Справа № 646/7874/18
№ провадження 2-о/646/17/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.19 року м.Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Шелест І.М.

за участю секретаря Ушакової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Слобожанське обєднане управління пенсійного фонду України м. Харкова про встановлення фактів сумісного проживання та перебування на утриманні,-

у присутності представника заявника ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого 10 липня 2018 року, та сумісного їх проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 1978 року по день смерті чоловіка 10 липня 2018 року. Зазначила, що встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 та сумісного їх проживання необхідно їй для оформлення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

В обґрунтування доводів своєї заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, який помер 10 липня 2018 року. З моменту реєстрації шлюбу по момент смерті вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проживали разом. Пенсія чоловіка складала понад 4000 грн. до перерахунку, розмір її пенсії складає 1373 грн.

ОСОБА_1 звернулася до Слобожанського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова із заявою про призначення пенсії і зв'язку з втратою годувальника, але їй було відмовлено.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2018 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяви про розгляд справи без її участі.

Представник заявника в судове засідання з'явилася, підтримала вимоги, викладені у заяві, просила суд задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи було повідомлено своєчасно та належним чином.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідка, дослідивши надані заявником та долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб, Краснодонським міським РАЦС Ворошиловградської області, актовий запис № 215, зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

10 липня 2018 року ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть від 01 листопада 2018 року серії І-ВЛ №659690.

Відповідно до довідки від 22.11.2017 року № НОМЕР_1 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/ перебування ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заявник зверталася до Пенсійного фонду для переводу її на пенсію у разі втрати годувальника, однак їй було відмовлено на підставі відсутності підтвердження факту сумісного проживання з чоловіком на момент смерті та перебування на його утриманні.

У судовому засідання свідок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 надала суду такі пояснення: вона знає сім'ю ОСОБА_1 з 2009 року, тривалий час жила у м. Краснодон по вул. Мікроцентр. Син подружжя проживає у Російській Федерації. ОСОБА_4 спілкувалася з подружжям ОСОБА_1 десь двічі на рік. Чоловік заявниці раніше став пенсіонером, отримував пенсію шахтаря, продовжуючи при цьому працювати приблизно до 2015 року. У 2014 році у зв'язку зі збройним конфліктом на території Луганської області ОСОБА_3 змінив своє місце реєстрації з м. Краснодон у м. Лисичанськ спочатку як переселенець, а потім на постійно, щоб отримувати пенсію. При цьому фактично він продовжував проживати у м. Краснодон з дружиною ОСОБА_1 Коли заявник почала оформлювати пенсію, хазяїн будинку, де був зареєстрований ОСОБА_3 відмовився реєструвати у себе ОСОБА_1 Тоді заявник переїхала до м.Харкова для оформлення пенсії як внутрішньо переміщена особа.

Встановлення юридичного факту сумісного проживання та перебування на утриманні необхідно заявнику для призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника.

Зважаючи на вище викладені документи, суд вважає підтвердженим заявником факт сумісного проживання з померлим та перебування на його утриманні.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В нашому випадку, суд розглядає справу про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні.

Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім'ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 та перебувала на утриманні чоловіка з 1978 року до дня його смерті - 10 липня 2018 року.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 258, 293, 294, 315, 316, 317, 318, 319 України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Слобожанське обєднане управління пенсійного фонду України м. Харкова про встановлення фактів сумісного проживання та перебування на утриманні задовольнити повністю.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідн. НОМЕР_2) з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 по день його смерті 10 липня 2018 року, за однією адресою: АДРЕСА_1, а також встановити факт перебування ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідн. НОМЕР_2) на утриманні її чоловіка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 10 липня 2018 року.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи,якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017року)до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова,а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення виготовлений 07.03.2019.

Суддя І.М. Шелест