ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/15662/16-ц

Провадження № 22-ц/818/266/19

Категорія: відшкодування шкоди

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Коваленко І.П., Яцина В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові справуапеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка діє в порядку передоручення від представника ОСОБА_4

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2018 року у складі судді Грищенко І.О.

у цивільній справі № 638/15662/16-ц за позовом ОСОБА_2 до виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт»

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті залиття квартири,-

встановив:

28.09.2016 року ОСОБА_2 через свого уповноваженого представника в особі ОСОБА_4, який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності нотаріусом м. Москви Сітніковою О.В. від 01.07.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за № 3-1097, звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з виробничого кооперативу "Житлово -експлуатаційний кооператив "Новобуд- Комфорт" на свою користь грошове відшкодування завданої матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири в сумі 7 500 грн, та моральної шкоди в сумі 6 500 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач обґрунтовував тим, що вона є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1. Внаслідок неналежного утримання відповідачем будинку 18.08.2016 року сталося залиття належної їй на праві власності квартири. Її уповноваженим представником було зроблено заявку щодо залиття квартири та запрошено представників відповідача для складання акту. 26.08.2016 року майстром ОСОБА_6 було отримано заявку від 18.08.2016 року, в якій запрошено представників відповідача для фіксування факту залиття та складання акту. Майстром ОСОБА_6 було зафіксовано факт залиття, однак від підписання акту остання відмовилась. Відповідача на протязі 2016 року неодноразово було повідомлено про аварійний стан будинку та про необхідність проведення ремонтних робіт , про що залишено відповідні заявки, однак належного реагування не було. 30.08.2016 року сталось повторне залиття належної їй квартири. Належного реагування на даних факт залиття також з боку відповідача не було. В наслідок залиття квартири позивачу було завдано матеріальну та моральну шкоду, яка виникла з вини відповідача . Вартість виконання ремонтно-відновлювальних робіт по усуненню пошкоджень становить 7 500 грн. Бездіяльність відповідача призвела до порушення нормального укладу її життя, тому що протягом тривало часу вона змушена доводити відповідачу про необхідність проведення ремонтних робіт задля уникнення залиття квартири, що заважає нормальній життєдіяльності в квартирі. Розмір моральної шкоди оцінює в 6 500 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2018 року у задоволені вищевказаного позову відмовлено.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка діє в порядку передоручення від представника ОСОБА_4подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, з тих підстав, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, та прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначає, що суд першої інстанції, проігнорував ті документи, які були надано безпосередньо представниками відповідача та в яких містяться докази того, що факт залиття квартири все ж таки існував, що і підтверджується Головою ВК ЖЕД «Новобуд-Комфорт».

До матеріалів справи було долучено локальну смету на будівельні роботи (а.с. 83) з повним розрахунком вартості робіт. Однак цей доказ не був досліджений судом, що порушило права позивача.

Також на підтвердження залиття квартири матеріали справи містять докази, а саме заявка щодо неналежного утримання будинку та залиття квартири, запрошення представників відповідача для складання акту, заява щодо направлення представників для обстеження квартири на факт залиття.

Факт залиття був зафіксований відповідним актом саме ВК ЖЕД «Новобуд-Комфорт», який був складений повноважними представниками відповідача, відповідно до якого: «по заявлению собственника кв. АДРЕСА_1 ОСОБА_2 и на основании акта обследования от 19.08.2016 року (дефект примыкания конька кровли прикрепленного к несущей стене фасада здания на уровне кв. АДРЕСА_1) силами ПК ЖЭК «Новобуд-Комфорт» произведены работы по герметизации конька по длине 10 п.м. с применением строительного герметика».

Представник відповідача Орлов І.Г. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом першої інстанції вірно надано оцінку доказам по справі та прийнято законне рішення.

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначав, що позивачем не надано доказів заподіяння йому шкоди, тому суд правомірно відмовив у задоволені позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач не довела суду всі обставини, на які вона посилається в підтвердження заявлених позовних вимог, не довела суду переконливість наданих доказів.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судовим розглядом встановлено, що станом на серпень 2016 року позивачу ОСОБА_2 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1, яка розташована на 10-му поверсі 10 поверхового будинку. Утримання та експлуатацію будинку здійснює виробничий кооператив «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд- Комфорт».

Позивач в своєму позові зазначає, що в наслідок неналежного утримання відповідачем будинку 18.08.2016 року та 30.08.2016 року сталось залиття належної їй квартири. Її уповноважений представник в дань залиття 18.08.2016 року подав заяву щодо залиття квартири та запросив представників для складання відповідного акту. Вказана заявка прийнята майстром ОСОБА_6 26.08.2016 року та зареєстровано 30.08.2016 року в канцелярії виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд- Комфорт» за вхідним № 141.

Зі змісту цієї заявки вбачається, що заявник ОСОБА_4 просить прибути представників відповідача для обстеження квартири АДРЕСА_1 у зв'язку з залиттям зовнішньої стіни квартири через дефект примикання "конька"

Зі змісту заявок, які булу надані представником позивача ОСОБА_4 особисто, вбачається, що в ніч з 17 на 18 серпня 2016 року через неналежне виконання своїх обов'язків посадовими особами виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд- Комфорт» відбулось залиття зовнішньої стіни кв. АДРЕСА_1 внаслідок негерметичного примикання відливу та незадовільного стану водостічної системи. Вимагає невідкладно прибути та скласти дефектний акт. Через те, що реагування не сталося, 30.08.2016 року сталось повторне залиття квартири АДРЕСА_1. Лише після неодноразових звернень 04.09.2016 року було проведено відповідні роботи та усунено протікання по фасадній частині будинку.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та вірно проаналізовано судом першої інстанції зі змісту заявок, вбачається, що заявник в даних заявках не вказував на наявність факту залиття квартири АДРЕСА_1, а вказав лише про факт залиття зовнішньої стіни кв. АДРЕСА_1 .

05.09.2016 року ОСОБА_4 було подано заяву до директора виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд- Комфорт», якою він довів до відома, що 18.08.2016 року та 30.08.2016 року мале місце залиття квартири АДРЕСА_1. Просив невідкладно уповноважених осіб відповідача підготувати та підписати акт обстеження приміщення квартири АДРЕСА_1 та в порядку досудового врегулювання спору відшкодувати шкоду власнику майна.

Представником позивача ОСОБА_4 надано складені ним акти від 19.08.2016 року та від 30.08.2016 року (а.с. 25-26, 23-24 ).

В акті від 19.08.2016 року представником позивача ОСОБА_4 зазначено, що комісія в складі: майстра виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» ОСОБА_6 та представника власника квартири ОСОБА_4 склала акт на предмет залиття квартири. На день обстеження комісія встановила, що в квартирі АДРЕСА_1 постраждала зовнішня стіна кухні до 1 кв.м, є дефект стіни, порушено штукатурку, наявне здуття фарби та порушення плінтусу. Порушено герметичність примикання «конька» на стіні будинку. В акті зазначено, що майстер ОСОБА_6 від підпису відмовилась.

Акт від 30.08.2016 року складений без присутності представників відповідача. В акті зазначено, що стіна кухні має візуальні пошкодження, порушено цілісність штукатурки в шести місцях, здуття фарби в місцях пошкодження штукатурки. Виявлено дефект примикання "конька " - водовідливу зовнішньої стіни будинку . В результаті залиття на кухні на площі 2,6 кв.м порушено штукатурку, здуття фарби.

Відповідно до відповіді виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» від 19.09.2016 року на виконання заяви від 30.08.2016 року, 04.09.2016 року було встановлено дефект примикання "конька" та 03.09.2016 року виконано необхідні роботи з метою усунення дефекту та складено акт. (том 1 а.с. 56)

В акті від 20.08.2016 року встановлено, про виявлення дефекту в місці примикання конструкції (конька) на рівні 10-го поверху (кв.АДРЕСА_1), а саме виявлено щілину між стіною та профнастілом приблизно 2 м, крізь яку при випаданні опадів волога проникає по стіні в кв. АДРЕСА_1. В результаті намокання в кв. АДРЕСА_1 є відставання оздоблюваного покриття (покраска) в декількох місцях загальною площею 0,5 кв.м.

Таким чином, матеріали справи містять ознаки того, що дефект конструкції (конька) на рівні 10-го поверху (кв.АДРЕСА_1) міг призвести до підмокання стіни квартири АДРЕСА_1.

Наданий суду обсяг доказів дає підстави лише припускати заподіяння шкоди за вказаних позивачем обставин, разом з тим надані представником позивача та представником відповідача акти містять розбіжності в тому числі і щодо площі підмокання стіни в кв. АДРЕСА_1

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

У додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов'язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім'я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими сторони обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення, або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Як закріплено у ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що акти від 19.08.2016 року та 30.08.2016 року, на які посилається позивач як на доказ вини відповідача у залитті його квартири, складені з порушенням правил, оскільки акт від 19.08.2016 року підписаний лише представником власника майна, та ще двома особами- ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які не були членами комісії, акт не затверджений належним чином та акт від 30.08.2016 року складено без присутності представників відповідача.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки акту від 20.08.2016 року, яким встановлено дефект в місці примикання конструкції (конька) на рівні 10-го поверху (кв.АДРЕСА_1) і таким чином підтверджується вина відповідача.

Однак, акт від 20.08.2016 року складений для виявлення причин проникнення вологи по зовнішній стіні кв. АДРЕСА_1 та не містить даних про залиття стіни кухні в кв. АДРЕСА_1.

Крім того, позивачем не доведено розмір задекларованої ним шкоди, якими можуть бути висновки, уповноваженого за законом фахівця - суб'єкта оціночної діяльності, висновки експерта або письмові докази фактичних витрат, понесених ним для відновлення пошкодженого майна.

Також не надано належних доказів, які б свідчили про обставини наявності яких за законом (ст.ст. 23, 1167 ЦК України) могла би бути підставою для відшкодування моральної шкоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1.

Самі по собі звернення представників ОСОБА_2 до відповідача з заявами про необхідність здійснення ремонту покрівлі та інших конструктивних елементів будинку та подання ними скарг на посадових осіб виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» не свідчать про доведеність позивачем наявності усіх складових цивільного правопорушення передбаченого ст.ст. 23, 1167 ЦК України.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи апеляційної скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, яка діє в порядку передоручення від представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 березня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : І.П. Коваленко

В.Б. Яцина