Провадження № 6/127/20/19
У Х В А Л А

06 березня 2019 року м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д.І.,

представника заявника ОСОБА_1, представника боржника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку предявлення його до виконання по цивільній справі №127/18413/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Женева» про видачу дублікату виконавчого листа №127/18413/13-ц та поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа до виконання по вказаній справі. Заява мотивована тим, що виконавчий лист втрачений, а строк предявлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин, а тому просить заяву задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 подала свої заперечення щодо вказаної заяви у формі відзиву. Свою позицію обґрунтовує тим, що будь-якого боргу в ОСОБА_3 перед заявником не було і не має, виконавче провадження з приводу виконання виконавчого листа, виданого по цій справі, закінчено у звязку з виконанням та оригінал виконавчого листа повернутий суду і наявний в матеріалах справи. Виконавче провадження №46514270, в якому було проведена заміна стягувача на ТОВ «Фінансова компанія «Женева», було відкрите за виконавчим листом по іншій справі та також закінчене. Боржник вказує, що заявник ТОВ «Фінансова компанія «Женева» також оформив виконавчий напис про стягнення боргу за кредитним договором, стягнення за яким було предметом розгляду по справі №127/18413/13-ц та по якому стягувач просить видати дублікат виконавчого листа, а тому такі дії розцінює як зловживанням заявником своїми правами. Просила відмовити в задоволені заяви та стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Даний відзив отриманий заявником 21.02.2019 року (дані сайту поштового звязку - ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku, поштове відправлення 182), однак останній своїми правами на надання відповіді чи іншої заяви по суті справи не скористався.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній.

Представник боржника в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши заяву та матеріали цивільної справи №127/18413/13-ц, суд дійшов до наступного.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для предявлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Тобто, дублікат виконавчого листа може бути виданий лише у випадку втрати його оригіналу, що має бути підтверджено відповідними належними та допустимими доказами, обовязок надання яких покладається на заявника.

Як слідує з матеріалів справи, 20.05.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області в цивільній справі №127/18413/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалене заочне рішення, яким позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість по кредитному договору №0036/07/20-АL7 від 12.04.2007 року в розмірі 11 595,09 доларів США, що еквівалентно 92 679,55 грн., а також 926,80 грн. судового збору.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.08.2013 року заочне рішення скасоване, а справа призначена до розгляду в загальному порядку.

14.05.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області по вказаній справі ухвалене повторне заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість по кредитному договору №0036/07/20-АL7 від 12.04.2007 року в розмірі 7 606,59 доларів США, що еквівалентно 71 706,56 грн., а також 717,06 грн. судового збору.

Представник позивача 12.06.2014 року отримав виконавчий лист, який був предявлений до виконання в Ленінський ВДВС Вінницького міського управління юстиції та повернутий стягувачу ( ВП 43837725).

ОСОБА_3 оскаржила в апеляційному порядку рішення суду від 14.05.2014 року, а тому виконавчий лист, виданий 12.06.2014 року, в силу положень ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції чинній на момент повернення виконавчого листа) повернутий до суду. Оригінал цього виконавчого листа міститься в матеріалах справи (прикріплений до обгортки матеріалів справи).

31.07.2014 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а повторне заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14.05.2014 року залишено без змін.

12.01.2015 року представником банку отриманий виконавчий лист, який, як слідує з матеріалів справи, предявлений до виконання до Центрального ВДВС міста Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області ( ВП №46513897).

26.09.2017 року по цьому виконавчому провадженню винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з виконанням виконавчого листа від 12.01.2015 року №127/18413/13-ц. Цей виконавчий лист повернутий державним виконавцем суду та його оригінал міститься в матеріалах справи (а.с. 54, т.2).

Отже, як встановлено судом, оригінал виконавчого листа по цій справі повернутий суду в звязку з виконанням, а тому відсутні підстави стверджувати про його втрату.

Крім того, суд звертає увагу, що заявник, звертаючись до суду із цією заявою, вказує, що ТОВ «Фінансова компанія «Женева» є правонаступником ПАТ «Банк Форум» та заміна стягувача проведена ухвалою суду від 04.09.2019 року. Однак, як слідує з ухвали суду від 04.09.2018 року, заміна стягувача проведена у виконавчому провадженні №46514270. В той же час слід звернути увагу, що у виконавчому провадженні №46514270 виконувався виконавчий лист, виданий 16.10.2014 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі №127/23861/13-ц, яке також закінчене 06.09.2018 року відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про видачу дублікату виконавчого листа є безпідставною та необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно підлягає відмові і заява в частині поновлення строку предявлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розподіл судових витрат, які в даному випадку складаються з витрат на правничу допомогу.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України в рішеннях від 16.11.2000 року № 13-рп/2000, від 30.09.2009 року № 23-рп/2009. Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз'яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заявник будь-якого клопотання з цього приводу не заявляв.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року в справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року в справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу заявником надано розрахунок вартості правничих послуг від 18.02.2019 року, в розрізі якого адвокатом на надання правничої допомоги було витрачено 6 год, а також квитанцію 0.0..1 від 14.02.2019 року про сплату 5000,00 грн. та акт наданих послуг.

Судом встановлено, що дані витрати понесені з розглядом цієї справи, витрати є фактичними, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв'язку із виконанням умов договору про правову допомогу), справа має для боржника важливе значення (особа виконала зобовязання, однак виданий виконавчий напис і наявне звернення про видачу дублікату виконавчого листа з приводу примусового виконання зобовязання, яке нею виконане), а тому суд дійшов висновку, що заявлений розмір витрат є обґрунтованим та доведеним.

Згідно правил пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача, а тому із заявника слід стягнути на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись п. 17.4 Перехідних положень, ст. 141, 260, 261, 354, 433 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку предявлення його до виконання по цивільній справі №127/18413/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (04071, м.Київ, вул. Верхній вал, 28/12, ) на користь ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: 21050, АДРЕСА_1, 5000,00 грн. (пять тисяч гривень) витрат на правничу допомогу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 07.03.2019 року.

Суддя: