ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5989/19 Справа № 199/9885/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.
суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
в с т а н о в и л а:
У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.
Вказувала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який розірвано відповідно за рішенням АмурНижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 червня 2015 року, від шлюбу мають спільну дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться на її утриманні, оскільки отримує вищу освіту. Крім того, дитина знаходиться на обліку у лікаря, потребує постійного лікування з придбанням медикаментів.
Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з дня пред`явлення позову до закінчення навчання або до 23 років. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19 грудня 2018 року та до закінчення навчання 30 червня 2022 року, або до досягнення 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання.
В іншій частині позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просив скасувати рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/9 частини його заробітку (доходу) щомісячно.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що розмір аліментів є завищеним; утримання доньки є обов`язком обох батьків, а не лише відповідача; зважаючи на дохід відповідача розмір визначених судом аліментів значно перевищує прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.
Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).
Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення змінити в частині, виходячи з наступного.
Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно довідки № 18/360 від 04 грудня 2018 року Державного вищого навчального закладу «Український державний хіміко-технологічний університет» Перовська Єва є студенткою першого курсу економічного факультету денної форми навчання, навчання відбувається на контрактній основі, термін закінчення навчання 30 червня 2022 року.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є працездатним, має задовільний стан здоров`я, аліменти на користь інших осіб не сплачує, тому має реальну можливість надавати допомогу позивачу на утримання дитини, що продовжує навчання.
Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду у повній мірі, виходячи з наступного.
Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
З аналізу змісту наведеної норми вбачається, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
Стаття 182 СК України визначає обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема, пунктом 2 частини 1 зазначеної статті визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.
Частиною другої статті 200 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Колегія суддів вважає, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що повнолітня ОСОБА_4 , у зв`язку з продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, разом з тим, розмір визначених судом аліментів не відповідає встановленим у справі обставинам.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює у військовій частині НОМЕР_1 та займає посаду військовослужбовця (а.с.61), щомісячний дохід ОСОБА_1 складав у вересні 2018 року, жовтні 2018 року, листопаді 2018 року, грудні 2018 року, січні 2019 року - 14.456 грн.17 коп.; у лютому 2019 року 18.834 грн.18 коп.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що частка від доходу відповідача в розмірі 1/7 частини буде достатньою для утримання батьком повнолітньої дитини, такий розмір відповідає вимогам ст.ст.182,200 СК України.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги та з урахуванням вимог ст.182 СК України, принципів розумності та справедливості, приходить до висновку про зміну розміру стягнутих з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_4 з 1/5 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/7 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19 грудня 2018 року та до закінчення навчання 30 червня 2022 року, або до досягнення 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновків про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зміни оскаржуваного рішення суду в частині визначення розміру стягнутих аліментів та залишення без змін рішення суду в іншій частині.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2019 року змінити, зменшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/5 частини його заробітку (доходу) щомісячно до 1/7 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19 грудня 2018 року та до закінчення навчання 30 червня 2022 року, або до досягнення 23-річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання.

В решті рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 03 червня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.
Судді: КуценкоТ.Р.
Макаров М.О.