Справа № 487/2536/19
Провадження № 2/487/1477/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24.05.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати

В С Т А Н О В И В:

02.04.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України», в якій просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати.

Позовні вимоги обґрунтовуванні тим, що з 21.05.2017 року по 03.08.2018 року позивач працювала у філії «Тернівська ДЕД» ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на посаді механіка 1 категорії. 03.08.2018 року була звільнена з займаної посади на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України. На момент звільнення відповідачем не було проведено повний розрахунок по виплаті заробітної плати в сумі 48906,39 грн. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2018 року стягнуто з ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної платі в сумі 48906,39 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 04.08.2018 року по 31.10.2018 року у розмірі 17353,89 грн. Рішення суду від 31.10.2018 року було виконане примусово Заводським відділом ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області 28.03.2019 року, тому вважає, що з відповідача на її користь на підставі ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.11.2018 року по 28.03.2019 року в сумі 29017,98 грн.

Ухвалою суду від 08 квітня 2019 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач до судового засідання не з`явилась, надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав.

Суд вважає, за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з копією трудової книжки позивача ОСОБА_1 Філією «Тернівська ДЕД» від ДП «Миколаївський Облавтодор» «ВАТ» ДАК «Автомобільні дороги України» було прийнято її на роботу 05.01.2015 року. 03 серпня 2018 року позивач звільнилась з роботи за власною ініціативою, згідно зі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

На день звільнення з роботи Філія «Тернівська ДЕД» нарахувала їй заробітну плату за період з травня 2018 року, по день звільнення в сумі 48 906, 39 грн. з відрахуванням із вказаної суми належних до сплати податків, зборів та обов`язкових платежів, але виплатити її внаслідок відсутності грошових коштів відмовилося.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2018 року, яке набрало законної сили 03.12.2018 року, стягнуто з ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з травня 2018 року по день звільнення 03.08.2018 року в сумі 48906,39 грн. та середній заробіток за весь час затримки з 04.08.2018 року по 31.10.2018 року у сумі 17353,89 грн. Зазначене рішення суду виконане Заводським відділом ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області 28.03.2019 року, шляхом перерахування коштів на картковий рахунок позивача.

В зв`язку з тим, що рішення суду від 31.10.2018 року було виконане примусово Заводським відділом ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області 28.03.2019 року, позивач просить суд стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку з 01.11.2018 року по 28.03.2019 року в сумі 29017,98 грн.

Відповідно до ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідачем з 01.11.2018 року по 28.03.2019 року не здійснено повного розрахунку з позивачем, то вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Згідно з п.5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п.8 Порядку).

У п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» за №13 від 24 грудня 1999 року розяснено, що середній заробіток стягується за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

Тобто при вирішенні спорів про виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні необхідно установити: наявність заборгованості; відсутність спору щодо його розміру; вину підприємства; дотримання позивачем трьохмісячного строку звернення до суду.

За висновками Конституційного Суду України, викладеними у рішенні №4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року, положення ч.1 ст.233 КЗпП України у взаємозв`язку із положеннями ст.ст.116,117,237-1 КЗпП України необхідно розуміти так, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Обґрунтовуючи такий висновок Конституційний Суд України виходив з того, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Таким чином, для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (п.2.2 рішення КСУ).

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі 6-616цс15 та від 06 квітня 2016 року у справі №6-409цс16. При цьому, вирішуючи питання про усунення розбіжностей у застосуванні судом касаційної інстанції ст.233 КЗпП України, Верховний Суд України дійшов висновку, що перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення вищезазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Розрахунок по виплаті заборгованості по заробітній платі відповідачем проведено 28.03.2019 року, що вбачається із матеріалів справи, які були надані ОСОБА_1 до суду. Тому суд вважає, що передбачений ст.233 КЗпП України строк на звернення до суду із вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку позивачем не пропущений.

Середній заробіток позивача за червень - липень 2018 року складає: 284, 49 грн./день ((5933,50 + 4592,50) : (17+20)).

Кількість робочих днів затримки з дня наступного за днем ухвалення рішення складає 102 дні (листопад 22 + грудень 20 + січень 21 + лютий 20 + березень 19).

Таким чином розмір середнього заробітку, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 29017,98 грн. (284, 49 грн.х102 дні).

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати в сумі 29017,98 грн.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.10,18,23,76,141,279,258,259,280-284,352,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у розмірі 29017,98 грн.

Стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ДП «Миколаївський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «ДАК «Автомобільні дороги України», місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А, .

Суддя В.О. Гаврасієнко