Ухвала

1 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 375/11232/14

провадження № 61-29853ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року у справі за

позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про припинення права власності на частку у майні, яке є спільною частковою власністю, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі нежитлового приміщення, яке є спільною частковою власністю,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року подана до Верховного Суду касаційна скарга

ОСОБА_1 , у якій заявник просила скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року і залишити в

силі рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року, помилково скасоване ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2018 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без руху та надано їй десять днів з дня вручення копії

цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків касаційної скарги. Заявнику необхідно було уточнити вимоги і обґрунтування поданої нею касаційної скарги

із урахуванням положень статей 405, 409 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, оскільки доводи її касаційної скарги зводилися до заперечень щодо висновків, викладених в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року.

У жовтні 2018 року від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення

недоліків касаційної скарги, в якій заявник уточнила обґрунтування і вимоги своєї касаційної скарги та просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року і рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року, справу

направити на новий розгляд до суду першої інстанції. Також у поданій заяві ОСОБА_1 просила поновити строк на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження заявник послалась на погіршення стану здоров`я у зв`язку з переживанням через судовий процес, на підтвердження чого надала копії виписок з історій хвороб щодо стаціонарного лікування у періоди з 12 по 23 серпня 2017 року та з 10 по 24 листопада 2017 року.

Верховний Суд ухвалою від 24 жовтня 2018 року визнав неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень; касаційну скаргу залишив без руху та надав заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

ОСОБА_1 необхідно було подати до суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 ЦПК України, зазначивши у ній реєстраційний номер своєї облікової картки платника податків або номер і

серію паспорта, адресу електронної пошти, за наявності, а також дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції; надати

копії виправленої касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи

та документ про сплату судового збору в розмірі 7 795 грн 20 коп. або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Також ОСОБА_1 необхідно було навести інші належні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження і надати відповідні докази, які б їх підтверджували.

Копію ухвали суду від 24 жовтня 2018 року, направлену ОСОБА_1

на зазначену у касаційній скарзі адресу, отримано 28 січня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

6 лютого 2019 року адвокат Мочинський А. Р., який діє в інтересах

ОСОБА_1 на підставі ордера на надання правової допомоги серії

КС № 489053, виданого 12 жовтня 2018 року, подав до Верховного Суду заяву

про усунення недоліків касаційної скарги, в якій зазначив реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , номер і серію її паспорта, вказав про відсутність у заявника адреси електронної пошти та неможливість зазначити дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції. До цієї заяви Мочинський А. Р. додав квитанцію про сплату заявником судового збору в розмірі 7 795 грн 20 коп. та документи, що підтверджують його повноваження представляти інтереси ОСОБА_1 .

У поданій заяві адвокат Мочинський А. Р. заявляє клопотання про поновлення строку касаційного оскарження та ставить вимоги про скасування рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року і залишення в силі рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року, помилково скасоване Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які не відповідають повноваженням касаційного суду, визначеним статтею 409 ЦПК України.

Виправленої касаційної скарги, оформленої у відповідності до вимог

статті 392 ЦПК України, та її копій відповідно до кількості учасників справи, до касаційного суду не подано.

На підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження адвокатом Мочинським А. Р. надано копії виписок з історій хвороб

ОСОБА_1 щодо її стаціонарного лікування у періоди з 4 по 19 квітня

2015 року та з 11 по 29 червня 2016 року. Адвокат Мочинський А. Р. вказав,

що значне погіршення стану здоров`я ОСОБА_1 та перебування її на стаціонарному лікуванні унеможливило подання касаційної скарги у строк, визначений законодавством.

Особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі

та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому

числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду після закінчення строків, установлених законодавцем, і підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не можна визнати поважними, оскільки вони не свідчать про існування об`єктивних перешкод у своєчасному поданні заявником касаційної скарги й не виправдовують значний пропуск процесуального строку на її подання.

Надані копії виписок з історій хвороб ОСОБА_1 про її періодичне лікування, загальна тривалість якого протягом 2015-2017 років не перевищує двох місяців, не свідчать про наявність особливих і непереборних обставин, які

б виправдали пропуск строку значної тривалості, та підтверджували поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження. Зокрема, факт стаціонарного лікування ОСОБА_1 у квітні 2015 року не має правового значення при вирішенні питання поновлення пропущеного процесуального строку, який обраховується з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції, що ухвалено 14 вересня 2015 року.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнанні судом неповажними.

З огляду на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду поза межами встановленого строку на касаційне оскарження і заявником не наведені підстави та не надані докази для поновлення строку на касаційне оскарження, які б могли бути визнанні судом поважними, суд на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 червня 2015 року та рішення апеляційного суду Київської області від 14 вересня 2015 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко