Справа № 466/1879/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Невойта П.С.,

секретаря с/з Лань М.О.,

справа №466/1879/19

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

06.03.2019 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 02.02.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 141.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що у шлюбі у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Протягом останніх років сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, безпричинними сварками не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб.

Ухвалою судді від 11.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі.

Ухвалою від 12.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 29.05.2019 вирішено проводити заочний розгляд справи.

Позивач будучи в суді позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце судового засідання, причин неприбуття суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило, відзиву на позовну заяву ним подано не було.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до такого висновку.

Як вбачається із свідоцтва про шлюб, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований шлюб 02.02.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 141/арк.спр.4/.

Від шлюбу у подружжя народилася донька: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах справи /арк.спр.5/

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя подружжя з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя, не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю.

Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не можливе.

З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання судових витрат, суд на підставі ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 259, 263-266, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 02.02.2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 141.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м.Львова за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст повного судового рішення складений 29.05.2019.

Суддя П. С. Невойт