Справа № 478/413/19 Провадження № 2-о/478/14/2019
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2019 року смт. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Томашевського О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Григоренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Казанківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В с т а н о в и в:

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Казанківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, заявник ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На її письмову заяву про видачу повторного свідоцтва про смерть, Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було відмовлено заявнику у видачі зазначеного свідоцтва, оскільки родинні відносини заявника с ОСОБА_2 не підтвердженні документально, так як у її свідоцтві про народження, запис про батька вчинений відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, яке складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

З метою оформлення спадщини за законом, заявник у жовтні 2018 року звернулася до приватного нотаріуса Рожко О.О., надавши наявні у неї документи. Після ознайомлення з наданими документами, приватним нотаріусом було надано заявниці усні роз`яснення з приводу того, що для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, їй необхідно визнати батьківство спадкодавця, оскільки подані документи жодним чином не підтверджують факт родинних відносин з ОСОБА_2 , оскільки у свідоцтві про народження заявниці батьком вказаний ОСОБА_3 , а фактично її батько ОСОБА_2 . За результатами звернення заявника, приватним нотаріусом 03.10.2018 року було заведено спадкову справу за № 63086162. При цьому, заявнику було запропоновано звернутися до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення про визнання батьківства. Визнання батьківства потрібно заявниці для оформлення зазначеної спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом.

У зв`язку з наведеним, заявник просить суд визнати що ОСОБА_2 є батьком заявника, а заявник є його донькою.

Ухвалою суду від 26 березня 2019 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

В ході судового розгляду справи, заявник ОСОБА_1 та її представник подану заяву підтримали та просили її задовольнити.

На підставі заяви заявника та її представника розгляд справи переносився з метою забезпечення надання суду додаткових доказів.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, згідно поданої заяви просили суд перенести засідання, мотивуючи її збиранням додаткових доказів.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, просили суд розглядати справу без участі представника відділу, заперечень проти заяви ОСОБА_1 не мають.

Враховуючи обставини викладені в заяві заявниці та її представника щодо перенесення судового засідання, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки її обґрунтування не містять будь яких доказів збирання додаткових доказів.

З огляду на неявку учасників процесу в судове засідання, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

За результатами дослідження матеріалів справи, допиту свідків, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

За правилами ст.81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10 листопада 1984 року. Відповідно до вказаного свідоцтва, матір`ю дитини записана « ОСОБА_5 », батьком записаний « ОСОБА_3 ».

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 14 грудня 2002 року, ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 04.07.2018 року.

28.08.2018 року заявником ОСОБА_1 було подано заяву до Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з метою отримати копію свідоцтва про смерть ОСОБА_2

З листа Казанківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області № 15.18-4.7/1732 вбачається, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що родинні стосунки між ними документально не підтвердженні, оскільки в свідоцтві про народження батьком заявника зазначений « ОСОБА_3 » та в актовому записі про народження заявника зазначено, що відомості про батька вказані на підставі заяви матері відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Як вбачається з копії спадкової справи за № 93/2018, заявником ОСОБА_1 було подано до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області Рожко О.О. заяву про прийняття спадщини після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Вказану заяву було зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 260 від 03.10.2018 року та зареєстровано спадкову справу, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 53532060 від 03.10.2018 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 січня 2019 року за № 02/02-31, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на спадкове майно померлого, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рівні рідних батька та доньки.

З досліджених матеріалів спадкової справи заведеної на майно померлого ОСОБА_2 судом встановлено коло спадкоємців окрім заявниці, а саме: ОСОБА_8 , якому на день розгляду справи було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до довідки Казанківської селищної ради від 16.01.2019 року № 05/03-15, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно інформації погосподарської книги (номер запису 0048-1), на день смерті ОСОБА_2 за вищевказаною адресою постійно проживали та були зареєстровані: співмешканка ОСОБА_9 , дочка співмешканки ОСОБА_10 , син співмешканки ОСОБА_11 .

З показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 судом було встановлено наступне.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 повідомила суд, що проживає з 1981 року в с АДРЕСА_2 Троїцько Сафонове, Казанківського району АДРЕСА_1 області. З того ж року в селі почало проживати подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проживали спільно близько 10 років, мали дитину (теперішнього заявника у справі), яку ОСОБА_2 відкрито визнавав своєю дитиною.

Свідок ОСОБА_13 надав суду покази, з яких вбачається, що він є троюрідним братом покійного ОСОБА_2 . В 1992 році ОСОБА_2 проживав в м. Миколаєві спільно із ОСОБА_3 та донькою. ОСОБА_13 приїздив до них в гості, зупинявся в їх помешканні на деякий час та був свідком факту визнання покійним ОСОБА_2 заявницю своєї рідною дитиною.

Як вбачається з довідки Казанківської селищної ради від 22.05.2019 року № 74/03-15, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно погосподарського обліку з 1957 року по 1974 рік, народився та навчався в Троїцько-Сафонівській школі. З 1975 року по 1976 рік працював в колхозі ім. Щорса. В 1976 році вибув до м. Миколаєва. З 2001 року по 10.06.2002 року проживав без реєстрації та вибув. З 06.06.2011 року був зареєстрований на території села Троїцько-Сафонове по вул АДРЕСА_1 . До складу сім`ї входили: невістка брата ОСОБА_9 , 1958 року народження, племінник ОСОБА_11 , 1980 року народження, племінниця ОСОБА_10 1989 року народження.

Встановлені обставини суд оцінює з урахуванням наступного.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС України, суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до ІНФОРМАЦІЯ_5 , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту батьківства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно із ч.1 ст.135 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи заявник народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, в силу зазначених норм матеріального права та дати народження заявника, правовідносини щодо батьківства регулюються нормами КпШС України, чинним на момент їх виникнення, тобто станом на час народження заявника.

Відповідно до ст.53 КпШС України (в редакції від 20.06.1969 року), в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або

опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір`ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Згідно з п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

За результатами дослідження матеріалів справи, отриманих пояснень та свідчень в ході розгляду даної цивільної справи, суд вважає що відсутні достатні обставини для висновку щодо того, що покійний ОСОБА_2 проживав із ОСОБА_3 однією сім`єю та вважав себе батьком заявниці.

Так, пояснення свідків в підтвердження факту встановлення батьківства суд не може взяти до уваги, так як це не є достатніми доказами на підтвердження факту спільного проживання та ведення господарства матері заявниці та ОСОБА_2 до народження дитини (заявниці в цій справі). Крім того, суд враховує непослідовність пояснень свідків та їх неузгодження із офіційною інформацією щодо періоду проживання ОСОБА_2 в с. Троїцько Сафонове. Зокрема, з інформації Казанківської селищної ради вбачається, що ОСОБА_2 проживав на території села з 2000-2001 року, до складу його сім`ї входили невістка та племінники. За таких обставин, суду не доведено й факту спільного проживання матері заявниці та ОСОБА_2 після народження заявниці.

Таким чином, виходячи з зібраних судом матеріалів, суд вважає що відсутні належні та допустимі докази щодо факту батьківства ОСОБА_2 , зокрема, заявником в судовому засіданні не доведено факту спільного проживання й ведення спільного господарства її матері із ОСОБА_2 до її народження (заявника) та після, спільного виховання або утримання дитини (заявниці) - ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Отже, суд вважає що родинні відносини між заявницею ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 відсутні, у зв`язку з чим, не знаходить підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст.53 КпШС України, ст.ст. 258-259, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ), заінтересована особа: Казанківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (56002, Миколаївська область, смт. Казанка, вул. Миру, 193) про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 03 червня 2019 року.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський