Дата документу 31.05.2019
Справа № 501/3619/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Петрюченко М.І.

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за

позовом ОСОБА_1

до

відповідача: ОСОБА_2

третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області

предмет та підстави позову: про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачка ОСОБА_2

представник третьої особи ОСОБА_3 ,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1. 04 грудня 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої вимоги мотивував тим, що з 03 серпня 2007 року по 22 жовтня 2012 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2. У шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає в позові, що після розірвання шлюбу за взаємною домовленністю з відповідачкою донька проживала з нею в квартирі АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить доньці на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського нотаріального округу Одеської області Прутяновою Л.В., та внесено в реєстр за № 3839 та довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» міста Чорноморська Одеської області за № 1323 від 14.11.2018 року.

В жовтні 2018 року відповідачка виїхала з міста Чорноморська Одеської області до свого цивільного чоловіка в смт.Печеніги Печенізького району Харківської області. При цьому доньку вона залишила без нагляду, без контролю дорослих, не повідомила батька про те, що вона виїжджає за межі міста Чорноморська Одеської області, а дитина залишається без нагляду та допомоги дорослих. Наприкінці жовтня 2018 року, відповідачка покликала доньку до себе в смт.Печеніги Печенізького району Харківської області , де проживала в той час. Але, як йому (позивачу) стало відомо пізніше, відносно доньки зі сторони відповідачки та її співмешканця, було допущено насильство і дитина втекла від відповідачки, в результаті чого потратила до лікарні з травмами.

31 жовтня 2018 року із лікарні швидкої допомоги в місті Харків він забрав дитину, де вона перебувала на лікуванні після того, як 28 жовтня 2018 року втекла від відповідачки та її співмешканця, які над дитиною фізично знущались, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 27372. З того часу донька проживає з ним, категорично відмовляється спілкуватись з матір`ю - відповідачкою по справі та проживати під її опікою. По цьому факту він звернувся до поліції, де відносно відповідачки було порушено провадження за її неправомірну поведінку відповідно до дитини.

На теперішній час позивачка приїхала до міста Чорноморська Одеської області і донька була вимушена піти зі своєї квартири, так як спільне проживання дитини та відповідачки (її матері) не можливе, так як вона ображає дитину, принижує її, та його (позивача) в присутності дитини.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд:

- встановити місцем проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у народження, ідентифікаційний номер невідомий, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня звернення до суду та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини.

2. У встановлені судом строки відповідачка не надала відзиву на позов.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

3. Позивач, відповідачка та представник третьої особи не надали до суду заяв (клопотань).

В судовому засіданні позивач просив суд задовольнити позов з підстав, викладених у позові.

Відповідачка просила суд відомити у задоволенні позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Представник третьої особи просила суд відомити у задоволенні позову, посилаючись на висновок органу опіки та піклування про недоцільність визначення місця проживання дитини з позивачем.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

4. Судом на підставі частини першої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із проведенням судового засідання в порядку загального позовного провадження з участю учасників справи, здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

5. Судом встановлено, що з 03 серпня 2007 року по 22 жовтня 2012 року позивач перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 09.10.2012 року про розірвання шлюбу (а.с.7, 8).

6. У шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторним) серії НОМЕР_2 від 09 листопада 2018 року (а.с.9).

7. Неповнолітня ОСОБА_4 проживає разом із позивачем за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї з місця проживання позивача від 13 березня 2019 року (а.с.72-74 об.).

8. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 25.03.2019 року. виконавчий комітет Чорноморської міської ради вважає не доцільним визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 (а.с.66-68).

9. Квартира АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Іллічівського нотаріального округу Одеської області Прутяновою Л.В., та внесено в реєстр за № 3839 та довідкою КП «Бюро технічної інвентаризації» міста Чорноморська Одеської області за № 1323 від 14.11.2018 року (а.с.10-12).

10. Відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого №27372 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 28.10.2018 року по 31.10.2018 року перебувала в лікарні швидкої допомоги в місті Харків з діагнозом: "ушиб мягких тканей головы, лица, грудной клетки, постравматический миозит шейного отдела позвоночника" (а.с.13-14).

V. Оцінка Суду.

11. Згідно ст.19 Сімейного Кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

12. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

13. Згідно зі ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

14. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Крім того, поняття "розлучення дитини та матері" не є тотожним поняттю „визначення різних місць проживання матері та дитини", оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу та порядку спілкування з дитиною або за рішенням органу опіки та піклування чи за судовим рішенням з цього питання.

Таким чином положення статті 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини.

15. Як роз`яснено у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

16. Частинами 1, 2 ст.171 СК України встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

17. Урахування думки дитини щодо її життя передбачає й ст.12 Конвенції з прав дитини, в якій записано, що Конвенція зобов`язує держави-учасниці забезпечити дитині, здатній формулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються її, і цим поглядам має приділятись належна увага, згідно з віком дитини та зрілістю.

При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення.

18. В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_4 висловила своє бажання проживати разом із батьком - позивачем по справі.

19. Суд відхиляє висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок не обґрунтований належним та достатнім чином, оскільки органом опіки та піклування приймалось до уваги лише вік дитини, однак, висновок не містить оцінки всіх обставини справи - ставлення кожного з батьків до дитини, відносини дитини до кожного з батьків, відомості про сімейне життя матері, умови проживання матері в АДРЕСА_3 та станом на теперишній час, сталі зв`язки дитини з оточенням за місцем фактичного мешкання.

20. Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд доходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання дитини, що стало підставою для подачі позову до суду.

Враховуючи, що на даний час дитина проживає разом з позивачем, має особисту прихильність до батька, за місцем проживання дитини створені всі умови для дитини, а тому суд вважає доцільним визначити місце проживання неповнолітньої дитини з батьком.

21. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

22. У зв`язку з набуттям 08.07.2017 року чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо покращення захисту права дитини на належне утримання», мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

23. Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

24. Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

25. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст.7 Сімейного Кодексу України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

26. Отже, з урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідної категорії громадян з дня звернення до суду з 04 грудня 2018 року та до повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

27. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

28. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

29. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимоги про встановлення місця проживання та стягнення аліментів відповідно до вимог ст.5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідачки у розмірі 1409,60 грн.

З цих підстав, керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 Цивільно-процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про встановлення місця проживання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

2. Встановити місцем проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду з 04 грудня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

4. Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1409,60 грн.

5. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

9. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

10. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

11. Повний текст рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя Іллічівського міського суду

Одеської області М.І.Петрюченко