Справа № 171/1194/18
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2019 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді Хоруженко Н.В.,

за участю секретаря Харченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом за позовом позивача Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

10.06.2018 року представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - Гаренко Н.В. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору № б/н від 05.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21.05.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 38544,42 грн., яка складається з наступного: 334,53 грн. - тіло кредиту, 869,58 грн. - відсотки за користування кредитом, 35028,67 грн. -пеня, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1811,64 грн. штраф (процентна складова). Тому, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою суду від 30.07.2018 року відкрито провадження за даним позовом, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного провадження, у судове засідання викликано сторін.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, одночасно з позовною заявою представником надано клопотання про розгляд справи у відсутності позивача, позов підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують. (а.с.6.).

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, будь-яких заяв не надала.

Представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 . 05.12.2018 року надано письмові пояснення до позовної заяви, згідно яких просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що на час звернення до суду з позовом сплинув строк позовної давності, договір про збільшення строку позовної давності між сторонами не укладався, наданий позивачем кредитний договір не містить обов`язкових умов, не містить положень як він продовжується після закінчення строку, позивачем безпідставно в односторонньому поряду збільшувалась відсоткова ставка по кредиту, після закінчення строку кредитування договір не міг автоматично продовжуватись, позивач не мав права нараховувати відсотки та пеню після закінчення строку договору, штраф та пеня не можуть бути одночасно стягнутими, визначений розмір пені перевищує розмір збитків, тому підлягає зменшенню, автоматична пролонгація договору не може бути здійснена більш ніж один раз. Тому просив у задоволенні позову відмовити.

Також за клопотанням представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 від 05.12.2018 року ухвалою суду від 18.12.18 року витребувано докази від позивача.

На виконання ухвали суду позивачем 17.01.2019 року надано витребувані судом докази.

04.06.2019 року представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надано клопотання про розгляд справи без його участі, з урахуванням наданих заперечень та доказів.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлені наступні обставини.

Відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов та правилам надання банківських послуг в ПриватБанку від 05.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 7300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості, відповідач свої зобов`язання за даним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 21.05.2018 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 38544,42 грн., яка складається з наступного: 334,53 грн. - тіло кредиту, 869,58 грн. - нараховано відсотки за користування кредитом, 35028,67 грн. - нараховано пеню, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1811,64 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 8-11).

Оскільки вказану заборгованість відповідачем не погашено, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної заборгованості.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 627-629,638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача АТ КБ "ПриватБанк", що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, та наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладанні Договору сторони керувались частиною 1 статті 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами, а саме «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті та передбачені умови кредитування та «Тарифи Банку», згідно яких обслуговується відповідач.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Доказів оскарження відповідачем саме укладеного договору матеріали справи не містять.

Також, свідченням визнання угоди відповідачем є досліджена в судовому засіданні виписка з рахунку відповідача, у якій містяться відомості про факт часткового погашення кредиту, зокрема останнє пововренна готівкою було здійснено відповідачем 11.12.2016 року.

Згідно частини 2 статті 642 ЦК Україниякщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Таким чином, судом встановлено, що АТ КБ "ПриватБанк" свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит на умовах передбачених Договором.

Кредитний договір є укладеним з моменту досягнення його сторонами у письмовій юрмі згоди з усіх істотних умов договору.

Зі змісту Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що вони містять усі істотні умови договору про надання фінансових послуг, передбачені статтею 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг".

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Таким чином, укладаючи кредитний договір, сторони за власним волевиявленням досягли істотних умов по ньому і власноручно його підписали, чим взяли на себе зобов`язання виконувати його належним чином.

При підписанні позичальником Заяви він вказав, що ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами, а також тарифами Банку.

Позичальник також виконав умови договору в частині отримання кредитних коштів та діями направленими на часткове погашення кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу частини 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Таким чином, спірний кредитний договір, який було укладено шляхом підписання Заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та підписаний відповідачем, є укладеним у письмовій формі.

Спірний кредитний договір повністю відповідає вимогам частини 2 статті 208, частин 1, 2 статті 207 ЦК України, якими встановлено вимоги для письмової форми правочину. Спірний кредитний договір є публічним договором, умови якого відповідно до частини 2 статті 633 ЦК України є однаковими для всіх споживачів аналогічних банківських послуг, що надаються банком.

Тому, суд вважає, що досліджена в судовому засіданні анкета - заява позичальника (а.с. 12), Умови та правила надання банківських послуг (а.с. 14-28) достатньо підтверджують факт укладення між сторонами кредитного договору та виникнення між сторонами кредитних зобов`язань.

Згідно пункту 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Згідно статті 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 1054 та частини 2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором у відповідача станом на 21.05.2018 року заборгованість на користь позивача становить 35363,20 грн., яка складається з наступного: 334,53 грн. - тіло кредиту, 869,58 грн. - нараховано відсотки за користування кредитом, 35028,67 грн. - нараховано пеню, 500,00 грн. штрафі (фіксована складова), 1811,64 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до частини 1 статей 598, 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач не надавав до банку жодної письмової вимоги про незгоду з Умовами та Правилами чи розірвання Договору та не погасив наявну заборгованість.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання та частиною 2 статті 615 ЦК Українивстановлено, що відповідач не може бути звільнений від відповідальності за порушення зобов`язання у разі односторонньої відмови від них.

Таким чином судом встановлено, що на теперішній час відповідач не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням умов договору, а тому повинна нести цивільну відповідальність за неналежне виконання зобов`язання.

При цьому, стосовно розміру пені - 35028,67 грн. грн., суд вважає за можливе зменшити її розмір, як складової частини заборгованості за кредитним договором, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов`язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов`язання (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Умовами кредитного договору передбачена відповідальність за порушення зобов`язання, а саме пеня за прострочення оплати.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 616 ЦК України передбачено, якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника. Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов`язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення.

З матеріалів справи вбачається, що 11.12.2016 року, а із зазначеними позовними вимогами до суду АТ КБ "ПриватБанк" звернулося у червні 2018 року.

Конституційний суд України у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що кредитор вживав заходів щодо зменшення розміру заборгованості, в тому числі і неустойки, а АТ КБ "ПриватБанк" зволікав зі зверненням до суду з позовом, тобто своїми діями сприяв збільшенню розміру пені, то розмір пені за вищевказаним договором має бути зменшений з 35028,67 грн. грн. до 1 000,00 грн.

Вирішуючи позовні вимоги Банку про стягнення з відповідача штрафів, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: слід стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.11.2010 року21.05.2018 року у розмірі 2204,11 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 334,53 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 869,58 грн.; заборгованості по пені - 1 000,00 грн.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судових витрат, сплачених при подачі позовної заяви 1762,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.525, 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 89, 130, 131, 259, 263-265, ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 05.11.2010 року21.05.2018 року у розмірі 2204,11 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 334,53 грн.; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 869,58 грн.; заборгованості по пені - 1 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Апостолівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У випадку оголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини, строк оскарження обчислюється з моменту складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення скласти протягом 5 діб.

Суддя:Н. В. Хоруженко