Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2019 Справа №607/9976/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Білецької Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування заявлених вимог вказують на те, що вищевказана квартира належить їм на праві спільної часткової власності. У даному житловому помешканні зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , як квартирант, однак останній за даною адресою не проживає п`яти років, витрат на комунальні послуги не несе, та не з`являється, щоб знятися з реєстраційного обліку, а тому просять визнати його таким що втратив право на житло, у зв`язку з необхідністю припинення нарахувань по комунальних послугах на відсутнього наймача.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують з підстав, викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неможливості прибуття його в судове засідання суд не повідомив. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечують позивачі.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав від 19.09.2014 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою №441 виданою 22.04.2019 року ДП «Благоустрій 1».

Згідно актів комісії ДП «Благоустрій 1» від 16.10.2018 року, 17.01.2019 року, 22.04.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартира АДРЕСА_1 не проживає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У відповідності до вимог ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно із ст.155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 тривалий час не проживає та не з`являється, щоб знятися з реєстраційного обліку.

Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у спірній квартирі суду представлено не було.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце порушення прав позивачів відповідачем, які підлягають захисту в порядку усунення позивачам перешкод у корисуванні житловим приміщенням шляхом визнання відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачів слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 280, 282, 284, 287, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 768 грн. 40 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 06 червня 2019 року.

Головуючий суддяР. М. Грицак