ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року

м.Суми

Справа №580/2186/18

Номер провадження 22-ц/816/2880/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенко В. І.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Територіальний сервісний центр 5943,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 05 березня 2019 року в складі судді Бакланова Р.В. ухваленого у м. Лебедин,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального сервісного центру 5943, мотивуючи вимоги тим, що у червні 2013 року ним було придбано мотоцикл марки MUSSTANG MT-150-7, синього кольору. Зазначає, що з моменту придбання мотоциклу він знаходиться в його володінні та у постійному користуванні. Вказує, що в силу обставин ним не було зареєстровано вищевказаний мотоцикл у реєстраційно - екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції за місцем проживання. В 2018 році він звернувся до відповідача з питання проведення державної реєстрації права власності на вищевказаний мотоцикл, проте в її проведенні йому було відмовлено. Зазначає, що відсутність належним чином оформленої державної реєстрації позбавляє його права на розпорядження зазначеним мотоциклом. Просив суд визнати за ним право власності на мотоцикл марки MUSSTANG MT-150-7, синього кольору, рама НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 .

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 05 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на мотоцикл марки MUSSTANG MT - 150 - 7, синього кольору, рама НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 .

В апеляційній скарзі Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що Територіальний сервісний центр 5943 не є юридичною особою, а є структурним підрозділом - Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області, а відтак не може бути відповідачем у суді в розумінні ст. 48 ЦПК України. Вказує, що сервісні центри МВС проводять лише реєстраційні дії щодо обліку транспортних засобів, а тому Територіальний сервісний центр 5943 не ставить під сумнів факт набуття права власності відповідачем на вказаний мотоцикл. Вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 року № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» внесено зміни до п. 8 вказаного Порядку, якими була виключена довідка-рахунок із переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, а відтак, позивачем не було надано документи, що підтверджують право його власності на вказаний мотоцикл.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем та відповідачем до суду надано не було, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Територіальний сервісний центр 5943 є належним відповідачем по справі, який відмовляючи у проведенні державної реєстрації позивачу, порушив його право власності на мотоцикл марки MUSSTANG MT-150-7, синього кольору, рама НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 та фактично не визнав за позивачем таке право.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке

Судом встановлено, що у червні 2013 року позивач придбав мотоцикл марки MUSSTANG MT-150-7, синього кольору, рама НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 . У жовтні 2018 року позивач звернувся до територіального сервісного центру № 5943 з питання проведення державної реєстрації вищевказаного мотоциклу, однак отримав відмову (а.с. 19 - 20).

Отже позивач є набувачем транспортного засобу на підставі договору купівлі - продажу в магазині « Оксана », що підтверджується виданою накладною № 128 від 09.06.2013 року та довідкою - рахунком, і станом на дату покупки вважалася належним доказом правомірності набуття права власності на вказаний мотоцикл.

Підставою для відмови у проведенні державної реєстрації на вищевказаний мотоцикл послугувало те, що довідка - рахунок, яка була надана позивачем, не є документом - підставою для здійснення операцій з транспортним засобом, та не підтверджує право власності, через прийняття постанови Кабінету Міністрів України 18.11.2015 року № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів», якою було вилучено з п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388, слова «Довідка - рахунок».

Надаючи правову оцінку вказаним правовідносинам, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке

Позивачем заявлені вимоги до Територіальний сервісний центр 5943, який не є юридичною особою.

Відповідно до пояснень третьої особи, що не заявляє самосійний прав на предмет спору ( а.с.39) Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області є орган державної влади на якого як територіального органу Міністерства внутрішніх справ України підпорядкований Головний сервісний центр МВС на правах юридичної особи.

Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо пред`явлення матеріальних вимог до не юридичної особи, бо в силу ч. 1 ст. 42 ЦПК України учасниками позовного провадження є сторони та треті особи.

Статтею 48 ЦПК України визначено, що сторонами є позивач та відповідач, якими можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава. Відповідно до ст. 58 ЦПК України сторони можуть брати участь особисто чи через представників.

Відповідно до ст. 95 ЦК України Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Із представленого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області є орган державної влади на якого як територіального органу Міністерства внутрішніх справ України підпорядкований Головний сервісний центр МВС на правах юридичної особи.

Матеріалами справи доведено, що позивачем вимоги до Регіональний сервісний центр МВС в Сумській області не були заявлені, в судових засіданнях представник останнього участі не приймав, як і не приймав участі за довіреності цієї юридичної особи і визначений позивачем відповідач Територіальний сервісний центр 5943.

Відповідно до ст.ст. 46, 47 ЦПК України цивільну процесуальну правоздатність та цивільну процесуальну дієздатність мають юридичні та фізичні особи. Водночас, структурні підрозділи юридичної особи, філії та представництва не наділені цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю, а тому не можуть виступати відповідачами в суді, оскільки діють не самостійно а від імені та в інтересах юридичної особи.

За змістом норм процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати до участі у справі співвідповідачів та повинен вирішувати справу за тим позовом, що пред`явлений щодо тих відповідачів, які зазначені у ньому. Суд не може примушувати сторін до вчинення чи не вчинення тих чи інших процесуальних дій, оскільки це суперечить принципу диспозитивності цивільного судочинства. За правилами ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

В силу покладених на суд процесуальних законом повноважень, він позбавлений можливості самостійно визначити суб`єктний склад учасників справи, проте встановивши, що у справі не залучено усіх суб`єктів, які мають відповідати за позовом у межах заявлених позовних вимог як відповідачі, суд відмовляє у позові з цих підстав.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що даний позов було подано до неналежного відповідача.

Вирішуючи спір по суті, місцевий суд не повно з`ясував суттєвих обставин по справі, не звернув на вищезазначене і ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача, а тому доводи апеляційної скарги з приводу правомірності відмови позивачу у реєстрації транспортного засобу на підставі довідки-розрахунку апеляційної суд відхиляє через не прийняття участі у справі в якості належного відповідача.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з вказаних підстав, апеляційний суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог та представленим позивачем доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з належним відповідачем.

На підставі приписів ст. 141 ЦПК України з позивача слід стягнути фактично понесені витрати третьою особою за подання апеляційної скарги в сумі 500 грн. у зв`язку з її частковим задоволенням.

З урахуванням норми ч.6 ст.19 ЦПК України, апеляційний суд визнає справу малозначною, а тому рішення апеляційного суду не підлягає касаційному провадженню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області задовольнити частково.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 05 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за ним права власності на мотоцикл марки MUSSTANG MT-150-7, синього кольору, рама НОМЕР_1 , двигун НОМЕР_2 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Регіонального сервісного центру МВС в Сумській області судові витрати за подання апеляційної скарги у розмірі 500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко