Справа № 136/43/19
провадження № 2/136/9/19
РІШЕННЯ

іменем України

"11" березня 2019 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Трощанської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із зазначеним вище позовом до відповідача, обґрунтовуючи його тим, що 26.06.2002 померла баба позивача ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом вчиненим спадкодавцем 20.11.2000, відповідно до якого вона заповіла позивачеві - ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0254179 площею 3,42 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Суворова с. Троща Липовецького району. Позивач спадщину прийняла, подавши до органів нотаріату заяву відповідного змісту, однак оформити свої спадкові права на вищевказане майно позивач позбавлена можливості, у звязку із тим, що у даному заповіті спадкодавець заповіла документ а не майно, у звязку із чим нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, що стало підставою звернення до суду із даним позовом.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідач не подав до суду, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, не заперечував щодо його задоволення, а розгляд справи просив проводити за його відсутності.

Позивач та її представник у підготовче судове засідання не з'явились, останній надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує у заявленому обсязі, просив суд їх задовольнити, а розгляд справи проводити за їх відсутності.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 14.01.2019 було витребувано матеріали спадкової справи після смерті 26.06.2002 ОСОБА_2.

З огляду на визнання позову відповідачем, суд вважає за доцільне ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження в даному судовому засіданні, за відсутності сторін, на підставі зібраних у справі доказів, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 26.06.2002 в селі Гордіївка Липовецького району Вінницької області, померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії І-АМ №158579 (а.с. 5). Після її смерті відкрилась спадщина.

Із матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2, встановлено, що своїм правом на спадкування скористалась позивач, будучи спадкоємцем за заповітом вчиненим за життя спадкодавця 20.11.2000, відповідно до якого остання заповіла ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай), серія ВН № 0254179 площею 3,42 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Суворова с. Гордіївка Липовецького району. Даний заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Трощанської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за № 31 (а.с.6). Заповіт не змінено і не скасовано. Поміж цього заповіту, спадкодавцем було вчинено розпорядження в інших заповітах щодо іншого майна.

Позивач спадщину прийняла фактично, в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, згідно матеріалів спадкової справи. Осіб, які б мали право на обовязкову частку у спадщині не встановлено.

05.10.2018 державним нотаріусом Липовецької державної нотаріальної контори було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом , який посвідчений секретарем Трощанської сільської ради 20.11.2000 за реєстровим №31 на імя позивача на земельну частку (пай) згідно сертифікату серія ВН № 0254179 площею 3,42 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Суворова с. Гордіївка Липовецького району. Відмова мотивована тим, що у вищезазначеному заповіті заповідач заповіла документ, а не майно та три заповіти щодо різного майна зареєстровані за одним номером.

У п.23 постанови ПВС України від 30.05.2008 за №7, зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З аналізу положень норм ст. 213, 1256 ЦК України тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача.

Судом встановлено, що на день укладення заповіту 20.11.2000 земельна частка (пай) площею 3,42 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Трощанської сільської ради по КСП ім. Суворова, належала ОСОБА_2, згідно сертифікату серії ВН №0254179, зареєстрованого 16.06.1997 за порядковим номером 179, на підставі рішення Липовецької райдержадміністрації №149 від 02.06.1997(а.с. 8).

Складаючи заповіт ОСОБА_2 самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину щодо різного майна, зокрема, що у разі її смерті позивач успадкує земельну частку (пай) належну їй згідно сертифікату ВН №0254179.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують належність майна спадкодавцеві та не викликають жодного сумніву щодо волі спадкодавця на розпорядження ним на користь позивача на момент укладення заповіту.

Судом було встановлено, що позивач спадщину прийняла в силу діючого на час відкриття спадщини законодавства, отож незалежно від часу прийняття спадщини вона їй належить з моменту відкриття.

У разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) оформити свої спадкові права позивач позбавлена можливості в нотаріальному порядку та аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013).

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що обставини, які викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Крім цього, відповідач надав суду заяву про визнання позову.

Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову.

Відповідно доч.1ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 200, 206, 259, 263, 265 - 269 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 Миколаївни (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; РНОКПП - НОМЕР_1) до Трощанської сільської ради Липовецького району (місце знаходження: с.Троща, Вінницька область, 22552; ЄДРПОУ - 20089114) про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ВН №0254179, зареєстрованого 16.06.1997 за порядковим номером 179, на підставі рішення Липовецької райдержадміністрації №149 від 02.06.1997, у порядку спадкування за заповітом вчиненим 20.11.2000 та посвідченим секретарем Трощанської сільської ради Липовецького району, зареєстрованим в реєстрі за №31, після смерті ОСОБА_2, яка померла 26.06.2002 в селі Гордіївка Липовецького району Вінницької області.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при предявленні позову згідно квитанції №124 від 27.12.2018, що становить 687 (шістсот вісімдесят сім) гривень 05 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко