Провадження № 2/712/707/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

06 березня 2019 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого - судді Мельник І.О.

з участю секретаря Хоменко А.В.

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів, посилаючись на те, що з 2004 року по 2006 рік вона перебувала в цивільному шлюбі з відповідачем по справі. Вказує, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно з рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.03.2009 з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2009 року і до досягнення донькою повноліття. Вказує, що відповідач працює офіційно, однак аліменти не сплачує в повному обсязі. Внаслідок цього, станом на 01.11.2018 за ним утворилася заборгованість по виплаті їй аліментів в сумі 42571,78 грн. За її розрахунками за період з 24.04.2014 по 01.11.2018 сума неустойки, яку відповідач зобовязаний сплатити на її користь складає 13506,47 грн. Відповідач, на даний час, отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, проте добровільно цього робити не бажає, тому, позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.01.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивачка в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд позов задовольнити та стягнути з відповідача 13506,47 грн. пені по заборгованості по сплаті аліментів за період з 24.04.2014 по 01.11.2018. Пояснила, що в період сплати аліментів з червня 2018 року по жовтень 2018 рік включно заборгованість відсутня, оскільки відповідачем було сплачено суму 8000 грн, яка еквівалентна сумі стягнення аліментів за пять місяців.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов від відповідача на адресу суду не надходило.

Зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд вважає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народилася 02.06.2006, батьками записані позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії І-СР № 245616, виданим Катеринопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 23.

У Звенигородському міськрайонному ВДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває на виконанні виконавчий лист № 2-166/09 від 25.03.2009, виданий Звенигородським районним судом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2009 і до повноліття дитини.

Згідно з довідкою-розрахунком про розмір заборгованості зі сплати аліментів загальна сума заборгованості за виконавчим документом на 01.11.2018 становить 42571,78 грн. Нараховано за період з 24.04.2014 по 01.11.2018 борг в сумі 50571,78 грн., з них сплачено за вищевказаний період 8000 грн. Отже, заборгованість відповідача за виконавчим документом з 24.04.2014 по 01.11.2018 складає 42571,78 грн.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), яка відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

За таких обставин, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка становить 13506,47 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме до стягнення з відповідача на користь позивачки пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 24.04.2014 по 01.11.2018 в сумі 13506,47 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України, суд враховує звільнення позивачки від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», у звязку з чим, судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 180, 195, 196 СК України, ст. ст. 141, 258-259, 265, 268, 280-283 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені від суми несплачених аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН не відомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з 24.04.2014 по 01.11.2018 в сумі 13506,47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН не відомий, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до апеляційного суду Черкаської області через місцевий суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проглошення.

Повний текст рішення складений 15.03.2019.

Головуючий І.О.Мельник