РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 570/2107/18

Провадження № 22-ц/4815/295/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року (ухвалене у складі судді Остапчук Л.В.) у справі за позовом Остапчук ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

10 травня 2018 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що розмір аліментів, які стягнуто з відповідача рішенням Рівненського районного суду від 05 травня 2008 року на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі 200 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, є незначним.

Вказує, що відповідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів, що стягуються на утримання її сина не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На даний час син ОСОБА_8 потребує більшого догляду, почав хворіти, збільшилася потреба в додатковому навчанні, духовному та фізичному розвитку.

Просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_5 на її користь на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 200 грн до 2000 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року Остапчук ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, що були стягнуті з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 згідно рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1700 грн щомісячно, починаючи з 10 травня 2017 року і до повноліття дитини.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що збільшення розміру аліментів до 1700 грн буде відповідати матеріальному стану сторін, неповнолітньої дитини, а також мінімальному розміру аліментів, закріпленому у ст. 182 СК України.

09 січня 2019 року представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким збільшити розмір аліментів до 1015 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що немає можливості сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Вказує, що він не працевлаштований та має нерегулярний дохід у розмірі 6000 грн щомісячно.

На його утриманні перебувають неповнолітня дочка ОСОБА_9, 30.04.2015 р.н, непрацююча дружина, мати та брат, інвалід другої групи.

30 січня 2019 року ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що ОСОБА_5 не проживає однією сім'єю з матір'ю його доньки ОСОБА_9, а тому доводи про те, що він утримує дружину не відповідають дійсності.

Матір відповідача не перебуває на його утриманні, оскільки отримує пенсію, веде підсобне господарство та здає в оренду квартиру.

Факт перебування на його утриманні доньки, не звільняє останнього від обовязку піклуватися про сина ОСОБА_8.

Просить про залишення рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що з 05 вересня 2004 року по 19 березня 2008 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 19 березня 2008 року у справі № 2-731.

Від шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_10, 21 січня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ГЮ № 290613 від 14.02.2018 року (а.с. 5).

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05 травня 2008 року у справі № 2-406 стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 200 грн щомісячно, починаючи з 19.12.2007 року і до повноліття дитини (а.с. 6).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального або сімейного стану, погіршенння або поліпшення здоров'я когось із них.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що на утриманні відповідача, окрім сина ОСОБА_8, перебуває донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ГЮ № 231968 від 19.05.2015 року, яка є дитиною-інвалідом (а.с. 51).

Доказів того, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, позивачкою не надано, а судом не встановлено.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_4, місцевий суд правильно визначив обставини справи, те що для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини необхідним є збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання сина ОСОБА_8, однак не правильно визначив їх розмір у 1700 грн.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів те, що відповідач не має регулярного доходу, має на утриманні, окрім сина ОСОБА_8, неповнолітню доньку ОСОБА_9, апеляційний суд прийшов до висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити до 1200 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, не правильно визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_5, ухвалене ним рішення підлягає зміні, а розмір аліментів - зменшенню з 1700 грн до 1200 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам сімейного законодавства із врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, Апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 жовтня 2018 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1700 грн до 1200 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 травня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

ОСОБА_11 ОСОБА_1

Судді: С.В. Боймиструк

ОСОБА_3