ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1625/5143/12 Номер провадження 22-ц/814/1475/19Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С. Д. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

суддів Дряниця Ю.В., Кривчун Т.О.,

секретар Дикань Д.І.,

з участі представника ОСОБА_1 - адвоката Іванова О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (з повідомленням учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2016 року, постановлену суддею Кононенко С.Д.,

у справі за поданням заступника начальника Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и в:

22.02.2016 заступник начальника Ленінського відділу ДВС Полтавського МУЮ Лукашенко А.М. звернувся в суд із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України ОСОБА_1 шляхом тимчасової відмови у видачі паспорта для виїзду за кордон, тимчасового затримання або вилучення паспорта, якщо він був виданий раніше. Подання обгрунтовано тим, що на виконанні у Ленінському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження №50160162 про стягнення із ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 204 089,75 доларів США та судового збору в розмірі 2 7640,50грн. Вказана заборгованість не сплачена, що свідчить про ухилення боржника від виконання рішення.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 24.02.2016 подання задоволено. Тимчасово, до виконання виконавчого листа №1625/5143/12, виданого 09.06.2015 Апеляційним судом Полтавської області, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості у розмірі 204089,75 доларів США та судового збору у розмірі 2740,50 грн. застосовано заходи для забезпечення виконання виконавчого документа до ОСОБА_1 , а саме тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Копію ухвали направлено Адміністрації Державної прикордонної служби України.

16.04.2019 ОСОБА_1 , мотивуючи пропуск строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали поважними причинами, а саме, не повідомленням щодо розгляду судом вказаного подання та застосування обмеження, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, які суд вважав доведеними, просить ухвалу скасувати.

Зазначає про необізнаність щодо виконавчого провадження, оскільки йому не було вручено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення грошових коштів.

Заперечує факт ухилення від виконання судового рішення, а державний виконавець таких обставин не довів, тому вважає відсутніми підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_1 - адвоката Іванова О.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне.

Із матеріалів справи вбачається, 09.06.2015 на виконання рішення Апеляційного суду Полтавської області від 18.05.2015, видано два виконавчі листи: про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 204089,75 доларів США та 2740,50 грн. судового збору./а.с.3-5/

Постановами заступника начальника Ленінськоговідділу державної виконавчої служби Полтавського МУЮ Лукашенко А.М. від 06.08.2015 відкриті виконавчі провадження: ВП №48336429 (про стягнення кредитної заборгованості в розмірі 204089,75 доларів США) та ВП №48336719 (про стягнення 2740,50грн. судового збору)./а.с.6-7/

Зі змісту подання державного виконавця вбачається, що вказані виконавчі провадження зведені в одне та боржник ОСОБА_1 , який проживає у АДРЕСА_1 , ухиляється від зобов`язань, покладених на нього вказаним судовим рішенням.

Задовольняючи подання та ухвалюючи про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, районний суд виходив із наявних невиконаних зобов`язань та положень п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», ст.377-1 ЦПК України, Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи та прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.18 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону на час звернення державного виконавця в суд із поданням) державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Згідно ст.377-1 ЦПК України в редакції кодексу, який діяв на час прийняття оскаржуваної ухвали, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» також передбачено можливість тимчасової відмови у видачі паспорта, вилученні його та тимчасової відмови у виїзді за кордон у випадках, якщо діють договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань ( п.8 ч.1, ч.ч.23 ст.6 Закону).

Аналіз викладених норм вказує на те, що боржник може бути обмежений у праві виїзду за межі України за наявності невиконаного судового рішення, але лише у разі ухилення боржника від його виконання. Тобто, при розгляді подання державного виконавця суд мав переконатися у доведеності наявності умислу боржника на ухилення від виконання судових рішень, що перебувають на виконанні.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, представник ДВС вказував на те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань за судовим рішенням. Однак відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України в редакції 2004 року наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Сам по собі факт невиконання боржником собов`язку по погашенню боргу не може свідчити про ухилення останнього від виконання своїх зобов`язань, що було б підставою для застосування вказаного обмеження.

Розглядаючи подання державного виконавця, суд першої інстанції помилково на викладене уваги не звернув та не перевірив повноту вчинення державним виконавцем дій, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", спрямованих на примусове виконання рішення суду та погашення боргу, а також наявність дій (бездіяльності) боржника, які вказують на ухилення від виконання рішення чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання.

Крім того, для застосування юридичної санкції у вигляді тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України державний виконавець, який ініціює таке обмеження, повинен довести факт ухилення боржника від виконання певних зобов`язань при наявності реальної можливості їх виконання .

Однак матеріали подання державного виконавця не доводять факту ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання вказаних виконавчих документів, об`єднаних у зведене виконавче провадження.

Натомість боржник заперечує отримання документів виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для застосування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відсутні, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала районного суду - скасуванню з постановленням нової про відмову задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.367, 368,369, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Полтави від 24 лютого 2016 року - скасувати.

У задоволенні подання заступника начальника відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Лукашенко А.М. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України громадянину ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 17.09.1999) - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Копію постанови направити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Повний текст постанови складено 06.06.2019.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

Т.О. Кривчун