ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року

м. Харків

справа № 643/4355/19-ц

провадження № 22ц/818/3897/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року в складі судді Мельникової І.Д. за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Державний реєстратор Венглюк Тетяна Василівна про визнання дій протиправними та скасування рішення

в с т а н о в и в:

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про скасування заходів забезпечення позову задоволено; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року.

На вказану ухвалу суду 04 липня 2019 року ОСОБА_1 через представника до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 05 липня 2019 року витребувано виділені матеріали справи з Московського районного суду м. Харкова.

Виділені матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції 01 серпня 2019 року та передані судді-доповідачу 29 серпня 2019 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 29 серпня 2019 року повернуто виділені матеріали справи до суду першої інстанції.

Як вбачається з виділених матеріалів справи ухвалу судді виконано.

Виділені матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції 10 вересня 2019 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 11 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без руху та апелянту надано строк 10 днів для надання до суду оригіналу квитанції №0.0..1 від 04 липня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн. з дня отримання копії цієї ухвали.

Зокрема, в ухвалі зазначено, що до апеляційної скарги ОСОБА_1 надано роздрукований примірник дубліката квитанції №0.0..1 від 04 липня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн., а не його оригінал, та якщо судовий збір сплачено через систему «Приват-24», апелянту необхідно звернутися до будь-якого відділення АТ КБ «ПриватБанк» для належного оформлення платіжного документа.

Копію зазначеної ухвали судді отримано ОСОБА_1 19 вересня 2019 року та її представником ОСОБА_2 - 01 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 169, 170), проте, апелянтом вказані недоліки до теперішнього часу не усунуто.

Будь-яких клопотань, пов`язаних з апеляційною скаргою, або оригіналу квитанції про сплату судового збору від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до пунктів 6, 7 частини 2 статті 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 1 статті 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Принцип юридичної визначеності як складова частина конституційного принципу верховенства права зобов`язує апелянта самостійно цікавитися перебігом розгляду його скарги в суді апеляційної інстанції. Тривала відсутність такого інтересу з боку апелянта свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права та зловживання правом на апеляцію.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, вважаємо за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернути її апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (а саме, в разі надання оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн. та подання апеляційної скарги в передбаченому законом порядку).

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 26 червня 2019 року в складі судді Мельникової І.Д. за виділеними матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа: Державний реєстратор Венглюк Тетяна Василівна про визнання дій протиправними та скасування рішення вважати неподаною та повернути апелянту, а виділені матеріали справи направити до суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова