Справа № 487/3037/16-ц
Провадження № 2/487/19/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання - Ободенко І.О., позивача - ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №487/3037/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділення в натурі нерухомого майна, -

за участю представника позивача: ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

10.06.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та виділення в натурі нерухомого майна, а саме: виділити позивачу: автомобілі: марки FORD CARDO,1996року д/н НОМЕР_1 вартістю 10000 грн., марки МАЗ 437041-281, 2005 року, д/н НОМЕР_2 вартістю 335 грн., марки ГАЗ 4301, 1995 року, д/н НОМЕР_3 вартістю 3800 грн., марки ЗАЗ 11055-42 1197, 2007 року, д/н НОМЕР_4 вартістю 7200 грн., стенд розвал-сходження Trigon 709 вартістю 125000 грн., верстак шино монтажний розбірний вартістю 17500 грн., верстак шино монтажний балансувальний вартістю 17500 грн., верстак шино монтажний диско правильний вартістю 37500 грн., газова станція (компресор) вартістю 30000 грн., пневматичні домкрати 2 од. вартістю 6000 грн., диван вартістю 26000 грн., холодильник вартістю 15000 грн., всього на загальну суму 295835 грн., також видиліти ОСОБА_1 в натурі Ѕ частку нежитлового приміщення за літ. «Б», за адресою АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що з 22.05.1998 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 За час спільного сімейного життями ними за спільні кошти, на підставі договору купівлі-продажу від 03.05.2001 року, було придбане нежитлове приміщення загальною площею 86,3 кв.м. за літ. «Б», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , покупцем якого вказано лише ОСОБА_2 . Посилаючись, що вказане нежитлове приміщення є спільною сумісною власністю подружжя, просив виділити йому в натурі Ѕ частку нежитлового приміщення.

Крім того, під час шлюбу подружжям та спільного проживання було придбане майно, а саме: автомобілі: марки FORD CARDO,1996року д/н НОМЕР_1 вартістю 10000 грн., марки МАЗ 437041-281, 2005 року, д/н НОМЕР_2 вартістю 335 грн., марки ГАЗ 4301, 1995 року, д/н НОМЕР_3 вартістю 3800 грн., марки ЗАЗ 11055-42 1197, 2007 року, д/н НОМЕР_4 вартістю 7200 грн., які просив виділити йому, а автомобіль Mazda MPV , 2003 року вартістю 210000 грн., який виділити відповідачу.

Також було придбано, стенд розвал-сходження Trigon 709 вартістю 125000 грн., верстак шино монтажний розбірний вартістю 17500 грн., верстак шино монтажний балансувальний вартістю 17500 грн., верстак шино монтажний диско правильний вартістю 37500 грн., газова станція (компресор) вартістю 30000 грн., пневматичні домкрати 2 од. вартістю 6000 грн., вказане майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , просив виділити йому.

Крім того, було придбане майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 : спальний гарнітур дубовий вартістю 75000 грн., телевізор «Filips» 2 шт. вартістю 5000 грн. кожний, тумба під телевізор вартістю 10000 грн., кухонний гарнітур вартістю 1000 грн., шафи передпокою вартістю 1000 грн., комп`ютер вартістю 17500 грн., меблева стінка дитяча вартістю 1000 грн., пральна машинка вартістю 5000 грн., стіл вартістю 3000 грн., яке просив виділити відповідачу, а диван вартістю 26000 грн., холодильник вартістю 15000 грн., виділити йому.

Ухвалою від 15.06.2016 року відкрите провадження у справі.

30.06.2016 року клопотання представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою від 30.06.2016 року забезпечено позов, шляхом накладення арешту.

03.08.2016 року позивач ОСОБА_1 збільшив свої позовні вимоги та просив також виділити йому Ѕ частку нежитлових приміщень автосалону з магазином автозапчастин за літ. А-3 загальною площею 465,8 кв.м. з службовою будівлею та спорудою, що розташоване в АДРЕСА_1

03.08.2016 року представник відповідача подав до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою від 04.08.2016 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

07.12.2016 року надійшли заперечення на позов ОСОБА_2 в яких просила в задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що майно яке зазначає позивач в позові придбане під час спільного проживання, подароване саме їй разом із квартирою по АДРЕСА_2 . При цьому, відносно позивача порушено п`ять кримінальних проваджень за фактами привласнення офіційних документів, таємного викрадення ним офіційних документів, майна із офісного приміщення по АДРЕСА_1 , обладнання по діагностиці автомобілів, належного їй майна із квартири АДРЕСА_3 . Крім того, позивачем штучне занижена вартість спірного майна, яке позивач просить йому виділити, а майно, яке позивач просить виділити їй, штучно завищено, в звітах наданих позивачем про вартість майна відсутній її підпис як замовника, який повинен підтверджувати достовірність даних наведених у звітах, а вказана в звітах ринкова вартість майна не відповідає дійсності. При цьому позивач просить виділити йому обладнання, яке він самовільно без її згоди вивіз разом із документами, позбавив її як ФОП права володіння та користування обладнанням для господарської діяльності. Просила про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалами від 07.12.2016 року за клопотанням представника позивача призначена судова будівельна-технічна експертиза, за клопотанням відповідача призначені судова будівельна-технічна,та судова товарознавча та судова авто товарознавча експертизи.

Ухвалою від 16.01.2017 року за клопотанням відповідача призначена судова товарознавча експертиза. Зупинено провадження у справі.

02.03.2017 року завідувач МВ ОНДІСЕ направив повідомлення про неможливість надання висновку судової автотоварознавчої експертизи.

20.02.2017 року надійшло клопотання експерта.

26.04.2017 року заступник директора направив повідомлення про неможливість проведення експертизи.

12.04.2018 року до суду надійшов висновок судової будівельно-технічної експертизи №125-053 від 26.03.2018 року.

23.04.2018 року поновлено провадження у справі.

11.06.2018 року ОСОБА_2 надала зауваження на висновок експертизи №125-053 від 26.03.2018 року.

19.06.2018 року ОСОБА_2 надала відзив на позов, в якому зазначила, що все майно яке є у неї з 1998 по 2011 р.р. збудоване за кошти її батька, що можуть підтвердити свідки. Частка позивача у майні не визначалась. Квартиру про АДРЕСА_1 купувалось за 11000 грн. за її особисті кошти, які вона отримала від продажу своєї квартири до реєстрації шлюбу з позивачем. ЇЇ діяльність як ФОП зареєстрована по АДРЕСА_2 , а позивача як ФОП в Новоодеському районі. Позивач штучно та навмисно занизив вартість майна, яке просить йому виділити та завищив вартість майна, яке просить виділити їй. Позивач самовільно вивіз все майно, не повідомивши її як власника. Висновок експерта вважає невірним.

03.07.2018 року ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якому зазначив, що надані відповідачем звіти про вартість майна у вигляді меблів та побутової техніки по АДРЕСА_2 та автомобіля Мазда, не може вважатися доказом в розумінні ст. 78 ЦПК України. Крім того, відповідачем було заявлено клопотання про проведення товарознавчої експертизи, але вказана експертиза так і не була проведена, у зв`язку з відмовою ОСОБА_2 від її проведення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, підтвердив викладені обставини, просив виділити позивачу в натурі 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , згідно 1 варіанту висновку експерта №125-053 від 26.03.2018 року, виділити позивачу в натурі 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , згідно 1 варіанту висновку експерта №125-053 від 26.03.2018 року.

В судове засідання відповідач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, відповідач причини неявки суду не повідомила, представник відповідача надав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи, у зв`язка із занятістю в іншому процесі, проте належних доказів на підтвердження суду не надав. В попередніх судових засідання позовні вимоги не визнали просили в позові відмовити.

Суд, представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного:

Як встановлено судом, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з 22 травня 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвання рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 04.11.2016 року.

За час спільного проживання однією сім`єю було придбано майно: 03.05.2001 року на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Балкіною О.Л., зареєстрованого в реєстрі за №1948, на ім`я ОСОБА_2 придбано нежитлове приміщення загальною площею 86,3 кв.м., основною площею 68,3 кв.м. літ.Б, що знаходиться по АДРЕСА_1 та відповідно до свідоцтва про право власності від 12.12.2011 року, на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради №1239 від 22.11.2011 року, ОСОБА_2 на праві власності належить нежитлові приміщення автосалону з магазином автозапчастин, за літ. А-3 загальною площею 465,8 кв.м. з службовою будівлею та спорудою, розташованого по АДРЕСА_1

Згідно ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 57 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Проте, посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що вказане спірне нерухоме майно придбане лише за її особисті грошові кошти, зокрема від продажу 13.05.1998 року квартири АДРЕСА_4 та на гроші які надавались їй батьками, крім її тверджень, належними, достовірними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України, не підтверджується. Не було цього встановлено і в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до переконання, що спірне нерухоме майно - нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення автосалону з магазином автозапчастин по АДРЕСА_1 , було придбано подружжям ОСОБА_5 під час перебування у зареєстрованому шлюбі, тому є об`єктом спільного сумісного майна подружжя.

Крім того, суд приходить до висновку, що для захисту майнового права позивача ОСОБА_1 , згідно змісту ст.ст. 15, 16 ЦК України щодо способу захисту цивільних прав, виходячи із рівності часток у майні подружжя, відповідно до ч.1 ст. 70 СК України, з урахуванням того, що іншого сторонами не визначено за домовленістю або шлюбним договором, за ОСОБА_1 слід визнати право власності на Ѕ частку нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. При цьому суд бере долу ваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Так, позивач просив виділити йому в натурі Ѕ частку нежитлового приміщення за літ. «Б», за адресою АДРЕСА_1 та Ѕ частку нежитлових приміщень автосалону з магазином автозапчастин за літ. А-3 загальною площею 465,8 кв.м. з службовою будівлею та спорудою, що розташоване в АДРЕСА_1 .

На підтвердження можливості здійснити реальний поділ нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 та нежитлових приміщень автосалону з магазином автозапчастин по АДРЕСА_1 , суду надано висновок судової будівельно-технічної експертизи №125-053 від 26.03.2018 року.

Вказаним висновком експертом пропонується два варіанта реального поділу нежитлових приміщень по АДРЕСА_1: 1-й по приближеному до ідеальних часток співвласників, згідно побажання ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 виділяються у користування 51/100 частина нежитлового об`єкту, а ОСОБА_2 відповідно 49/100, з грошовою компенсацією за відхилення від ідеальної частки 684 грн. та 2-й по приближеному до ідеальних часток співвласників, згідно побажання ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 виділяються у користування 32/100 частини нежитлового об`єкту, а ОСОБА_2 відповідно 68/100, з грошовою компенсацією за відхилення від ідеальної частки - 12320 грн.

Також експертом пропонується два варіанта реального поділу нежитлових приміщень по АДРЕСА_1: 1-й по приближеному до ідеальних часток співвласників, згідно побажання ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 виділяються у користування 51/100 частина нежитлового об`єкту, а ОСОБА_2 відповідно 49/100, з грошовою компенсацією за відхилення від ідеальної частки 17187 грн. та 2-й по приближеному до ідеальних часток співвласників, згідно побажання ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_1 виділяються у користування 49/100 частини нежитлового об`єкту, а ОСОБА_2 відповідно 51/100, з грошовою компенсацією за відхилення від ідеальної частки - 17187 грн. та за обома варіантами необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи.

ОСОБА_1 висловив побажання виділити йому в натурі 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , згідно 1 варіанту висновку експерта №125-053 від 26.03.2018 року та виділити в натурі 51/100 частку нежитлового приміщення по АДРЕСА_1 , згідно 1 варіанту висновку експерта №125-053 від 26.03.2018 року, відповідач ОСОБА_2 будь-яких побажань не висловлювала, зазначаючи, що висновок експерта невірний.

Отже, суд, вивчивши варіанти запропоновані експертом, вважає найбільш доцільним і раціональним здійснити реальний поділ нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 по 1-му по приближеному до ідеальних часток співвласників, згідно побажання ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 виділяються у користування 51/100 частина нежитлового об`єкту ( 1-6 коридор площею 7,0 кв.м., 1-8 бокс площею 36,8 кв.м., 1-9 тамбур площею 0,8 кв.м., що разом складають 44,6 кв.м.), а ОСОБА_2 відповідно 49/100 (1-1 тамбур площею 0,8 кв.м., 1-2 основне площею 14,8 кв.м., 1-3 кладова площею 6,3 кв.м., 1-4 санвузол площею 1,9 кв.м., 1-5 коридор площею 4.2 кв.м., 1-7 кабінет площею 14,4 кв.м., що разом складають 42,40 кв.м.), з грошовою компенсацією за відхилення від ідеальної частки 684 грн., а також з виконанням ремонтно-будівельних робіт: демонтувати та закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-8 (бокс) в приміщення 1-7 (кабінет) та з приміщення 1-5 ( коридор) приміщення 1-6 (коридор), поділ горищного простору виконується співвісне стінам, які розділяють нежитловий будинок на дві частини, що забезпечує доступ кожного із співвласника до приналежної частини перекриття та покрівлі, оскільки даний варіант найбільш приближений до ідеальних часток співвласників та передбачає меншу суму грошової компенсації.

Крім того, суд вважає за доцільне, з урахуванням побажання позивача та відсутності обґрунтованих заперечень відповідача, здійснити реальний поділ нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 по 1-му варіанту експертизи по приближеному до ідеальних часток співвласників, за побажанням ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 виділяються у користування 51/100 частина нежитлового об`єкту (1-й поверх: 1-1 основне площею 71,9 кв.м., 1-2 санвузом площею 3,2 кв.м, 1-3 насосна площею 1,7 кв.м, 2-й поверх: 1-15 вбиральня площею 1,4 кв.м, 1-16 вітрина площею 6,6 кв.м, 1-17 основне площею 22,8 кв.м, 1-18 коридор площею 7,5 кв.м, 1-19 основне площею 32,7 кв.м, 1-20 основне площею 11,4 кв.м, 1-21 санвузол площею 2,7 кв.м, 3-й поверх: 1-27 основне площею 77,3 кв.м, 1-34 вбиральня площею 1,3 кв.м, 1-35 вітрина площею 5,6 кв.м, що разом складають 246,1 кв.м.) з грошовою компенсацією за відхилення від ідеальної частки 17187 грн., а також з виконанням ремонтно-будівельних робіт: демонтувати та закласти дверні прорізи на 2-му поверсі між приміщеннями 1-18 (коридор) в приміщення 1-12 (сходова клітина - коридор) та 3-му поверсі між приміщенням 1-26 в приміщення 1-27, поділ горищного простору виконується співвісне стінам, які розділяють нежитловий будинок на дві частини, що забезпечує доступ кожного із співвласника до приналежної частини перекриття та покрівлі.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про виділ йому автомобілів марки FORD CARDO,1996року д/н НОМЕР_1 вартістю 10000 грн., марки МАЗ 437041-281, 2005 року, д/н НОМЕР_2 вартістю 335 грн., марки ГАЗ 4301, 1995 року, д/н НОМЕР_3 вартістю 3800 грн., марки ЗАЗ 11055-42 1197, 2007 року, д/н НОМЕР_4 вартістю 7200 грн., то згідно наданих позивачем документів реєстраційних карток транспортних засобів та свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів вказані автомобілі належать на праві власності саме ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 будь-яких самостійних вимог про визнання вказаних транспортних засобів спільним сумісним майном не заявляла, тому в задоволенні позовних вимог в цей частині слід відмовити.

Крім того, автомобіль Mazda MPV, 2003 року , згідно довідки №31/14-2339 від 21.07.16 року МВС Регіональний сервісний центр в Миколаївській області, на автоматизованому обліку МВС не перебуває, оскільки знятий з реєстрації до червня 2016 року і більше не реєструвався, тобто відсутній на час розгляду справи, тому не може бути об`єктом поділу майна подружжя.

Крім того, не підлягає задоволенню і позовні вимоги в частині поділу майна, а саме: стенд розвал-сходження Trigon 709, верстак шино монтажний розбірний, верстак шино монтажний балансувальний, верстак шино монтажний диско правильний, газова станція (компресор), пневматичні домкрати 2 од., диван, холодильник, спальний гарнітур дубовий, телевізор «Filips» 2 шт., тумба під телевізор, кухонний гарнітур вартістю 1000 грн., шафи передпокою, комп`ютер, меблева стінка дитяча, пральна машинка, стіл, оскільки не надано жодних достовірних і допустимих доказів на підтвердження, що це майно є спільним сумісним майном подружжя, наявне на час розгляду справи в натурі, сторонами не надано доказів на підтвердження вартості вказаного майна та те, що майно відповідає критеріям, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, а саме: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими способами: письмовими, речовими і електронними засобами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 77, 78, 79, 80 ЦПК України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3445 грн.

Керуючись ст.ст. 76, 80, 81 , 263-265 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про поділ спільного майна подружжя та виділення в натурі нерухомого майна - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку нежитлового приміщення загальною площею 86,3 кв.м., основною площею 68,3 кв.м. літ.Б, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку нежитлового приміщення автосалону з магазином автозапчастин, за літ. А-3 загальною площею 465,8 кв.м. з службовою будівлею та спорудою, розташованого по АДРЕСА_1

Виділити у користування ОСОБА_1 нежитлові приміщення літ. Б, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: 1-6 коридор площею 7,0 кв.м., 1-8 бокс площею 36,8 кв.м., 1-9 тамбур площею 0,8 кв.м., що разом складють 44,6 кв.м. та відповідає 51/100 частки.

Виділити у користування ОСОБА_2 нежитлові приміщення літ. Б, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: 1-1 тамбур площею 0,8 кв.м., 1-2 основне площею 14,8 кв.м., 1-3 кладова площею 6,3 кв.м., 1-4 санвузол площею 1,9 кв.м., 1-5 коридорв площею 4.2 кв.м., 1-7 кабінет площею 14,4 кв.м., що разом складють 42,40 кв.м. та відповідає 49/100 частки.

Виконати ремонтно-будівельні роботи: демонтувати та закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-8 (бокс) в приміщення 1-7 (кабінет) та з приміщення 1-5 ( коридор) приміщення 1-6 (коридор).

Поділ горищного простору виконується співвісне стінам, які розділяють нежитловий будинок на дві частини, що забезпечує доступ кожного із співвласника до приналежної частини перекриття та покрівлі.

Виділити у користування ОСОБА_1 нежитлові приміщення автосалону з магазином автозапчастин, за літ. А-3 з службовою будівлею та спорудою, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: 1-й поверх: 1-1 основне площею 71,9 кв.м., 1-2 санвузом площею 3,2 кв.м, 1-3 насосна площею 1,7 кв.м, 2-й поверх: 1-15 вбиральня площею 1,4 кв.м, 1-16 вітрина площею 6,6 кв.м, 1-17 основне площею 22,8 кв.м, 1-18 коридор площею 7,5 кв.м, 1-19 сновне площею 32,7 кв.м, 1-20 основне площею 11,4 кв.м, 1-21 санвузол площею 2,7 кв.м, 3-й поверх: 1-27 основне площею 77,3 кв.м, 1-34 вбиральня площею 1,3 кв.м, 1-35 вітрина площею 5,6 кв.м, що разом складають 246,1 кв.м. та відповідає 51/100 частки.

Виділити у користування ОСОБА_2 нежитлові приміщення автосалону з магазином автозапчастин, за літ. А-3 з службовою будівлею та спорудою, що знаходяться по АДРЕСА_1 , а саме: 1-й поверх: 1-4 основне площею 45,2 кв.м., 1-5 підсобне площею 9,0 кв.м, 1-7 основне площею 14,6 кв.м, 1-11 коридор площею 6,2 кв.м.; 2-й поверх: 1-12 сходинкова клітина площею 10,8 кв.м, 1-13 вітрина площею 6,6 кв.м, 1-14 вбиральня площею 1,3 кв.м, 1-22 санвузом площею 3,1 кв.м, 1-23 основне площею 21,3 кв.м, 1-24 основне площею 14,4 кв.м, 1-25 основне площею 23,8 кв.м, 3-й поверх: 1-26 сходинкова клітина площею 10,5 кв.м, 1-28 основне площею 43,7 кв.м, 1-29 основне площею 14,9 кв.м, 1-30 підсобне площею 3,1 кв.м., 1-31 коридор площею 2,3 кв.м., 1-32 вітрина площею 5,6 кв.м., 1-33 вбиральня площею 1,3 кв.м., що разом складають 237,7 кв.м. та відповідає 49/100 частки.

Виконати ремонтно-будівельні роботи: демонтувати та закласти дверні прорізи на 2-му поверсі між приміщеннями 1-18 (коридор) в приміщення 1-12 (сходова клітина - коридор) та 3-му поверсі між приміщенням 1-26 в приміщення 1-27.

Поділ горищного простору виконується співвісне стінам, які розділяють нежитловий будинок на дві частини, що забезпечує доступ кожного із співвласника до приналежної частини перекриття та покрівлі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок грошової компенсації 17871 грн.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3445 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили через тридцять днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст.ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: С.В. Щербина