Справа № 161/1843/19
Провадження № 2/161/1299/19
У Х В А Л А

11 березня 2019 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

04.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Одночасно з цим, ОСОБА_1 було подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке вмотивоване тим, що він є інвалідом ІІІ групи, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, доходи складаються виключно з пенсії, а тому розмір судового збору є для нього надто великим у порівнянні з його заробітком. Оскільки кошти для сплати судового збору у нього відсутні, тому він фактично позбавлений можливості захистити свої права, у звязку з чим, просить суд звільнити його від сплати судового збору за подання до суду вищевказаної позовної заяви.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.02.2019 року у задоволенні вищевказаного клопотання було відмовлено у звязку з відсутністю доказів, якими позивач обґрунтовує свої доводи як підставу для звільнення судового збору, а також, відповідно, позовну заяву було залишено без руху.

07.03.2019 року на виконання ухвали про залишення позову без руху ОСОБА_1 було подано заяву до якої він долучив докази на підтвердження його скрутного матеріального становища.

Вивчивши матеріали позовної заяви, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; позивачами є військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім'ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров'ю.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивач у своєму клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на ту обставину, що його скрутне матеріальне становище позбавляє його можливості сплатити судовий збір.

Так на підтвердження тієї обставини, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, позивач надав довідку про доходи за 2018 рік.

Однак, 5 відсотків розміру його річного доходу за 2018 рік незначним чином перевищує розмір судового збору, необхідного для подачі даного позову.

Крім того, ОСОБА_1 надав суду докази того, що на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, а також, що він є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 не доведено обставин, передбачених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», за яких суд міг би звільнити його від сплати судового збору за подачу до суду даного позову.

Проте, з урахуванням основоположних принципів судочинства України, зокрема, положення ч. 1 ст. 4 ЦПК України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, суд вважає за необхідне відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у даній справі,

Керуючись ст. 12, 81, 136, 353 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частковою.

Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_3