Провадження № 2-з/760/159/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Гак Г.М.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів і просить витребувати в Центрі надання адміністративних послуг Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації наявні ідентифікуючі відомості про всіх осіб, які зареєстровані в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 станом на теперішній час із зазначенням їх імені, прізвища, по-батькові, дати народження, дати здійснення реєстрації їх місця проживання в зазначеному приміщенні, а також підстави для такої реєстрації.

Посилається в заяві на те, що вона зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира була нею придбана 18 грудня 2012 року за договором купівлі-продажу, укладеним між нею та ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воробйовою К.В., зареєстрованим в реєстрі за № 1080.

Зазначені обставини також підтверджуються Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26 вересня 2013 року за № 10006679.

За умовами зазначеного договору ОСОБА_3 зобов`язався передати квартиру в її одноосібне володіння та користування, а також пообіцяв добровільно знятися з реєстрації та зняти з реєстрації всіх зареєстрованих у вказаній квартирі осіб.

На її адресу час від часу надходять поштові листи на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які насправді в належній їй квартирі не проживають, що підтверджується Актом огляду житлового приміщення на предмет встановлення факту проживання/не проживання в приміщенні зареєстрованих осіб.

У зв`язку з порушенням її прав, як власника зазначеного житлового приміщення, вона має намір звернутися до суду за захистом своїх прав.

Однак, не володіючи інформацією про осіб, які зареєстровані в її квартирі, і не маючи можливості отримати таку інформацію самостійно, вимушена звернутися з даною заявою до суду для ідентифікації осіб, які можуть отримати статус учасників справи в якості відповідачів.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення доказів, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно з ч. 6 ст. 84 ЦПК України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Частиною 7, 8 ст. 84 ЦПК України встановлено, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

В той же час, суд бере до уваги, що правові засади реалізації прав, свобод і законних інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері надання адміністративних послуг визначаються Законом України «Про адміністративні послуги».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративні послуги»адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону.

Суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 9 Закону України «Про адміністративні послуги» адміністративні послуги надаються суб`єктами надання адміністративних послуг безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про адміністративні послуги» центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що зазначений у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги через адміністратора шляхом його взаємодії з суб`єктами надання адміністративних послуг.

У разі утворення центру надання адміністративних послуг як постійно діючого робочого органу для здійснення матеріально-технічного та організаційного забезпечення діяльності центру надання адміністративних послуг у структурі відповідної міської ради, міської, районної державної адміністрації утворюється відповідний структурний підрозділ (виконавчий орган), на який покладаються керівництво та відповідальність за організацію діяльності такого центру.

Суб`єктам надання адміністративних послуг забороняється приймати заяви, видавати суб`єктам звернень оформлені результати надання адміністративних послуг (у тому числі рішень про відмову в наданні адміністративних послуг), якщо такі послуги надаються через центри надання адміністративних послуг, крім випадків подання заяв через Єдиний державний портал адміністративних послуг.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону України «Про адміністративні послуги» основними завданнями адміністратора є: 1) надання суб`єктам звернень вичерпної інформації та консультацій щодо вимог та порядку надання адміністративних послуг; 2) прийняття від суб`єктів звернень документів, необхідних для надання адміністративних послуг, їх реєстрація та подання документів (їх копій) відповідним суб`єктам надання адміністративних послуг не пізніше наступного робочого дня після їх отримання; 3) видача або забезпечення направлення через засоби поштового зв`язку суб`єктам звернень результатів надання адміністративних послуг (у тому числі рішення про відмову в задоволенні заяви суб`єкта звернення), повідомлення щодо можливості отримання адміністративних послуг, оформлених суб`єктами надання адміністративних послуг; 4) організаційне забезпечення надання адміністративних послуг суб`єктами надання адміністративних послуг; 5) здійснення контролю за додержанням суб`єктами надання адміністративних послуг термінів розгляду справ та прийняття рішень; 6) надання адміністративних послуг у випадках, передбачених законом; 7) складення протоколів про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 8) розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладення стягнень.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Тобто, Центр надання адміністративних послуг не є суб`єктом надання адміністративних послуг, а є лише структурним підрозділом, який співпрацює з суб`єктом надання адміністративних послуг.

Виходячи з викладеного, суд вважає за доцільне витребувати запитувані відомості саме в Солом`янській районній в місті Києві державній адміністрації.

Враховуючи викладене вище, характер та необхідність витребуваних доказів для правильного вирішення спору, що виник, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЦПК у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів.

У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Керуючись ст.ст. 84, 116-119 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Витребувати від Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації /03020, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 41/ інформацію про:

-всіх осіб, які зареєстровані в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 станом на теперішній час із зазначенням їх імені, прізвища, по-батькові, дати народження, дати здійснення реєстрації їх місця проживання в зазначеному приміщенні, а також підстави для такої реєстрації.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суддя Л.А.Шереметьєва