Провадження № 2/643/5007/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.10.2019

15 жовтня 2019 року місто Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Сугачова О.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зобов`язання розірвати договір та стягнення суми, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом.

При попередньому ознайомленні з поданими позивачем матеріалами, суд вбачає обставини, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Відповідно до ч. 5 ст. 28 ЦПК України, позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

З позовної заяви вбачається, що місце проживання чи перебування відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 зазначено позивачем як: АДРЕСА_1 , що не відноситься до території Московського району м. Харкова.

Далі, адреса проживання чи перебування позивача у позові зазначена як: АДРЕСА_2 , що відноситься до території Московського району м. Харкова.

Однак, жодних підтверджень стосовно проживання чи реєстрації позивача за вказаною в позові адресою, суду не надано.

Відповідно доп. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Положеннями ч. 5 ст. 95 ЦПК України також передбачено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Позивачем до позовної заяви додані копії письмових доказів (документів), перелік яких наведений в позовній заяві. Проте всупереч вказаних положень законодавства в позовній заяві не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

Згідно ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Положеннями ч. 5 ст. 95 ЦПК України передбачено, що учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вказаних вимог законодавства, позивачем не підтверджено своїм підписом із зазначенням дати засвідчення відповідність копій письмових доказів, які додані до позовної заяви, оригіналам, які знаходяться у нього.

Відповідно доп. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Всупереч вказаної вимоги законодавства, позивачем не надано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Далі, п.1 прохальної частини позову не містить конкретизованих вимог, а саме: не зазначено в якій саме сумі позивач просить повернути вартість продукції.

Неконкретизованість позовних вимог може викликати в подальшому ускладнення виконання судового рішення. Так, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Окрім цього, в прохальній частині позову, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Однак, заява про забезпечення позову подається окремою письмовою заявою, з додержанням вимог, передбачених ст. 151 ЦПК України, та з додаванням до неї підтвердження сплати судового збору (ч. 5 ст. 151 ЦПК України).

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про зобов`язання розірвати договір та стягнення суми залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків протягом 10 днів з моменту отримання копії ухвали.

Попередити позивача, що у разі не усунення недоліків протягом зазначеного часу позов буде визнано неподаним та йому повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Сугачова