Справа № 199/1314/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22.05.2019 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за участі позивача - ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Шестірікова А.В.,

за участі представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета псору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданим позовом позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та протягом двох років відповідач нехтує обов`язками по вихованню та утриманню дітей: не навідує дітей, не надає фінансової допомоги.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях, та в силу ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування просила суд про ухвалення рішення про задоволення позовних вимог.

В окремо наданій суду заяві відповідач повідомив про визнання ним позову.

Процесуальні дії у справі:

-судом задоволено клопотання представника третьої особи про допит позивача, як свідка;

-судом задоволено клопотання представника третьої особи про долучення, як письмового доказу, висновку органу опіки та піклування (ч. 5 ст. 19 СК України).

Допитана в судовому засіданні, як свідок ОСОБА_1 свідчила, що відповідач підтримує фактичні шлюбні відносини з іншою жінкою, мешкає в Російській Федерації, близько 4 років він приймає участі в утриманні дітей, не цікавиться їх життям та позивачу невідомо конкретне місце проживання відповідача на даний час.

Суд, дослідив докази, дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження дітей.

Діти мешкають разом із матір`ю.

Згідно з висновком органу опіки та піклування від 22.04.2019 є доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з приводу невиконання батьком дітей своїх обов`язків по вихованню дітей.

Розв`язуючи позовну вимогу, суд керується наступним.

Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини від 20 листопад 1959 року дитині законом та іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист та надані можливості та сприятливі умови, що дозволяли б їй розвиватися фізично, інтелектуально, духовно та у соціальному відношенні здоровим та нормальним шляхом та в умовах свободи та гідності.

Згідно ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та поважати дитину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в повному обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати, як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідоме нехтування ними своїх обов`язків.

Ухилення від виконання обов`язків по вихованню дітей їх батьком знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд, враховуючи надані докази поведінки відповідача, які свідчать про ухилення з його боку від виконання обов`язку по вихованню дітей, а також з урахуванням заяви відповідача про визнання позову (ч. 1 ст. 206, ч. 4 ст. 206 ЦПК України), оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 23, 81, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - орган опіки та піклування в особі виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Дата виготовлення повного судового рішення 03 червня 2019 року.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї