КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №756/4062/18 Головуючий у І інстанції - Яценко Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.

суддів Сушко Л.П. Сліпченка О.І.

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про відшкодування шкоди ,

встановив:

Позивач 29.03.2018 року звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 11.10.2016 придбала за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єгоровим А.В. за реєстровим № 1130, нежитлове приміщення загальною площею 38 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вартістю 149 000 грн.

На підставі укладеного договору купівлі-продажу від 11.06.2016 року, в цей же день, державним реєстратором Комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Зеленським С.О. проведено державну реєстрацію права власності за позивачем ОСОБА_1 на вказане нежитлове приміщення загальною площею 38 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.Номер запису про право власності: 16888205. Реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна : 00. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 31855684 від 13.10.2016.

31.10.2017 року, працівниками Комунального підприємства «Київблагоустрій» самовільно, не маючи на те встановлених Конституцією України та законами України правових підстав у формі відповідного судового рішення, яке набрало законної сили про знесення нерухомого майна через процедуру виконання судових рішень, встановлену спеціальним Законом України «Про виконавче провадження», без державних виконавців, без дотримання законної процедури, вчинили правове свавілля - фізично поламали та знесли належне позивачу ОСОБА_1 цінне нерухоме майно - нежитлове приміщення загальною площею 38 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначає, що позивачу як власнику цінного нерухомого майна було завдано шкоди - збитків, розмір яких дорівнює вартості знищеного відповідачем приміщення, тобто 149 000 грн.

Посилаючись на ст.ст.6, 41, 55, 56 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 16, 22, 1166, 1172 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди - 149 000 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що вона постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зазначає, що без відповідних правових підстав її позбавили права власності, що в правовій державі є неприпустимим, оскільки право власності охороняється Конституцією України.

Демонтаж проведено саме належним відповідачем, якому було надано доручення Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради, виконане за допомогою третіх осіб.

При цьому пояснює, що оцінка майна встановлена договором купівлі-продажу від 11.10.2016 року.

Щодо відсутності дозвільної документації вказує, що вона є вторинним власником нежитлового приміщення, не вводила його в експлуатацію, відповідно у неї не має і не могло бути документів на розміщення споруди тому такі документи для неї, як власника, не обов`язкові.

При цьому вказує на порушення судом норм процесуального права щодо прийняття судом відзиву та доказів по справі з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

16 вересня 2019 року комунальне підприємство «Київблагоустрій» подало відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк . Зазначала , що відсутні правові підстави щодо застосування ст. 1166 ЦК України до Комунального підприємства «Київблагоустій» виконавчого органу Київської міської ради, рішення щодо демонтаж споруди приймалось Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради при цьому Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради не здійснювало демонтаж споруд згідно рішення Департаменту і не може нести відповідальності за завдану шкоду.

Судом першої інстанції встановлено, що з наданого позивачем договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 11.10.2016 убачається, що ОСОБА_2 з однієї сторони продав, а ОСОБА_1 придбала нежитлове приміщення загальною площею 38 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлова будівля, розташована на земельній ділянці, право на яку не переходить до покупця у зв`язку з набуттям права власності на нежитлову будівлю. Вказаним договором сторони погодили вартість об`єкту 149 000 грн. (а.с. 18).

Відповідно до довідки про надання інформації, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у м.Києві від 19.06.2016 № С-815/0-788/6-16, право власності/користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером №:78:085:0034, площею 0,0396 га, не реєструвались та рішення про передачу її у власність/користування в Головному управлінні Держгеокадастру у м.Києві відсутні. (а.с.17)

З наданого позивачем витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності убачається, що реєстрація відбулася як громадський будинок, магазин, об`єкт житлової нерухомості.

23.11.2016 року Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) прийнято рішення про демонтаж (доручення) споруди та огорожі за адресою АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що матеріали справи не містять ні технічної документації, ні технічного паспорту, ні висновку про оцінку майна, тому підстав для задоволення позову не має.

Крім того рішення про демонтаж споруди приймалося Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Комунальне підприємство «Київблагоустрій» Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не здійснювало демонтаж споруди згідно рішення Департаменту і не може нести відповідальності за завдану шкоду.

Апеляціна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності із ст. 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів..

В силу п. 13.3.2. Правил благоустрою м. Києва, у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міською благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підпункті 13.3.3 пункту 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

У відповідності із п. 13.3.3 Правил благоустрою м. Києва, Рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу КМР (КМДА), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 27 січня 2011 року № 94, зі змінами відповідно до розпорядження КМДА, до повноважень Департаменту належить, зокрема, здійснення контролю за станом благоустрою міста, а також контролю за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Правил благоустрою м. Києва.

Відповідно до покладених на нього завдань Департамент вживає заходів щодо впорядкування об`єктів благоустрою міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених об`єктів та споруд, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів, механізмів тощо; виявляє тимчасові споруди, що розміщені без відповідної документації, та застосовує заходи впливу до власників відповідно до законодавства України та Правил благоустрою м. Києва.

Відповідно до п. 6 Положення, Департамент має право, зокрема, здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо (п. 6.7), надавати відповідні доручення профільним структурним підрозділам, зокрема підпорядкованих комунальним підприємствам та контролювати їх виконання (п. 6.25)

Таким чином, Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є контролюючим органом у сфері благоустрою міста, приймає рішення про демонтаж елементів благоустрою та вживає заходи їх демонтажу.

Заходи із демонтажу, в даному випадку полягають у залученні організацій із наявною матеріально-технічною базою для можливості реалізації прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Встановлено, що 23.11.2016 року Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) було прийнято рішення про демонтаж (доручення) споруди та огорожі за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно із абз. 3,5 п. 13.3.3 Правил благоустрою м. Києва, для проведення демонтажу малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та/або структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту промисловості і розвитку підприємництва (у разі демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі), підприємства, яке здійснює демонтаж, перевезення, зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібно роздрібної торговельної мережі, представника міліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності).

За результатами проведеної роботи комісії складають акти демонтажу (переміщення) у двох примірниках.

Як вбачається з матеріалів справи, що на розміщення малої архітектурної форми, якою є нежиле приміщення по АДРЕСА_1 , належне позивачу, остання не має дозвільних документів та технічного паспорту на нього.

Позивач визнала той факт, що про наявність припису № 1617719 від 09.11.2016 року їй було відомо, проте ніяких дій щодо його виконання не здійснено.

В зв`язку з чим до позивача цілком обґрунтовано були вжиті заходи про демонтаж (доручення) споруди та огорожі за адресою АДРЕСА_2 та складено відповідні акти про це, що відповідає вище викладеномувказаному законодавству.

Згідно складених актів демонтажу споруда, що розміщувалась по АДРЕСА_1 демонтовано ,виконавцем таких робіт є TОB «Вістекс-Компані».

Сам припис не є рішенням про демонтаж, не встановлює вину певної особи у самовільному розміщенні, а вноситься з метою з`ясування наявності/відсутності документів дозвільного характеру у певної особи та у разі відсутності таких документів у особи, приписом пропонується демонтувати споруду власними силами.

Вказане підтверджується, зокрема, п. 13.3.2 Правил благоустрою м. Києва, яким визначено, що Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) вживає заходи із демонтажу у разі не здійснення демонтажу у строки вказані у приписі.

Тобто, підставою саме для примусового демонтажу є рішення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), в свою чергу припис не може бути підставою для вчинення дій примусового характеру.

В силу приписів статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання чи оспорювання. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Україною 17 липня 1997 р., кожна людина, права і свободи якої викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі незалежно від того, що порушення було вчинене особами, які діяли в офіційній якості.

Право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном передбачено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, відповідно до якої ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідним доведення таких фактів:

а) неправомірність поведінки особи: неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

б)наявність шкоди, зокрема, втрату або пошкодження майна потерпілого. При цьому, шкода це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі:

в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідкомповедінки завдавача шкоди:

г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини

Із вищенаведеного слідує відсутність правових підстав для застосування ст. 1166 ЦК України щодо Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київсько! міської ради (КМДА), рішення щодо демонтажу споруди приймалося Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), при цьому Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) не здійснювало демонтажу споруди згідно рішення Департаменту і не може нести відповідальності за завдану шкоду.

Крім того жодної адміністративної справи рішення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністраітії) про демонтаж, вчинені дії з демонтажу споруди не визнавалисьпротиправними, відтак підстави для застосування ст. 1166 ЦК України відсутні, за відсутністю і недоведеністю позивачем вини.

Відсутність дозвільних документів, технічного паспорту на споруду свідчить про незаконне розташування нежитлової споруди позивача за за адресою АДРЕСА_2 .

Наявність права власності на споруду за відсутності дозвільних документів, технічного паспорту не надає позивачу прав на розташування приміщення за вказаною адресою.

Не приймаються доводи апеляційної скарги в частині знищення права власності, оскільки відповідно до вимог закону позивачу надавалася можливість своє право зберегти, яким вона не скористалась.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 липня 2019 року залишити без змін

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко