ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3649/19 Справа № 201/556/17 Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення матеріальної і моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживача, стягнення матеріальної і моральної шкоди, який згодом уточнила.

Вказувала, що 26 вересня 2016 року вона звернулася до приймального пункту хімчистки "Кімс" для отримання послуги хімічної чистки куртки, між сторонами було укладено договір побутового підряду, що підтверджується квитанцією. Згідно умов договору замовлення повинно було бути готовим 29 вересня 2016 року, однак у вказаний день куртку їй не видали, пояснень не надали, лише 29 жовтня 2016 року їй повідомили, що можна забрати куртку.

Зазначала, що через зайнятість до приймального пункту хімчистки звернулася її мати, але вказану куртку не знайшли, не було куртки також в іншому приймальному пункті, куртку не видали. Згодом куртка з'явилася в цьому приймальному пункті, її мати оглянула куртку і виявила, що річ фарбована, змінився її колір, є плями невідомого походження, тому відмовилася забирати куртку. Після цього хімчистка переробила чистку і 09 листопада 2016 року їй повідомили про готовність виробу і можливість його забрати, вона оглянула куртку і побачила знову незрозуміле фарбування куртки, плями, від контакту з курткою на руках залишалася фарба.

Вказувала також на те, що зверталася з претензією до відповідача усно і письмово з метою усунення вказаних недоліків хімчистки куртки, але відповідач відмовився від будь-яких дій. Куртку неможливо використовувати за призначенням, вона фактично зіпсована.

Посилаючись на неякісну хімчистку куртки, невизнання провини хімчистки в псуванні виробу і неусунення належним чином недоліків, завдання їй матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача вартість вказаної куртки, з урахуванням зносу 30%, в розмірі 44.014 грн.60 коп., у рахунок відшкодування моральної шкоди 10.000 грн., 9.600 грн. витрат на правову допомогу і судовий збір в розмірі 2.634 грн., задовольнивши уточнений позов в повному обсязі.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди 44.014 грн. 60 коп., моральну шкоду в розмірі 3.000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 9.600 грн. та понесені позивачем витрати на судовий збір в розмірі 2.634 грн., а всього 59.248 грн.60 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживача і стягнення моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в договорі є письмове застереження, що на виробах після хімічної чистки допускається наявність дефектів, які не можуть бути усунені; позивач погодилась з умовами договору; позивачу не надавалась послуга First Line, ціна за надання такої послуги складала від 520 грн., є вищою від сплаченої позивачем 245 грн.; в договорі відсутні будь-які умови про здійснення хімічної чистки із обов'язковим збереженням специфічних індивідуальних, ексклюзивних, брендових властивостей речі позивача; відповідач не мав зобов'язань відновити первозданний стан куртки виробленої в Італії; під час укладення договору щодо хімічної чистки куртки позивач погодилась із визначенням зносу куртки в 50%; висновок має недоліки, що ставить під сумнів його достовірність; рішення про стягнення збитків без зобов'язання усунути недоліки виконаної роботи або без розірвання договору суперечить способам захисту цивільних прав та інтересів; позивач не надав доказів того, що виріб є курткою бренду Enrico Mandelli; позивач не вказав у чому саме полягає моральна шкода; висновки суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу не відповідають обставинам справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення змінити в частині, виходячи з наступного.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до приймального пункту хімчистки під назвою КІМС, що знаходиться в м.Дніпро вул.Короленка,3, для отримання послуги хімічної чистки куртки, яка здійснюється ФОП ОСОБА_1 Між сторонами укладений договір побутового підряду, що підтверджується квитанцією-договором №04626-2 (а.с.16).

Відповідно до зазначеної квитанції до хімчистки була передана пухова куртка чоловіча, колір синій, фірма Мапdellі; замовлення прийняла співробітник хімчистки - ОСОБА_3, замовлення повинно бути готове 29 вересня 2016 року. Однак у вказаний строк замовлення не видали. Після неодноразових звернень позивача 29 жовтня 2016 року їй зателефонували та повідомили, що вона може забрати куртку. Мати позивача ОСОБА_4, оглянувши куртку, виявила, що річ фарбували - на руках залишались сліди фарби, навколо карманів та на шкіряних вставках були плями п'ятна невідомого походження. Вона відмовилась забирати куртку. Після цього термін повернення куртки з чистки неодноразово продовжувався, співробітник хімчистки пояснювала позивачу по телефону, що виникли деякі труднощі при чищенні і тому куртку довелося пофарбувати (затонувати).

09 листопада 2016 року співробітник хімчистки повідомив позивачу, що її замовлення готове і вона може забрати куртку. Оглянувши куртку, позивач відмовилася приймати її через те, що куртка мала неналежний вигляд, що не відповідає тому вигляду, в якому вона її здавала: куртка була пофарбована, навколо карманів куртки були плями жовтого кольору, шкіряні вставки на кишенях також були в кольорових плямах, від контакту з курткою на руках залишалася фарба.

09 листопада 2016 року в пункті прийому м.Дніпро вул. Короленка,3 позивач залишила претензію. Після цього з нею неодноразово зв'язувались по телефону співробітники відповідача та наполягали на тому, що послуга з чищення була надана якісно, повідомляли про те, що стан куртки приведений у відповідність до того стану у якому вона здавалась; у черговий раз позивач поїхала до приймального пункту та виявила, що фарба, якою була пофарбована куртка була вимита повністю, куртка втратила свій колір, була липкою на дотик, на шкіряних вставках були такі ж кольорові плями п'ятна як і до цього. Позивач знову відмовилась забирати замовлення.

Вартість куртки відповідно до товарного чека від 30 січня 2016 року складає 62.878 грн. (а.с.21).

21 грудня 2016 року позивач отримала відповідь на свою претензію від 09 листопада 2016 року, відповідно до якої відповідач відмовляється компенсувати завдані збитки та вважає, що послуга з хімічної чистки надана якісно.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що в результаті дій відповідача дорога дизайнерська річ втратила свої індивідуальні ознаки, послуга надана відповідачем неякісно, тому прийшов до висновку про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в якості відшкодування матеріальної шкоди 44.014 грн.60 коп., моральної шкоди в розмірі 3.000 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 9.600 грн. та витрати на судовий збір в розмірі 2.634 грн., а всього 59.248 грн.60 коп.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16 січня 2018 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5003-17 встановлено, що відсоток зносу виробу визначено невірно при прийманні в чищення і він складає не 50%, а 30%. Крім того, експертом зроблено висновки, що в процесі чистки відбулось порушення, яке спричинило видозміну товарного вигляду куртки, куртка змінила своє забарвлення; в результаті проведеної хімічної чистки та фарбування відбулись певні відозміни властивостей тканей пухової куртки Манделлі; на колір виробу, стійкість фарби впливають зовнішні фактори: вода, дощ, сніг, перепади температури, тертя виробу об іншу тканину об шкіру людини.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1)безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2)відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3)безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4)відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5)реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором.

За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

З урахуванням встановлених висновком експерта обставин та вищезазначених норм законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про компенсацію відповідачем позивачу збитків в розмірі 44.014 грн.60 коп., з урахуванням вартості куртки згідно товарного чека 62.878 грн. та зносу куртки визначеного експертом в 30%.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час укладення договору щодо хімічної чистки куртки позивач погодилась із визначенням зносу куртки в 50%; висновок має недоліки, що ставить під сумнів його достовірність, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки рівень зносу куртки в 30% встановлено висновком судово-товарознавчої експертизи №5003-17 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16 січня 2018 року, клопотань про призначення у справі повторної експертизи відповідачем суду не надавалось.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачу не надавалась послуга First Line, ціна за надання такої послуги складала від 520 грн., є вищою від сплаченої позивачем 245 грн. спростовуються квитанцією-договором від 26 вересня 2016 року, згідно якої вказано, що 245 грн. це вартість послуги наданої відповідачем зі знижкою в 50%, тобто повна вартість послуги з чистки куртки складала 490 грн., а не 245 грн., тобто, виходячи з повної вартості послуги, є підстави вважати, що відповідач надавав послугу First Line - чистки для дорогих дизайнерських речей. При цьому відповідачем не доведено, що вартість такої послуги складала не менше 520 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в статтях 23, 1167 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами, внесеними згідно з постановами Пленуму від 25 травня 2001 року № 5, від 27 лютого 2009 року № 1) надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди.

Відповідно пункту 5 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Законом України «Про захист прав споживачів» визначено, що продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Статтями 5,6 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту продукції», передбачено, що продукція є такою, що має дефект, у разі, коли вона не відповідає рівню безпеки, на яку споживач або користувач має право розраховувати виходячи з усіх обставин, зокрема, пов'язаних з розробленням, виробництвом, обігом, транспортуванням, зберіганням, встановленням, технічним обслуговуванням, споживанням, використанням, знищенням (утилізацією, переробкою) цієї продукції, а також наданням застережень та іншої інформації про таку продукцію. Потерпілий повинен довести наявність шкоди, наявність дефекту в продукції, наявність причино-наслідкового зв'язку між дефектом в продукції та шкодою.

Зважаючи на те, що висновком експерта Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 16 січня 2018 року за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи №5003-17 встановлено, шо в процесі чистки відбулось порушення, яке спричинило видозміну товарного вигляду куртки, куртка змінила своє забарвлення; в результаті проведеної хімічної чистки та фарбування відбулись певні відозміни властивостей тканей пухової куртки Манделлі; на колір виробу, стійкість фарби впливають зовнішні фактори: вода, дощ, сніг, перепади температури, тертя виробу об іншу тканину об шкіру людини, тощо, колегія суддів вважає, що послуга надана відповідачем неякісно та не відповідала рівню безпеки, на яку споживач мав право розраховувати.

В той же час, з урахуванням вимог розумності та справедливості, розмір витрат у рахунок відшкодування моральної шкоди відповідачем позивачу підлягає зменшенню з 3.000 грн. до 500 грн.

Доводи апеляційної скарги про безпідставність стягнення з відповідача на користь позивача в цілому витрат на правову допомогу не можуть бути прийняті до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи вбачається, що на обґрунтування відшкодування витрат на правову допомогу позивачем надана копія договору про надання правової допомоги від 22 грудня 2016 року, укладеного між адвокатом Вишневським В.І. та ОСОБА_2 (а.с.22-23), в якому міститься розрахунок витрат часу Вишневського В.І. на правову допомогу (а.с.22) з зазначенням дій, які здійснені адвокатом, витраченого на них часу та вартості наданих послуг, згідно з яким надано наступні послуги: ознайомлення та аналіз документів - 2 години; аналіз діючого законодавства України, надання клієнту правового висновку - 2 години; надання претензії в адресу ФОП ОСОБА_1 - 1 година; складання та подача позовної заяви про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди - 8 годин; надання клопотання про проведення товарознавчої експертизи - 1 година; складання заяви про виклик свідків, заяви про забезпечення позову - 2 години. Згідно п.4.1 вказаного договору вартість 1 години роботи адвоката Вишневського В.І. становить 600 грн.

На підтвердження оплати вказаних витрат позивачем надано квитанцію про оплату послуг адвоката Вишневського В.І. в сумі 9.600 грн. (а.с.24).

Колегія суддів вважає, що позивачем належним чином доведено розмір фактичних витрат на правничу допомогу адвоката, разом з тим визначення часу складання позовної заяви в 8 годин не є співмірним із складністю справи, час, витрачений адвокатом на складання позовної заяви є необґрунтовано завищеним, тому з урахуванням невеликої складності справи, значення справи для сторони, колегія суддів вважає обґрунтованим час для складення позовної заяви даної категорії в розмірі 4 години. Таким чином, сума стягнутих витрат на правову допомогу підлягає зменшенню на 2.400 грн.

Крім того, не можна вважати обґрунтованим розмір вартості наданих послуг адвоката в сумі 600 грн. за надання претензії на адресу ФОП ОСОБА_1 - 1 година, оскільки претензія (а.с.19) складена 14 грудня 2016 року, до укладення позивачем з Вишневським В.І. договору про надання правової допомоги від 22 грудня 2016 року та містить підпис лише позивача, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 600 грн. за її складання. Крім того, матеріали справи не містять заяви про виклик свідків та заяви про забезпечення позову, за які згідно договору позивач сплатила 1.200 грн. Доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

У зв'язку з зазначеним, колегія суддів, з урахуванням вимог розумності та справедливості, вважає за необхідне зменшити стягнуті оскаржуваним рішенням судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги адвоката з 9.600 грн. до 5.400 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що Вишневський В.І. не є фахівцем в галузі права, тому відсутні підстави для відшкодування витрат на правову допомогу на увагу не заслуговують, оскільки в договорі про надання правової допомоги від 22 грудня 2016 року зазначено, що Вишневський В.І. є адвокатом згідно свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №2760, зазначена інформація підтверджується відомостями, що містяться в Єдиному реєстрі адвокатів України, який є загальнодоступним.

Інші доводи не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

В іншій частині рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року змінити, зменшити розмір суми у рахунок відшкодування моральної шкоди, стягнутої з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 3.000 грн. до 500 грн.

Зменшити судові витрати по оплаті професійної правничої допомоги адвоката з 9.600 грн. до 5.400 грн.

В іншій частині рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови виготовлено 11 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.