Провадження №2/242/715/19
Справа №242/1695/19
11 жовтня 2019 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Нарижна О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Селидівського міського суду Донецької області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання тимчасового дозволу на тимчасовий в`їзд і виїзд на територію України, тимчасово непідконтрольну державній владі України, малолітньої дитини в супроводі матері без згоди (дозволу, супроводу) батька,
Позивачка звернулася до суду з позовом про надання тимчасового дозволу на тимчасовий в`їзд і виїзд на територію України, тимчасово непідконтрольну державній владі України, малолітньої дитини в супроводі матері без згоди (дозволу, супроводу) батька. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Подружжя має дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час позивач з відповідачем проживають окремо. Дитина проживає разом із позивачем у м. Донецьк на непідконтрольній Україні території. Отримати добровільну згоду батька дитини на в`їзд і виїзд на територію України та тимчасово непідконтрольну державній владі України позивач не має можливості. Просить надати дозвіл на тимчасовий в`їзд та виїзд на тимчасово непідконтрольну державній владі України сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період до повноліття дитини - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; надати дозвіл на виготовлення проїзних документів на тимчасовий в`їзд та виїзд на тимчасово непідконтрольну державній владі України.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 серпня 2019 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 у судове засідання не заявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Надали суду заяви про підтримання пред`явлених позовних вимог у повному обсязі та просили розгляд справи здійснювати без їх участі.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.
Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.06.2005 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03.06.2005 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції.
Подружжя є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 28.07.2008 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Донецької області.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України встановлено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року та Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57.
Відповідно до п.3, 4 Правилам перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
Виїзд з України громадян, які не досягли16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до п.п.5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької Луганської областей в`їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.
Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Відповідно до преамбули Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» суверенітет України, яка є незалежною державою, поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Статтями 2 - 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що територія АР Крим та м.Севастополя через її тимчасову окупацію внаслідок збройної агресії Російської Федерації набуває статусу тимчасово окупованої території і на ній встановлюється особливий правовий режим, у тому числі особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.
Отже, для поїздки позивача з дитиною до м. Донецьк необхідні документи, які передбачені для перетину кордону. Перелік документів та порядок перетину кордону визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231.
Згідно із частинами 1 і 3 статті 151 Сімейного Кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України батьки мають право на самозахист своєї дитини.
Згідно ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року) батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
За таких обставин, суд вважає за можливе, надати дозвіл на в`їзд на тимчасово непідконтрольну державній владі України, а саме м.Донецьк, малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у супроводі матері ОСОБА_1 , без дозволу і супроводу батька ОСОБА_2 , з дня набрання рішення суду законної сили і до 05 липня 2024 року, в зв`язку з тим, що позивачка зареєстрована в м. Донецьк Донецької області, проживає там разом із дитиною, і має нерухоме майно, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_3 від 01 грудня 1993 року, видане фондом комунального майна м.Донецьк, із наданням дозволу на виготовлення проїзних документів на в`їзд дитини, оскільки це буде відповідати найкращим інтересам дитини.
Проте, згідно з пунктом 5.1.2 вказаного Тимчасового порядку виїзд з неконтрольованої території громадян України які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження дитини, будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку виїжджають з неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи. Тобто виїзд з неконтрольованої території на територію України не вимагає дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України.
Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76,77 ЦПК України докази та оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.
Керуючись. ст. ст. 10, 12, 13, 81, 131, 263-265 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання тимчасового дозволу на тимчасовий в`їзд і виїзд на територію України, тимчасово непідконтрольну державній владі України, малолітньої дитини в супроводі матері без згоди (дозволу, супроводу) батька задовольнити частково.
Надати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, дозвіл на в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію Донецької області до м.Донецьк, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ІНН НОМЕР_4 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ), без дозволу і супроводу батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІНН НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ), з дня набрання законної сили судовим рішенням і до 05 липня 2024 року.
Надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ІНН НОМЕР_4 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 ), дозвіл на виготовлення проїзних документів на виїзд дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, на в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію Донецької області без згоди батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (ІНН НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ).
У задоволенні позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.І.Капітонов