Справа № 152/21/19
УХВАЛА

12 березня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/21/19

Провадження №2/152/96/19

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності, виділення майна, стягнення компенсації, частки та судових витрат,

встановив:

09.01.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з вказаною позовною заявою, в якій просить встановити факт її спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з лютого 2013 року по 14 лютого 2017 року і в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2017 року по 14 грудня 2017 року; визнати об'єктом спільної сумісної власності її та ОСОБА_2: телевізор «SAMSUNG» вартістю 2723 грн., цифрову систему домашнього кінотеатру НТ-Х35 R вартістю 1899 грн., металопластикові вікно та двері вартістю 2100 грн., два металопластикові вікна вартістю 2100 грн., вхідні двері в квартиру вартістю 3200 грн., котел газовий «Berreta» вартістю 5270 грн., троє євробатарей (радіаторних батарей) та комплектуючі до них вартістю 3143грн., кухонний гарнітур вартістю 19000 грн., побутову техніку на кухню (духовку, витяжку, мийку, кран) вартістю 12350 грн., пилосос «ZELMER» вартістю 1700 грн., пральну машинку «LG F» вартістю 3879 грн., душовий бокс «ATLANTIS» вартістю 6000 грн., унітаз «Parva» вартістю 900 грн., меблевий гарнітур для спальні «Лаціо» вартістю 17230 грн., четверо міжкімнатних дверей в наборі вартістю 9592 грн., набір світильників та інших електроприборів з 11 найменувань вартістю 15402 грн., тюль на кухонне вікно вартістю 5500 грн., дзеркальну шафу, тумбу, умивальник, змішувач, пенал вартістю 7235 грн., три стільці та стіл білого кольору вартістю 9196 грн., балконний блок вартістю 15023 грн., грошові вкладення в капітальний ремонт квартири АДРЕСА_1 на суму 60626 грн., кредитні зобов'язання по кредитному картковому рахунку № на суму 11520,13 грн., всього на суму 215588,13 грн.; виділити їй у власність телевізор «SAMSUNG» вартістю 2723 грн., котел газовий «Berreta» вартістю 5270 грн., кухонний гарнітур вартістю 19000 грн., побутову техніку на кухню (духовку, витяжку, мийку, кран) вартістю 12350 грн., пилосос «ZELMER» вартістю 1700 грн., пральну машинку «LG F» вартістю 3879 грн., меблевий гарнітур для спальні «Лаціо» вартістю 17230 грн., з набору світильників - світильник вартістю 2174 грн., дзеркальну шафу, тумбу, умивальник, змішувач, пенал з ванної кімнати вартістю 7235 грн., а всього майна на суму 71561 грн.; стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 солідарно на її користь половину витрат, понесених на капітальний ремонт квартири АДРЕСА_1 в сумі 30313 грн.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь половину витрат по сплачених нею спільних кредитних грошових зобов'язаннях в сумі 5760,07 грн.; стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 на її користь судові витрати, в тому числі на сплату судового збору, проведення експертизи та за надання правничої допомоги пропорційно до заявлених вимог та відповідно до документів, що подані до позову та будуть подані в судове засідання.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначила, що 15.06.2008 року вона вперше вийшла заміж за ОСОБА_2, від шлюбу з яким вона та відповідач мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне життя з відповідачем не склалось, у зв'язку з чим в серпні 2010 року вона з дитиною пішла жити до її батьків, залишивши відповідачу майже все, що вони спільно нажили, а заочним рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 30.09.2010 року шлюб між ними розірвано.

В грудні 2012 року вона та відповідач вирішили знову жити разом, а в лютому 2013 року він забрав її з дитиною до своїх батьків в квартиру АДРЕСА_2.

Батьки ОСОБА_2 - відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на початку 2014 року придбали їм двокімнатну квартиру за АДРЕСА_1, яка потребувала капітального ремонту, тому вона та відповідач ОСОБА_2 за власні кошти тривалий час робили ремонт та придбали меблі, побутову техніку та інше майно, після чого перейшли жити в квартиру у жовтні 2014 року, продовжуючи і надалі її облаштовувати.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_6, а 14.02.2017 року вони вдруге зареєстрували шлюб.

Проте, спільне життя з відповідачем знову не склалося, а в грудні 2017 року ОСОБА_2 вигнав її з дітьми з квартири.

Тривалий час відповідач ОСОБА_2 належної участі в утриманні дітей не приймав, тому вона змушена була звертатися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей.

На даний час постало питання про поділ спільного майна, яке вона та відповідач ОСОБА_2 нажили за час спільного проживання і за час шлюбу, оскільки добровільно ділити спільно набуте нею та ОСОБА_2 майно, відповідач не бажає.

З часу їх шлюбу у 2008-2010 роках залишився телевізор «SAMSUNG» та цифрова система домашнього кінотеатру, а за час спільного проживання та до грудня 2017 року вона з ОСОБА_2 нажили інше майно та зробили ремонт в квартирі АДРЕСА_1, яка за документами належить ОСОБА_3, у якій проживали без реєстрації з жовтня 2014 року.

Так, за час шлюбу та спільного проживання вона та відповідач ОСОБА_2 придбали майно, що складається з телевізора «Самсунг», цифрової системи домашнього кінотеатру, металопластикових дверей та вікна, двох металопластикових вікон, вхідних дверей, газового котла «Беретта», трьох радіаторних євробатарей з комплектуючими, кухонного гарнітура, побутової техніки для кухні (духовки, витяжки, мийки, крана), пилососа «Зелмер», пральної машини, душового бокса «Атлантіс», унітазу «Парва», спальні «Лаціо», чотирьох міжкімнатних дверей в наборі, набору світильників та інших електроприладів, тюлю на кухонне вікно, дзеркальної шафи, тумби, умивальника, змішувача, пеналу, стола та трьох стільців білого кольору, балконного блока, всього на суму 143442 грн., з яких половина належить їй.

Також, крім цього, в квартирі зі згоди батьків ОСОБА_2 - ОСОБА_4 та ОСОБА_4 вони провели капітальний ремонт, на який витрачено значні кошти, зокрема за матеріали та проведені роботи, в сумі 60626 грн., з яких її половина становить 30313 грн.

Крім того, за час спільного проживання з відповідачем ОСОБА_2 15.12.2016 року вони взяли картковий кредит в ПАТ «Райффайен Банк Аваль» в сумі 9000 грн., який вона оформила на себе, а кошти використали на придбання відповідачу ОСОБА_2 мобільного телефону вартістю 6000 грн., а інші кошти - на придбання відповідачу квитка до м. Москви та потреби сім'ї. У період, коли вони разом не проживали з грудня 2017 року вона достроково погасила кредит на суму 11520,13 грн. Таким чином з суми 11520,13 грн. відповідач ОСОБА_2 має повернути їй кошти на суму 5760,07 грн. Також вважає отримані за кредитним договором кошти спільною сумісною власністю, оскільки вони використані інтересах сім'ї.

Таким чином, разом спірні майнові права становлять 215588,13 грн., які є спільною сумісною власністю її та відповідача ОСОБА_2, і з яких її частка становить 107794, 07 грн.

Відповідно до ухвали судді від 22.01.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності, виділення майна, стягнення компенсації, частки та судових витрат, провадження у цивільній справі відкрито і справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання 19.02.2019 року; запропоновано відповідачам в п'ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду відзиви на позовну заяву, які мають відповідати вимогам, встановленим статтею 178 ЦПК України, до яких додати докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачів, якщо такі докази не надані позивачем та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, а також роз'яснено, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами та повідомлено про те, що відповідно до ч.1 ст.193 ЦПК України у строк для подання відзиву відповідачі мають право пред'явити зустрічний позов (а.с.92-93).

19.02.2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення (конкретизування) частини позовних вимог та приєднання до матеріалів справи документів у підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу (а.с.107-108).

Ухвалою суду від 19.02.2019 року прийнято до провадження заяву ОСОБА_1 від 19.02.2019 року про уточнення (конкретизування) частини позовних вимог та приєднання до матеріалів справи документів у підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу та заяву про уточнення п.4 цієї заяви (а.с.115-116).

В заяві про уточнення позовних вимог ОСОБА_1 повідомила, що підтримує усі позовні вимоги, а п.п.4, 6, 7, 8 позовних вимог уточнює та просить стягнути - з ОСОБА_2: витрати, понесені на капітальний ремонт квартири АДРЕСА_1 в сумі 10104,34 грн. (30313 : 3); судові витрати в сумі 11254,22 грн.; з ОСОБА_3: витрати, понесені на капітальний ремонт квартири АДРЕСА_1 в сумі 10104,33 грн. (30313 : 3); судові витрати в сумі 301,04 грн.; з ОСОБА_4: витрати, понесені на капітальний ремонт квартири АДРЕСА_1 в сумі 10104,33 грн. (30313 : 3); судові витрати в сумі 301,04 грн.

11.03.2019 року позивач ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить її позов до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності, виділення майна, стягнення компенсації, частки та судових витрат залишити без розгляду, у зв'язку з врегулюванням спору в позасудовому порядку, а справу розглянути у відсутності її та представника (а.с.126).

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з'явилися, 11.02.2019 року ними подано заяви до суду про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у їх відсутності, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають у повному обсязі (а.с.99-106).

Перешкод для розгляду у підготовчому судовому засіданні заяви позивача ОСОБА_1 про залишення її позову до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності, виділення майна, стягнення компенсації, частки та судових витрат у відсутності відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час та місце підготовчого засідання, немає.

Оскільки в судове засідання не прибули всі учасники справи, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи…

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Пунктом 1 ч.2 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу: про залишення позовної заяви без розгляду.

Розгляд по суті справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3. про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності, виділення майна, стягнення компенсації, частки та судових витрат не здійснювався.

Таким чином, оскільки позивач ОСОБА_1 під час підготовчого провадження у підготовче засідання, тобто до початку розгляду справи по суті, подала заяву, в якій просить залишити її позов про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності, виділення майна, стягнення компенсації, частки та судових витрат - без розгляду, то суд вважає, що означена заява про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.13, п.1 ч.2 ст.200, п.5 ч.1 ст.257, ст.ст.258, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву позивача ОСОБА_1 - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання, визнання права спільної сумісної власності, виділення майна, стягнення компенсації, частки та судових витрат - залишити без розгляду.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена та проголошена 12.03.2019 року.

Суддя: