Справа № 648/585/19
Провадження № 6/648/28/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Білозерського районного суду Херсонської області в смт. Білозерка Херсонської області подання державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 про примусовий привід боржника ОСОБА_3,

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 звернулася до суду із поданням про примусовий привід боржника, мотивуючи його тим, що на виконанні у відділі знаходиться виконавчий лист № 648/3965/16-ц виданий 3 жовтня 2016 року Білозерським районним судом Херсонської області про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2016 року та до повноліття дитини.

Державним виконавцем Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_6 3 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Станом на 1 лютого 2019 року заборгованість по сплаті аліментів за виконавчим листом становить 27 934 грн 43 коп. Боржник на виклики державного виконавця не зявляється, про причини неявки не повідомляє.

У звязку з викладеним, просила вирішити питання про примусовий привід боржника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, до Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Представник Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 подала до суду заяву, в якій просила подання розглянути за її відсутності.

Суд, перевіривши матеріали подання та докази, на які посилається державний виконавець, приходить до висновку, що у поданні слід відмовити, виходячи з наступного.

Суд встановив, що на виконанні Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області знаходиться виконавче провадження № 52651882 з примусового стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 вересня 2016 року та до повноліття дитини.

У поданні державний виконавець зазначає, що з метою належного виконання виконавчого листа вона тричі упродовж 2017-2018 років спрямовувала на адресу боржника виклики з вимогою зявитися на прийом до державного виконавця, однак боржник без поважних причин на виклики не зявляється та вимоги виконавчого документа, щодо сплати аліментів не виконує, хоча про відповідальність за ухилення від явки попереджений.

Крім того суд, перевіривши обставини доказами, долученими до подання, не знайшов доказів на підтвердження тих обставин, на які посилається державний виконавець, а саме до матеріалів подання долучено копію постанови державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження 52651882 з примусового стягнення аліментів з ОСОБА_3, однак доказів спрямування цієї постанови боржнику не надав. Як слідує із приписів частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. За змістом статті 438 ЦПК України, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Аналіз вказаних положень дозволяє зробити висновок про можливість застосування примусового приводу до боржника лише в разі його належного повідомлення про необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки. Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров'ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду. Разом з тим, привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення його участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з'явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття. У розумінні ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур'єром, крім, зокрема, постанов про відкриття виконавчого провадження, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Як уже встановив суд, 3 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №648/3965/16-ц, виданого 3 жовтня 2016 року Білозерським районним судом Херсонської області.

Разом з тим, доказів вручення боржнику вказаної постанови суду не надано. Крім того, доказів того, що боржнику ОСОБА_3 були також вручені виклики державного виконавця від 2 березня 2017 року, 20 лютого 2018 року та 17 вересня 2018 року не надано. До подання не долучено копії повідомлення про вручення вказаних викликів боржнику або про відмову боржника отримати ці виклики. Отже, доводи державного виконавця суд вважає необґрунтованими та не мотивованими, оскільки жодних доказів, які б підтверджували про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження та про його ухилення від явки до державного виконавця суду не надано. Оскільки боржник ОСОБА_3 не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження та виклики до державної виконавчої служби, застосування до нього примусового приводу не відповідатиме визначеним ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" засадам здійснення виконавчого провадження щодо його справедливості, неупередженості та об'єктивності. Виходячи із приписів ч. 9 ст. 10 та ст. 147 ЦПК України, про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім'я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання, роботи чи навчання, підстави застосування приводу, коли і куди ця особа повинна бути доставлена, кому доручається здійснення приводу. Разом з тим, згідно Розділу V Порядку взаємодії Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України та органів і осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України 30.01.2018 року №64/261/5, підставою для здійснення приводу боржника є ухвала суду. Привід полягає у примусовому супроводженні боржника, до якого він застосовується, поліцейським, який виконує ухвалу суду про здійснення приводу, до місця його виклику в зазначений в ухвалі час. Однак, у прохальній частині подання про привід відсутні дата та час доставки боржника. Дослідив та оцінив усі докази по справі в їх сукупності, суд встановив, що встановлені обставини не дають суду дійти висновку про те, що ОСОБА_3 належним чином викликався державним виконавцем, але не зявлявся без поважних причин на виклики, а тому звернення державного виконавця до суду з цим поданням є передчасним, у задоволенні якого слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 352-353, 438 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 про примусовий привід боржника ОСОБА_3.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Сокирко Л.М.