У Х В А Л А

6 березня 2019 року

м. Київ

справа № 761/41907/18

провадження № 61-4102ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» про стягнення штрафів та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» (далі - ТОВ «БЛС») про стягнення штрафів та відшкодування моральної шкоди.

9 листопада 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення доказів у вказаній справі, в якій просив суд заборонити відповідачу вчиняти наступні дії: здійснювати ремонт пошкоджень, які автомобіль Infiniti FX-37, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску, отримав 7 вересня 2018 року під час ДТП на 178 км А/Д Київ-Одеса; здійснювати зняття (розукомплектування), продаж, передачу третім особам та знищення пошкоджених 7 вересня 2018 року під час ДТП на 178 км А/Д Київ-Одеса деталей автомобіля Infiniti FX-37, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску; відчуження (перереєстрацію) автомобіль Infiniti FX-37, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску.

Заяву обґрунтовував тим, що оскільки у поданому позові позивач посилається на надання йому відповідачем автомобіля Infiniti FX-37, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2 в оренду неналежної якості, внаслідок чого 8 вересня 2018 року сталося ДТП, то з метою з'ясування всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору по суті, необхідно забезпечити докази шляхом заборони відповідачу здійснювати ремонт пошкодженого транспортного засобу та його відчуження.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14 листопада 2018 року, залишену без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, заяву задоволено в повному обсязі.

Забезпечено докази шляхом заборони ТОВ «БЛС» вчиняти наступні дії: - здійснювати ремонт пошкоджень, які автомобіль Infiniti FX-37, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску, отримав 7 вересня 2018 року під час ДТП на 178 км А/Д Київ-Одеса; - здійснювати зняття (розукомплектування), продаж, передачу третім особам та знищення пошкоджених 7 вересня 2018 року під час ДТП на 178 км А/Д Київ-Одеса деталей автомобіля Infiniti FX-37, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску; - відчуження (перереєстрацію) автомобіль Infiniti FX-37, номер кузова НОМЕР_1, державний номерний знак НОМЕР_2, 2011 року випуску.

Задовольняючи заяву про забезпечення доказів суду виходили з того, що для з'ясування всіх істотних обставин для правильного вирішення спору по суті може виникнути необхідність у проведенні автотехнічної експертизи по справі, тому з метою збереження автомобіля у пошкодженому стані після скоєного ДТП, слід забезпечити докази по справі шляхом заборони відповідачеві проведення ремонту пошкодженого автомобіля та його відчуження.

27 лютого 2019 року ТОВ «БЛС» звернувся до суду із касаційною скаргою, у якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами порушено норми 265 ЦПК України, оскільки судові рішення не містять жодних посилань на докази, їх прийняття або відхилення судом. Також заявник вказував на те, що ця заява про забезпечення доказів є другою спробою позивача їх забезпечити, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року у справі №761/39974/18 позивачу було відмолено у задоволенні заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви. Окрім того, заявник зазначав, що позивачем не обґрунтовано, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суд апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; а також ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз'яснення рішення чи відмову у роз'ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки касаційна скарга подана на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті провадження за такою касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛС» про стягнення штрафів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Сімоненко