Справа № 463/2377/16-ц
Провадження № 2/463/368/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Стрепка Н.Л.,

з участю секретаря судового засідання: Коник О.Б.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Огородник І.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Смерековий-1», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про заміну сторони, -

встановив:

20 травня 2016 року позивач звернулася до Личаківського районного суду м. Львова з позовом про визнання недійсним договору про заміну сторони в договорі про сплату пайових внесків у ЖБК «Затишок 4» №11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року, застосування наслідків недійсності правочину.

Позовні вимоги мотивує тим, що 22 вересня 2015 року між нею, Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» та ОСОБА_3 укладено договір про заміну сторони в договорі про сплату пайових внесків у ЖБК «Затишок 4» № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року. 1 грудня 2014 року між нею, ОСОБА_4 , як власниками земельної ділянки та ТОВ «Мегатек» укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію). Метою надання в користування земельної ділянки є здійснення землекористувачем будівництва та подальшої експлуатації багатоквартирних житлових будинків, інших господарських будівель і споруд, необхідних для їх обслуговування. Відповідно до п. 4.2 вказаного договору в якості плати за земельну ділянку землекористувач передає власникам у власність квартири в новозбудованих будинках, загальна площа яких становить 7,4% від загальної площі збудованого об`єкту. На виконання вказаного договору (реалізацію отримати квартири), тобто плати ОСОБА_2 за користування земельною ділянкою, укладено з ОК «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» договір про сплату внесків у ЖБК «Затишок 4» № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року. Фактично від сплати таких внесків ОСОБА_2 була звільнена через право отримати квартири в межах п. 4.2 договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію). Пунктом 1 оскаржуваного договору визначено, що первісний учасник ОСОБА_2 уступає, а новий учасник Серенкова набуває всіх прав та приймає на себе виконання всіх зобов`язань учасника за договором про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «Затишок 4» № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року, з моменту набрання чинності договором. У відповідності до п. 2 зазначеного договору до ОСОБА_3 переходять всі права та обов`язки первісного учасника за пайовим договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, а отже права кредитора щодо отримання квартири в майбутньому. Вважає, що права, які випливають з договору суперфіцію у відповідності до ст. 515 ЦК України нерозривно пов`язані з її особою. Вказує, що будь-яких коштів від ОСОБА_3 не отримувала, її волі на безоплатну передачу прав на отримання квартири теж не існувало на момент укладення договору. Як на підставу позову посилається на положення ч. 1 ст. 202, ст. 203, 515 ЦК України.

Ухвалою суду від 15 червня 2016 року під головуванням судді Лакомської Ж.І. відкрито провадження у даній справі.

8 вересня 2016 року відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2016 року дану апеляційну скаргу повернуто.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2018 року задоволено заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у даній справі та до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили зобов`язано Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» не видавати ОСОБА_3 . будь-яких документів, необхідних для проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно згідно умов договору про сплату пайових внесків у ЖБК «Затишок 4» № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року (зі змінами сторони від 22 вересня 2015 року), не затверджувати загальними зборами Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» Серенкову О.І. в якості члена кооперативу.

28 листопада 2016 року відповідачем ОСОБА_3 повторно подано апеляційну скаргу на ухвалу про відкриття провадження у справі від 15 червня 2018 року.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 25 листопада 2016 року про забезпечення позову скасовано та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, а ухвалу Личаківського районного суду м. Львова про відкриття провадження у справі від 15 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 березня 2017 року у задоволенні заяви Обслуговуючого кооперативу ЖБК «Затишок 4» про роз`яснення ухвали Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2017 року відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 27 лютого 2017 року ОСОБА_2 відмовлено у прийнятті заяви про перегляд ухвали Апеляційного суду Львівської області від 31 січня 2017 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 1 грудня 2017 року під головуванням судді Лакомської Ж.І. позов ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4», ОСОБА_3 про визнання договору про заміну сторони недійсним залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 19 червня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 1 грудня 2017 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

9 липня 2018 року здійснено повторний автоматизований розподіл даної судової справи. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 14 ЦПК України автоматизованою системою документообігу суду для розгляду такої визначено суддю Стрепка Н.Л.

Ухвалою суду від 10 липня 2018 року дану справу прийнято до провадження суддею Стрепком Н.Л.

Крім того, ухвалою суду від 10 липня 2019 року в задоволені заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.

5 серпня 2019 року відповідачем ОСОБА_3 подано відзив на позов відповідно до якого просить у задоволенні позову відмовити з наступних підстав. Спірний договір немає жодної прив`язки до договору суперфіцію, вони є окремими договорами із окремим порядком правового регулювання. Вказані договори не є такими, що тісно пов`язані з особою кредитора у відповідності до положень ст. 515 ЦК України. Крім того, ОСОБА_3 здійснила оплату у відповідності до спірного договору в розмірі 548 886 гривень, що стверджується відповідною довідкою ОК ЖБК «Затишок 4». Вважає такі дії позивача шахрайськими з метою заволодіння її квартирою. Просила в задоволені позову відмовити.

Крім того, у підготовчому засіданні 29 листопада 2018 року встановлено, що Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» змінив назву на Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Смерековий-1», що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Підготовчі засідання неодноразово відкладались за клопотанням сторін у справі та необхідністю належного повідомлення відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Смерековий-1» про час і місце проведення таких у зв`язку зі його зміною місцезнаходження.

29 серпня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 3 і 16 жовтня 2019 року.

Судове засідання 3 жовтня 2019 року не відбулось у зв`язку з неявкою в таке сторони позивача.

В судовому засіданні 16 жовтня 2019 року представник позивача адвокат Медвідь В.О. позов підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в ньому, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Огородник І.І. в судовому засіданні проти позову заперечила з мотивів викладених у відзиві, просила в його задоволені відмовити.

Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Смерековий-1» в судові засідання 3 і 16 жовтня 2019 року не з`явився, хоча повідомлявся про час і місце їх проведення, про причини неявки жодного разу не повідомив, відзиву на позов не подав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності зазначеного вище представника відповідача, відносно чого інші учасники справи не заперечили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного.

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема договорів.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судовим розглядом встановлено, що 1 грудня 2014 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_4 з одного боку та ТОВ «Мегатек» з іншого укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), відповідно до п. 1 якого власники надали, а землекористувач прийняв в строкове користування земельну ділянку загальною площею 2,559 га за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :06:001:0004. Пункт 4.2 договору визначає, що в якості плати за земельну ділянку землекористувач передає власникам у власність квартири в новозбудованих будинках, загальна площа яких становить 7,4% від загальної площі збудованого об`єкта будівництва. Право власності власників на вищезазначені квартири посвідчується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно, виданих відповідним органом Реєстраційної служби міністерства юстиції України на ім`я власників безпосередньо після реєстрації декларації про готовність об`єкта будівництва до експлуатації. Землекористувач повинен надати власникам документи необхідні для реєстрації права власності на квартири. Пунк 4.4 зазначеного договору визначає, що подальша зміна порядку та розміру розрахунку (плати) за користування земельною ділянкою оформляється за взаємною згодою, шляхом підписання сторонами додаткової угоди до цього договору. Передача квартир та надання послуг в рахунок плати за користування землею оформляється відповідними актами.

22 вересня 2015 року між ОСОБА_2 і Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» було укладеного договір № 11.04.1.001 про сплату внесків у ЖБК «Затишок 4». Відповідно до п. 1.1 договору ЖБК зобов`язується організувати будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 за рахунок внесків учасника та внесків інших асоційованих членів ЖБК, здати його в експлуатацію, передати учаснику приміщення в об`єкті будівництва, обумовлене цим договором і всі документи, необхідні учаснику для реєстрації права власності на нього, а учасник зобов`язується сплатити до ЖБК внески у розмірах та в порядку, встановлених договором та додатками до нього, та має право отримати об`єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для учасника. Пункт 1.5 договору визначає, що об`єкт нерухомості розташований за адресою: АДРЕСА_1 та передається з наступними характеристиками: квартира/нежитлове приміщення, секція 1, поверх 2, загальна площа 70,37 кв.м. номер 10. Додаток № 1 до договору визначає вартість об`єкта нерухомості в сумі 548 886 гривень, які повинні бути сплачені до 27 вересня 2015 року.

Зазначений договір не містить будь-яких даних, що він укладений на виконання договору суперфіцію від 1 грудня 2014 року, не містить будь-яких посилань чи відсилок до договору суперфіцію.

22 вересня 2019 року між Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» та ОСОБА_3 (новий учасник), а також ОСОБА_2 (попередній учасник) укладеного договір про заміну сторони в договорі про сплату внесків у ЖБК «Затишок 4» № 11.04.1.001 від 22 вересня 2019 року, відповідно до умов якого новий учасник набуває всіх прав та приймає на себе виконання зобов`язань учасника за договором про сплату пайових внесків у ОК ЖБК «Затишок 4» № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року, укладений між первісним учасником і ЖБК, з моменту набрання чинності цього договору(пункт 1 договору). За даним договором до нового учасника переходять всі права та обов`язки первісного учасника за пайовим договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу прав (пункт 2 договору).

Зазначений договір не містить будь-яких даних, що він укладений на виконання договору суперфіцію від 1 грудня 2014 року, не містить будь-яких посилань чи відсилок до договору суперфіцію. Крім того, вказаний договір не породжує жодних зобов`язань для ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 , оскільки в ньому відсутні відповідні положення про це.

У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частини перша-третя, п`ята та шоста ст. 203 ЦК України визначають, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 ст. 81 ЦПК України).

Стороною позивача не представлено жодного належного та допустимого доказу в підтвердження порушення ч. 1 ст. 215 ЦК України при укладення оскаржуваного договору.

Згідно з ст. 515 ЦК України заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Оскаржуваний договір в силу своєї правової природи не вважається нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Хоча норма ст. 515 ЦК України не наводить вичерпного переліку зобов`язань, нерозривно пов`язаних з особою кредитора. Стаття 11 Закону України «Про кооперацію» визначає, що вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Позивач ОСОБА_2 відступила відповідачу ОСОБА_3 право на пайову участь в будівництві житлового будинку у відповідності до договору № 11.04.1.001 від 22 вересня 2019 року, що чинним законодавством України не заборонено та не є нерозривно пов`язано з особою кредитора, оскільки участь учасника в зазначеному кооперативі обумовлена внесенням коштів для будівництва об`єкту нерухомості, а не наприклад безпосередньою трудовою участю особи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 виконала взяті на себе зобов`язання по договору № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року, що стверджується довідкою Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» від 28 вересня 2015 року в підтвердження внесення 548 886 гривень.

Суд критично відноситься до листа Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Затишок 4» щодо передачі Уваровій У.М. на виконання умов договору суперфіцію від 1 грудня 2014 року, на підставі договору укладеного з ЖБК «Затишок 4» № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року, майнових прав, оскільки договір суперфіцію чітко визначає порядок оплати вартості користування земельної ділянки шляхом передачі квартир (пункт 4.2 договору), а не майнових прав, а також чітко визначає порядок внесення змін до нього (пункт 4.4 договору). Стороною позивача не представлено доказів внесення змін у договір суперфіцію щодо передачі майнових прав на визначені об`єкти нерухомого майна, в тому числі, які були предметом оскаржуваного договору. Також суд критично відноситься до даних відображених у зазначеному вище листі щодо не внесення відповідачем ОСОБА_3 оплати в сумі 548 886 гривень за об`єкт нерухомого майна у відповідності до договору № 11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року, оскільки такі дані можуть свідчити про наявність кримінально-караного діяння в діях особи, яка видала довідку про сплату пайового внеску, однак станом на сьогодні відсутній вирок про встановлення таких обставин, а крім того, позивач не оскаржує договір про заміну сторони в договорі про сплату пайових внесків у ЖБК «Затишок 4» №11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року з підстав не внесення коштів. Окрім зазначеного, суд звертає увагу, що вказаний лист ОК ЖБК «Затищок 4» не містить дати його підписання.

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_2 і відповідачем ОСОБА_3 укладено договір про заміну сторони в договорі про сплату пайових внесків у ЖБК «Затишок 4» №11.04.1.001 від 22 вересня 2015 року. Вказаний договір не містить будь-яких даних, що він укладений на виконання договору суперфіцію від 1 грудня 2014 року, як не містить зобов`язань ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 Стороною позивача не представлено належних і допустимих доказів порушення вимог чинного законодавства при укладення оскаржуваного договору. У зв`язку з наведеним суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд зобов`язаний вирішити питання судових витрат. Оскільки суд прийшов до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому судові витрати підлягають відшкодуванню за рахунок позивача. Стороною відповідача не представлено доказів понесення судових витрат і не заявлено про такі, а тому відсутні підстави для стягнення таких з позивача.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 265, 273, 274 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

в задоволені позову ОСОБА_2 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Смерековий-1», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про заміну сторони - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Відповідачі: Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Смерековий-1», місцезнаходження: 49044, м. Дніпро, вул. Гоголя, 15, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39501938;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя: Стрепко Н.Л.