Справа № 76012402/19
Провадження №2-з/760/125/19
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.04.2019 р. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , шляхом накладення арешту на майно ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що є предметом спору, а саме:

-нежитлове приміщення, загальною площею 455,6 кв.м. в літ «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000;

-нежитлове приміщення, загальною площею 89,3 кв.м. в літ «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000;

-нежитлове приміщення, загальною площею 508,9 кв.м. в літ «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000;

-нежитлове приміщення, загальною площею 372,2 кв.м. в літ «А», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000;

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що між сторонами було погоджено, що право власності до відповідача переходить лише після сплати ним позивачу грошових коштів в розмірі 500000,00 грн. за невід`ємні поліпшення, підписання відповідного акту-приймання передачі нежитлових приміщень, та передані позивачем ключів.

Саме ці умови були обов`язковими для належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором купіль-продажу і лише після їх виконання у відповідача виникало право на реєстрацію за особою права власності.

Проте, в порушення досягнутих домовленостей відповідач, одразу після підписання договору купівлі-продажу зареєстрував за собою право власності на нежитлові приміщення, заблокував позивачу вхід до них та почав їх безпосереднє використання.

На підставі викладеного, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву про забезпечення позову, слід повернути з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, відповідно до вимог ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналогічні вимоги до заяви про забезпечення позову містяться і у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра вернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Однак, в порушення вищенаведених положень законодавства, заява про забезпечення позову не містить обґрунтування необхідності даного виду забезпечення позову.

Водночас, відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що подану заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись статтями 149-153, 259-260, 353-355 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння повернути позивачу ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кушнір С.І.