ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Чернівці

справа № 725/5968/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисак І. Н.

суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І. М.,

секретар: Собчук І.Ю.

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Чернівціобленерго»,

при розгляді справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Федіної А. В., повний текст якого складено 12 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» (далі - АТ «Чернівціобленерго») про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 05.04.2018 року між нею та відповідачем було укладено договір №156 про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався оплачувати їй вартість купленої електричної енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою, яка безпосередньо відпущена в електричну мережу енергопостачальника, за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії приватним домогосподарством споживача на умовах договору, щомісяця проводити знімання показників засобів обліку, надавати звіт про покази приладів та купувати відпущену у мережу електроенергію.

Відповідно до п. 4.1 договору та вимог постанови НКРЕКП №359 від 23.03.2018 року «зелений» тариф на період з січня 2017 року по 31 грудня 2019 року встановлено на рівні 591,46 коп./кВт*год. (без ПДВ).

Вказувала на те, що відповідач належним чином умов договору не виконав, за період з квітня 2018 року та на момент звернення з позовом до суду не зняв показники засобу обліку, не встановив обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електроенергії, не склав відповідний акт приймання-передачі електроенергії та у встановлені строки оплату за прийнятий товар не здійснив, у зв`язку з чим позивачем на адресу відповідача направлена претензія, яка залишилась без належного реагування.

Враховуючи викладене, обсяг відпущеної позивачем в електричну мережу відповідача електроенергії, встановлений «зелений» тариф на період з квітня 2018 року по жовтень 2018 року за відповідачем рахується заборгованість за вказаний період в сумі 156121,78 грн.

Крім того, у зв`язку з тим, що дане зобов`язання має характер грошового, за прострочення його виконання відповідач має нести передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідальність за період з 11.05.2018 року (дата першого розрахунку) до 22.10.2018 року (дата звернення до суду), а саме 3 % річних в розмірі 2117,27 грн та інфляційні в сумі 1852,70 грн.

Просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 156121,78 грн, 3 % річних в розмірі 2117,27 грн та інфляційні в сумі 1852,70 грн, всього 160091,75 грн. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з АТ «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором купівлі-продажу у розмірі 156121,78 грн, 3 % річних в розмірі 2117,27 грн та інфляційні в сумі 1852,70 грн, всього 160091,75 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду відповідач АТ «Чернівціобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Незаконність та необґрунтованість рішення полягає в невідповідності висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального і процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що судом не враховано тієї обставини, що позивач здійснив не вірний розрахунок, через те, що застосував тільки один «зелений» тариф. Суд першої інстанції не досліджував розрахунок вартості заборгованості та не звернув увагу на дію різних «зелених» тарифів, що в подальшому призвело до прийняття рішення з неповним з`ясуванням обставин справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції і не дають підстав для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що відповідач АТ «Чернівціобленерго» в апеляційній скарзі не обґрунтував неможливість подання до суду першої інстанції додаткових доказів, а саме розрахунків, не наводить причин, що не залежали від нього, оскільки на день розгляду справи вказані документи були у нього наявні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду даного спору встановлено дійсність договору від 05.04.2018 року №156, який був укладений між позивачем та відповідачем АТ «Чернівціобленерго» про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства споживача, на підставі якого виникли спірні правовідносини. З урахуванням визначеного обсягу відпущеної позивачем в електричну мережу відповідача електроенергії та встановленого постановою НКРЕКП №359 від 23.03.2018 року «зеленого» тарифу позивачем проведено правильний розрахунок заборгованості за період з квітня 2018 року по жовтень 2018 року в сумі 156121,78 грн.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам в частині не відповідає.

Судом вірно встановлено, що 05.04.2018 року між сторонами було укладено договір №156 про купівлю-продаж електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства споживача, відповідно до якого споживач ОСОБА_1 продає Енергопостачальнику - АТ «Чернівціобленерго» електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктом електроенергетики (генеруючою установкою) приватного домогосподарства, а саме - житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Так, вважаючи вказаний вище правочин недійсним, відповідач АТ «Чернівціобленерго» зверталось до суду з відповідним позовом про визнання договору купівлі-продажу електричної енергії, виробленої з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства недійсним та рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 16.11.2018 року, яке залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 13.02.2019 року в задоволені вказаного позову відмовлено.

Таким чином, на час розгляду даного спору встановлено дійсність договору на підставі якого виникли спірні правовідносини.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, тощо.

Відповідно до вимог п. 1.2, п. 2.2, п. 2.3 укладеного між сторонами договору відповідач зобов`язувався оплачувати споживачу вартість купленої електричної енергії, яка безпосередньо відпущена в електричну мережу енергопостачальника АТ «Чернівціобленерго» за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії приватним домогосподарством позивача, на умовах передбачених цим договором. Також, відповідач зобов`язувався купувати відповідну електроенергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії домогосподарством, щомісячно проводити знімати покази засобу обліку, надавати позивачу звіт про покази приладу обліку. Позивач в свою чергу має право на отримання від відповідача оплати відпущеної у мережу енергопостачальника електроенергії за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електроенергії приватним домогосподарством.

У п. 4.1 договору сторони погодили встановлений «зелений» тариф для проведення розрахунків з урахуванням положень Постанови НКРЕКП №1609 від 29.12.2017 року, при цьому зауважили, що у разі внесення змін та/або прийняття НКРЕКП інших тарифів для проведення взаєморозрахунків сторони використовують нові та/або змінені тарифи.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Так, Розділом 4 вказаного вище договору передбачено, що розрахунковим періодом для проведення розрахунків між сторонами є календарний місяць. Відповідач зобов`язувався щомісяця зчитувати засоби обліку з АСКОЕ станом на 24 год. 00 хв. останнього дня розрахункового періоду та надавати споживачу звіт про покази засобу обліку, обсяги та напрямки перетоків прийнятої-переданої електричної енергії, протягом трьох робочих днів після закінчення розрахункового періоду скласти акт прийому-передачі електроенергії, який є підставою для взаєморозрахунків після його підписання сторонами.

За змістом п. 4.8, 4.9 договору, оплата за куплену у споживача електроенергію, що вироблена з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватного домогосподарства, в обсягах, що перевищує місячне споживання електроенергії домогосподарством споживача, здійснюється енергопостачальником протягом десяти банківських днів з моменту підписання акту прийому-передачі товару (електричної енергії) на розрахунковий рахунок позивача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим 18.06.2018 року позивачем на його адресу направлялась відповідна претензія та вимога про проведення фіксації показників приладу обліку та доказів належного реагування на вказану претензію і вимогу матеріали справи не містять (а. с. 14, 19).

22.10.2018 року позивачем здійснено фіксацію показників приладу обліку обсягів та напрямків перетоків прийнятої-переданої електричної енергії приватного домогосподарства про що складено відповідний акт в присутності сільського голови Кам`янецької сільської ради та свідка, в якому зафіксовано обсяг відпущеної позивачем в електричну мережу відповідача в період з 05 квітня по 22 жовтня 2018 року, що становить 26396 кВт год (а.с. 20).

З урахуванням визначеного обсягу відпущеної позивачем в електричну мережу відповідача електроенергії та встановленого постановою НКРЕКП №359 від 23.03.2018 року «зеленого» тарифу позивачем проведено розрахунок заборгованості за період з квітня 2018 року по жовтень 2018 року в сумі 156121,78 грн.

Однак даний розрахунок не є правильним з тих підстав, що на той час існувало 3 різних «зелених» тарифи, на що суд першої інстанції на це увагу не звернув, внаслідок чого припустився помилки у встановлені розміру невиконаних зобов`язань.

Так, на момент укладення договору №156 від 05.04.2018 року діяла постанова НКРЕКП №1609 від 29.12.2017 року, згідно якої від 11.05.2018 року по 23.06.2018 року діяв «зелений» тариф 587,05 коп/кВт год. Згідно постанови НКРЕКП №359 від 24.06.2018 року по 12.10.2018 року «зелений» тариф становив 591,46 коп/кВт год, а в період з 12.10.2018 по 22.10.2018 року - 554,26 коп/кВт год.

Позивач для розрахунку заборгованості застосував тільки один «зелений» тариф 591,46 коп/кВт год. Його застосування для всього періоду відпуску електричної енергії в мережу енергопостачальника є неправильним.

Оскільки визначення розміру заборгованості є обов`язком суду, а розрахунок в розумінні ст.76 ЦПК України не є доказом, заперечення позивача щодо його застосування не відповідають процесуальному закону.

Крім того, позивач не врахував того, що із суми заборгованості сплачується податок до державного бюджету, отже нарахування 3 процентів річних та інфляційних на які позивач не має права.

Нарахування за мінусом необхідних для сплати податків та збору передбачено нормами Податкового кодексу України, а саме ст. 167 пунктом 167.1, де ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За змістом ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач надав вірний розрахунок заборгованості із урахуванням всіх «зелених» тарифів, які діяли на момент укладання договору №156 за мінусом суми оподаткування, а поданий відзив на апеляційну скаргу їх не спростовує.

Враховуючи вірно визначену суму боргових зобов`язань відповідачем за мінусом податків й зборів та зазначений позивачем період нарахування за прострочення виконання зобов`язання, 3 процентів річних та інфляційних, що не спростовується відзивом, колегія суддів приходить до висновку, що 3 проценти річних становлять (124698*3*165):365:100=1691,11 гривень, інфляційні витрати 124698*1.98=1479,80 гривень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід змінити, стягнувши з АТ «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу електричної енергії у розмірі 124 698 гривень, 3% річних в розмірі 1691,11 гривень, інфляційних витрат 1479,80 гривень, а разом 127 868,91 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, що включають в себе витрати на професійну правничу допомогу (ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Частиною 1, 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Заявлені та підтвердженні витрати позивача на оплату послуг адвоката в сумі 17200 грн підтверджені договором та доказами його виконання сторонами, встановлені законом межі вартості праці адвоката за годину роботи (а. с. 21).

Заперечення відповідача щодо їх завищення зводяться на застосування норм міжнародного та національного права та годин роботи адвоката, мінімальної та середньої заробітної плати в Україні, сумнівів щодо часу надання таких послуг, що зводяться до припущень. Про те, враховуючи статус юридичної особи відповідача, дохід якого не пов`язаний з мінімальним прожитковим мінімумом та середньою заробітною платою, та умов, за яких розмір таких витрат близький 10 відсоткам від заявлених вимог, тому колегія суддів вважає їх співмірними.

Про те, враховуючи часткове задоволення позову в суді апеляційної інстанції сума судових витрат згідно з п. 13 ст. 141 ЦПК України підлягає перерозподілу.

Так, загальна сума задоволена судом першої інстанції вимог складала 160 091,75 грн та 18800,92 грн судових витрат.

За висновком апеляційного суду задоволенню підлягають 127868,91 грн, що становить 79,87 процентів від заявлених вимог, через що розмір судових витрат позивача має відповідати цій пропорції та становить 15016,72 грн.

Відповідно, підлягає відшкодуванню до пропорційно задоволених вимог апеляційної скарги на користь апелянта понесені та підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2402 грн, що підлягає зменшенню на 20,13 процентів від суми позову та їх компенсації позивачем до цієї пропорції в сумі 483,47 грн.

Пунктом 10 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Таким чином, здійснюючи взаємозалік до стягнення за рахунок відповідача підлягає різниця сум 15016,72 грн та 483,47 грн, що становить 14533,25 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» задовольнити частково.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2019 року змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу електричної енергії у розмірі 124 698 гривень, 3% річних в розмірі 1691,11 гривень, інфляційні витрати 1479,80 гривень, а всього 127 868,91 гривень.

Здійснити перерахунок судових витрат.

Стягнути з Акціонерного товариства «Чернівціобленерго» на користь ОСОБА_1 14533,25 гривень судових витрат.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту у порядку та випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий - підпис /І.Н. Лисак/

Судді - підписи /Н.К. Височанська,/ І. М. Литвинюк/

З оригіналом згідно: суддя