Провадження № 6/359/1/2019
Справа № 1005/9618/2012
У Х В А Л А

іменем України

«01» жовтня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.,

при секретарі - Степаненко А.О.,

з участю заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа» про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню,-

встановив:

25 вересня 2017 року боржник ОСОБА_1 звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, згідно якої просила: витребувати оригінали виконавчих листів на суму 6427,63 грн. та 214,60 грн. за № 2/1005/2507/2012 від 13 березня 2014 року, з виконавчої служби, визнати їх такими, що не підлягають виконанню (а.с.1-3).

Свої вимоги заявник обґрунтовує наступним. 13 березня 2014 року Бориспільський суд видав виконавчий лист №2/1005/2507/2012 (справа №1005/9618/2012) за рішенням Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року, у вигляді двох виконавчий листів, під даним номером про стягнення з заявника заборгованості на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» у розмірі 6427,63 грн. та 214,60 грн. судового збору. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 368 УПК України, в редакції , чинні на дату звернення, за кожним судовим рішенням, що набрало законної сили, за заявою особи, на користь якої винесено рішення, видається один виконавчий лист. Якщо, на підставі винесеного рішення необхідно передати майно, що знаходиться в декількох місцях або, якщо рішення винесено на користь декількох позивачів або проти декількох боржників, суд має право видати декілька виконавчих листів, точно зазначивши яку частину рішення необхідно виконати по кожному виконавчому листі.

Стверджує, що відповідно до п. 2 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження», що діяла на той момент, і ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», що чинна на даний момент, якщо рішення винесено на користь декількох позивачів або проти декількох відповідачів, а також якщо майно знаходиться в декількох місцях, в виконавчому листі зазначається один боржник і один стягувач, а також зазначається що обов`язок або право стягувача - є солідарним. У справі №1005/2507/2014 (провадження №2/1005/2507/2012), на підставі якого видано два виконавчі листи, є тільки один стягувач та один боржник, а тому виконавчі листи не відповідають вимогам пред`явленим до виконавчого листа.

Крім того, враховуючи дату вступу рішення в закону силу - 13 лютого 2014р., відповідно до ст.263, 264 ЦПК України, в чинній на момент звернення до суду редакції, перебіг строку пред`явлення виконавчого лита з наступного дня після вступу рішення в законну силу і складає 1 рік (ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження») і збігає у відповідний місяць та число останнього року, тобто з 14 лютого 2014 р. по 14 лютого 2015р. У виконавчих листах зазначено строк з 13 лютого 2014р. по 13 лютого 2015р., а тому в частині строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, виконавчі листи не відповідають вимогам п. 6 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Вищевикладене підтверджується постановою начальника ВДВС Бориспільського управління юстиції від 06 червня 2016 року Муцької Л.Г. та постановами виконавця Шведа Р.М. від 08 червня 2016 року про відміну постанов про відкриття виконавчого провадження і відмову у відкритті виконавчих проваджень.

Звертає увагу, що в подальшому ухвалою від 05 серпня 2016 року в задоволенні заяви КПТМ «Бориспільтепломережа» про виправлення описки у виконавчих листах відмовлено (справа №359/5296/16-ц, провадження №2/во/359/51/16). Скарга на дії виконавців в справі №359/7704/16ц, провадження №4-с/359/85/2016 по цих виконавчих листах, залишена без розгляду. Заявник стверджує, що вищезазначені виконавчі листи до цих пір не приведені у відповідність згідно вимог передбачених до виконавчого листа, тому виконавчі листи слід визнати такими, що не підлягають виконанню.

Відповідно до поданих заяв про уточнення та доповнення заяви про визнання виконавчих листів таки, що не підлягають виконанню від 16.11.2017, від 27.12.2017 від 31.05.2018 (а.с.52-54,66-67, а.с.108), заявник додатково звертає увагу на наступні обставини, які також є підставами для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Так, зазначено, що рішенням Бориспільського суду від 19.11.2009 було зобов`язано тепломережу скласти з нею договір по обслуговуванню її квартири по АДРЕСА_1 , виключив з нього умову про її обов`язок погашати борг, що виник до підписання договору, оскільки договір був підписаний 28.11.2012 за №1262, тому відсутній її обов`язок перед КПТ «Бориспільтепломережа» погашати борг, що виник до підписання договору. В цьому зв`язку зазначає, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 28.11.2013 було скасовано рішення суду від 07.12.2012, на підставі якого було видано оспорювані виконавчі листи, та, що постановою державного виконавця Бориспільської виконавчої служби Шведа РМ. від 12.12.2013 виконавчі провадженні по оспорюваним виконавчим ластам були закінчені. В подальшому, 13.03.2014 на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 13.02.2014 були видані оспорювані два виконавчі листи з вищевказаними порушеннями, які виконуються примусово після завершення виконавчого провадження, в порушення вимог ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», які пред`явлені до виконання з пропуском строку, який закінчився 14.02.2015.

Також, зазначила про наявність інших процесуально-правових підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а саме: у рішенні Апеляційного суду , на підставі якого видані виконавчі листі про стягнення з неї 6427,63грн. та 214,60грн. з резолютивної частини рішення вбачається, що не було вказано розрахунковий рахунок банку, на який необхідно перераховувати стягнуті кошти, а у виконавчих листах вказаний банк «Райффайзен банк Аваль, хоча додаткового рішення про внесення в резолютивну часину відомостей про банк та його реквізити, не існує.

Заявник вказує, що оспорювані виконавчі листі видані Бориспільським міськрайонним судом помилково, оскільки не були зареєстровані в журналі обліку виконавчих документів, виданих Бориспільським міськрайонним судом, що є порушенням вимог п.29.34 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах. Вважає, що судом спростовується законність видачі виконавчих листів, а тому відповідно до встановленої чинним законодавством процедури вони мають бути визнані такими, що не підлягають виконанню.

Ухвалою суду від 24.01.2018 було зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі (провадження 22-ц/780/626/18 (4-с/359/63/2017)) за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Київській області Шепелевої Ольги Сергіївни, Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа Комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа», про визнання дій неправомірними а скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с.85-87).

Ухвалою суду від 13.03.2018 було поновлено провадження у справі (а.с.91).

Ухвалою суду від 28.12.2018 було зупинено провадження у даній цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №1005/9618/2012 (провадження №22-ц/824/2271/2018) за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій виконуючого обов`язки начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Сергієнка Олексія Миколайовича та державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Вовка Андрія Васильовича неправомірними та зобов`язання вчинити дії (а.с.222-223).

Ухвалою суду від 22.07.2019 було поновлено провадження у справі (а.с.227).

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Лукацька Л.Г. заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, з урахуванням поданих доповнень повністю підтримали.

Представник Лукацька Л.Г. звертає увагу суду, що заявником ОСОБА_1 наведено декілька самостійних підстав для визнання оспорюваних виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, а саме:

-замість одного виконавчого листа видано два виконавчих листа про стягнення основного боргу та судового збору, хоча у справі є один боржник та один стягувач;

- виконавчі листи не відповідають рішенню суду, оскільки містять інший рахунок банку, не зазначений в рішенні, та невірно визначений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання;

- пропущений строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки по даним виконавчим листам начальником Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Муцькою було винесено постанови про скасування постанов про відкриття виконавчих проваджень, а тому «Бориспільтепломережа» не мала права подавати їх до виконання у 2016 році;

- виконавчі листи не були зареєстровані у журналі обліку виконавчих листів суду;

-відповідно до рішення Бориспільського міськрайонного суду та укладеного між ОСОБА_1 та КПТМ «Бориспільтепломережа» договору заявник не зобов`язана погашати заборгованість, що виникла до укладення договору.

Представник заінтересованої особи в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, дослідивши в повному обсязі матеріали цивільної справи, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналогічні положення містились в ст.369 ЦПК України в редакції, чинній на момент звернення заявника до суду з даною заявою.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2012 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» заборгованість за послуги з центрального опалення та гарячого водопостачання в сумі 6427 грн. 63 коп. та 214 грн. 60 коп. судового збору (т. 1 а.с. 73-75 - провадження 2/1005/2507/2012).

На підставі вказаного рішення 19.07.2013 Бориспільським міськрайонним судом було видано два виконавчі листи за №2/10005/2507/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Бриспільтепломережа» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 6427грн.63 коп. та судового збору в сумі 214грн.60коп., на підставі яких Відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції ( а даний час - Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області) були відкриті виконавчі провадження ВП39077787 і ВП39078717, які були закриті на підставі п.4 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із скасуванням рішення, яке підлягало виконанню (а.с.216-218, 43).

Так, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2013 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2012 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2012 року по цивільній справі за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості - скасовано. У задоволенні первісного позову відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі (а.с.71-72; т.1 а.с. 154-156 - провадження 2/11005/2507/2012).

13 лютого 2014 року колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області, рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 28 листопада 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» 6427,63 грн. та 214,60 грн. судового збору, у задоволенні зустрічного позову відмовлено (а.с.8-11; т.1 а.с. 226-229 - провадження 2/1005/2507/2012 ).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 червня 2014 року, касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року залишено без змін (а.с.12-14; т. 1 а. с. 257-258 - провадження 2/1005/2507/2012).

На виконання вищевказаного рішення Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13 березня 2014 року було видано два виконавчі листи за №2/1005/2507/2012 (№1005/9618/2012): про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6427,63 грн. та про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» судового збору у розмірі 214,60 грн. (а.с.17-18,19-20, 62,63; т.2 а.с.31- провадження 2/1005/2507/2012).

На підставі вказаних виконавчих листів Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області були відкриті виконавчі провадження ВП 42646024 від 23.03.2014 про стягнення на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» з ОСОБА_1 судового збору 214 грн.60коп, та ВП 42645955 від 23.03.2014 про стягнення на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» з ОСОБА_1 боргу 6427 гривень 63 копійки.

Водночас, постановою начальника відділу ДВС Бориспільського міськрайонного управління юстиції Муцькою Л.Г. від 06 червня 2016 року було скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.03.14 (ВП 42646024) з примусового виконання виконавчого листа №2/1005/2507, виданого Бориспільським міськрайонним судом 13.03.2014 про стягнення на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» з ОСОБА_1 судового збору 214 грн.60коп, а також постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.03.14 (ВП 42645955) з примусового виконання виконавчого листа №2/1005/2507, виданого Бориспільським міськрайонним судом 13.03.2014 про стягнення на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» з ОСОБА_1 боргу 6427 гривень 63 копійки (а.с.189).

За наслідками вказаної постанови заступником начальника Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Шведом Р.М. 08.06.2016 винесено постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження за вказаними виконавчими листами (а.с.190,191).

Підставою для ухвалення зазначеного рішення начальника відділу ДВС Муцької Л.Г. зазначено, що строк пред`явлення згідно виконавчих документів не відповідає фактичному, а саме, вказано: враховуючи факт набрання законної сили рішенням 13.02.2014 у відповідності до статті 264 ЦК України Цивільного кодексу України, згідно якої строк, що визначений роками. Спливає у відповідні місяць та число останнього року строку - строк пред`явлення виконавчого документа є з 14.02.2014 по 14.02.2015. Також зазначено, що у справі Бориспільського міськрайонного суду №2/1005/2507/2012, на підставі якої видано два виконавчі документи є тільки один стягувач і дин боржник, а отже виконавчі документи також в зазначеній частині не відповідають вимогам до виконавчого документа (а.с.189).

Згідно ухвали судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2016 року, в задоволенні заяви представника Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» Свєчкіної Т.С. про виправлення описки у виконавчих листах №2/1105/2507/2012 відмовлено, зокрема, встановлено, що у виконавчих листах від 13 березня 2014 року правильно визначений строк пред`явлення їх до виконання (а.с.45; т. 2 а.с. 58 - провадження 2/1005/2507/2012).

Згідно з довідками, виданими Бориспільським міськрайонним судом за №№5/2018, 6/2018 від 23 січня 2018 року виконавчі листи №2/1005/2507/2014 року про стягнення 6427,63 грн. та 214,60 грн., видані 13.03.2014 року в журналі обліку виконавчих документів, виданих судом, не зареєстровані (а.с.79-80).

Разом з тим в листах на ім`я адвоката Лукацької Л.І. від 27 вересня 2018 року (а.с.148) та на ім`я Директора КПТМ «Бориспільтепломережа» Палінка В.І. від 10 липня 2018 року (а.с.197) Бориспільським міськрайонним судом Київської області повідомлено, що відповідно до п.29.34 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах. Апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, Апеляційному суду Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ №173 від 17.12.2013 року та на виконання номенклатури справ суду в Бориспільському міськрайонному суді Київської області постійно ведеться журнал обліку виконавчих документів, виданих судом (номенклатурний номер 03.12). До 23.012018 року у вказаний журнал здійснювався запис виконавчих документів, виданих судом , про стягнення сум на користь держави. Виконавчі документи за заявами сторін у справі видавалися стягувачам наручно, про що останні роботи відмутку в довідковому листі до справи про їх отримання

Судом встановлено, що на даний час на виконанні в Бориспільському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області є виконавче провадження №53425005 з примусового виконання виконавчого листа №2/1005/2507/2012, 1005/9618/2012, виданого 13 березня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» заборгованості у розмірі 6427,63 грн. та виконавче провадження №53479374 з примусового виконання виконавчого листа №2/1005/2507/2012, 1005/9618/2012, виданого 13 березня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» судового збору у розмірі 214,60 грн.

Дії державних виконавців у вказаних виконавчих провадженнях були предметом самостійного оскарження боржника ОСОБА_1 , а постановлені судові рішення, якими було відмовлено і задоволенні скарг ОСОБА_1 набрали законної сили.

Так, Постановою Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2018 року (справа №1005/9618/2012, провадження №22-ц/780/626/18) по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного управління юстиції у Київській області Шепелевої Ольги Сергіївни, Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, заінтересована особа Комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа», про визнання дій неправомірними а скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження (а.с.169-172), залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2017 року без змін, суд апеляційної інстанції зазначив, зокрема, наступне.

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Аналогічні вимоги встановлені ч. ч. 1 - 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на момент видачі виконавчих листів.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчі листи від 17 та 23 лютого 2014 року, відповідають наведеним вимогам, оскільки вони містять всі передбачені законом відомості, в тому числі строк пред`явлення до виконання, а імперативної заборони видавати два виконавчі листи за одним рішенням Закон України «Про виконавче провадження» не містить, як і не містив на час видачі виконавчих листів.

Не відповідають фактичним обставинам справи доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки закінчене виконавче провадження розпочато знову.

Дійсно, згідно ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову.

Разом із тим, виходячи із доказів, наявних в матеріалах справи, виконавче провадження за даними виконавчими листами не було закінченим, оскільки відповідної постанови державним виконавцем не виносилося.

Так, постановою начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 06 червня 2016 року скасовано постанови про відкриття виконавчого провадження від 23 березня 2014 року (ВП № 42646024 та ВП № 42645955) з примусового виконання виконавчого листа № 2/1005/2507, виданого Бориспільським міськрайонним судом 13 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» 6427,63 грн. та судового збору 214,60 грн. (а. с. 32), а постановами заступника начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Шведа Р.М. ВП № 42645955 та ВП № 42646024 від 08 червня 2016 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження.

Дані дії не є ідентичними закінченню виконавчого провадження і не тягнуть за собою передбачених ним наслідків.

Вищенаведені висновки Апеляційного суду Київської області містяться у вищевказаній постанові від 13 лютого 2018 року (справа №1005/9618/2012, провадження №22-ц/780/626/18) (а.с.169-172).

Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 12 червня 2019 року (справа №1005/9618/2012 (4-с/359/6998/17), провадження №22-ц/824/1585/2019) по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 про визнання дій виконуючого обов`язки начальника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Сергієнка Олексія Миколайовича та державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Вовка Андрія Васильовича неправомірними та зобов`язання вчинити дії (т. 4 а.с.191-195 - провадження №22-ц/824/1585/2019, справа №1005/9618/12 (4-с/359/6998/17), залишаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2018 року без змін, суд апеляційної інстанції зазначив, зокрема, наступне.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 приєднала до матеріалів скарги довідки, видані керівником апарату Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 січня 2018 року №5/2018 та №6/2018, за змістом яких виконавчі листи №2/1005/2507/2014, видані 13 березня 2014 року про стягнення з неї заборгованості у розмірі 6427 грн. 63 коп. та судового збору у розмірі 214 грн. 60 коп., в журналі виконавчих документів, виданих судом, не зареєстровані.

Разом з тим, як вбачається з резолютивної частини рішення Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року, позов КПТМ «Бориспільтепломережа» до ОСОБА_1 задоволений і стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6427грн. 63 коп. та судовий збір у розмірі 214 грн. 60 коп.

З метою примусового виконання даного рішення Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13 березня 2014 року були видані виконавчі листи, які на даний час перебувають в провадженні Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області, згідно з ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 та ч.5 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в тому числі, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

З огляду на вищенаведене, суд вірно вважав необґрунтованими твердження заявника стосовно неправомірності дій в.о. начальника Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області щодо перевірки виконавчого провадження з виконання виконавчих листів, які не обліковуються у Бориспільському міськрайонному суді Київської області згідно із записами про видачу виконавчих листів, так як довідки не можуть слугувати підтвердженням тієї обставини, що вищевказані виконавчі листи не видавалися Бориспільським міськрайонним судом і в провадженні виконавчої служби не можуть перебувати.

Зазначена обставина також спростовується результатами пошуку виконавчих проваджень в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

Також із зібраних матеріалів справи не вбачається підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 щодо покладення обов`язку на державного виконавця здійснити виконавчі дії щодо повернення їй незаконно стягнутих грошових коштів у розмірі 796 грн. 92 коп., оскільки виконавче провадження №53425005 з виконання виконавчого листа №2/1005/2507/2012, виданого 13 березня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, перебуває на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби і будь-яких неправомірних дій, які б свідчили про порушення прав боржника, не встановлено, а також відсутні будь-які докази, які б підтверджували сплату відповідної заборгованості.

Суд вірно зазначив, що обставин, визначених ст.ст.39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», які були б підставою для закінчення виконавчого провадження чи повернення виконавчого документа, не встановлено а тому зобов`язання ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа №2/1005/2507/2012, виданого 13 березня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області, продовжують існувати та на даний час є невиконаними.

Відповідні висновки суду апеляційної інстанції містяться у вищевказаній постанові від 12 червня 2019 року (т.4 а.с.191-195 - провадження №22-ц/824/1585/2019, справа №1005/9618/12 (4-с/359/6998/17).

Отже, порушені у даній заяві ОСОБА_1 питання невідповідності виконавчих листів вимогам чинного законодавства, зокрема вимогам Цивільного процесуального кодексу України та вимогам Закону України «Про виконавче провадження», відсутність їх реєстрації в номенклатурному журналі обліку виконавчих листів Бориспільського міськрайонного суду Київської області, неодноразово була предметом судового дослідження та оцінки, та не можуть бути підставою для визнання виконавчих листів, такими, що не підлягають виконанню, оскільки виконавчі листи були видані Бориспільським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року, яке набрало законної сили. Таким чином, неможливо стверджувати, що такі виконавчі листи видані помилково.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.368 ЦПК України в редакції, чинній на дату видачі виконавчих листів - 13.03.2014, було визначено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Встановлено, що рішення апеляційного суду Київської області від 13.02.2014 року містить висновок суду щодо задоволення позову КПТМ «Бориспільтепломережа» в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» заборгованості а послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6427,63грн. так і висновок щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» судового збору у розмірі 214,60грн. (а.с.11).

За кожною задоволеною вимогою Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13 березня 2014 року було видано один виконавчий лист:

- виконавчий лист №2/1005/2507/2012 (№1005/9618/2012) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6427,63 грн. та

- виконавчий лист №2/1005/2507/2012 (1005/9618/2012) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» судовий збір у розмірі 214,60 грн., оригінали яких були витребувані судом з Бориспільського міськрайонного суду Київської області у зв`язку з розглядом даної заяви (а.с. 62,63).

Отже, незважаючи на твердження заявника, у даному випадку подвійне стягнення з боржника відсутнє, отже права заявника не порушені.

Визнання виконавчих листів з наведеної підстави такими, що не підлягають виконанню, суперечать завданням цивільного судочинства, а саме не відповідають його меті - ефективному захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в даному випадку юридичною особи КПТМ «Бориспільтепломережа» .

Помилки щодо видачі виконавчих листів допущено не було, зміст виконавчих листів відповідає змісту судового рішення, на підставі якого він виданий.

Номер рахунку КПТМ «Бориспільтепломережа» зазначений при видачі Бориспільським міськрайонним судом у відповідності до встановленої форми виконавчого листа, а також відомостей, наданих стягувачем на момент звернення із заявою про видачу виконавчих листів. Отже та обставина, що змінилась банківська установа та розрахунковий рахунок позивача з моменту звернення позивача до суду у 2012 році до дати видачі виконавчого листа, є об`єктивною обставиною, яка жодним чином не впливає не зміст ухваленого судового рішення, на підставі якого виконавчі листи видано

Таким чином, посилання заявника на невідповідність виданих виконавчих листів вимогам цивільного процесуального законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», а також відсутність реєстрації виконавчих листів, як на підставу визнання їх такими, що не підлягають виконанню, суд вважає необґрунтованими, а також такими, що не порушують прав заявника, не звільняють її від обов`язку виконання судового рішення та обов`язку перед стягувачем.

Крім того, перевіряючи обґрунтованість поданої заяви про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, з підстав відсутності обов`язку боржника, судом встановлено наступне.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2009 року (справа №2-1990/09)позов КПТМ «Бориспільтепломережа» було задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Бориспільтепломережа» вартість послу з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання, отриманих нею без достатньої правової підстави у розмірі 3168грн.47 коп., та витрати на оплату збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 17 грн.37 коп., судовий збір в дохід держави в розмірі 32грн.24 коп., а також частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 та зобов`язано Комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа» укласти з ОСОБА_1 договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води та гаряче водопостачання, виключивши зі змісту цього договору умову про покладення на ОСОБА_1 зобов`язання погасати заборгованість по оплаті отриманих нею послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, що виникла до укладення договору (а.с.182-184). Зазначене рішення набрало законної сили 02.12.2009 року.

28.11.2012 між КПТМ «Бориспільтепломережа» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання №1262 (а.с.186-187), та, як стверджує заявник, і як вбачається зі місту договору, він не містить положень щодо обов`язку споживача ОСОБА_1 погасити наявну на момент укладення договору заборгованість.

Заявник вважає, що зазначене рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2009 року та укладений на його виконання Договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання №1262 від 28.11.2012 року доводять відсутність її обов`язку перед КПТМ «Бориспільтепломережа» погашати борг, що виник до підписання договору, зокрема в сумі 6427 грн. 63 коп.

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями заявника про відсутність в неї обов`язку перед КПТМ «Бориспільтепломережа» щодо погашення боргу за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6427,63 грн., оскільки такий обов`язок встановлений рішенням Апеляційного суду Київської області від 13.02.2014 року, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України». Обов`язковість рішень суду є також однією з основних засад судочинства в Україні (п. 9 ч. 3ст. 129 Конституції України).

Суд, також, звертає увагу, що доводи заявника ОСОБА_1 щодо відсутності її обов`язку погашати борг, що виник до укладення Договору про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води на гаряче водопостачання №1262 від 28.11.2012 року, що начебто встановлено вищевказаним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 листопада 2009 року (справа №2-1990/09) (а.с.182-184), неодноразово були предметом судового розгляду.

Зокрема, в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2014 року (справа №359/10469/14-ц, провадження №6/359/345/2014) за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, які не підлягають виконанню , предметом оскарження також були виконавчі листи №2-1005/2507/2012 від 13.03.2014 року в зв`язку з тим, що в договорі №1262 від 28.11.2012 було виключено вимогу виплачувати борг, який виник до підписання договору, де заявник вважала, що припинено її обов`язок виплачувати борг по виконавчим листам на суму 10763,47грн. в порядку виконання рішення суду від 19.11.2009 (а.с.44).

При цьому суд не вбачав підстав, передбачених ст.369 ЦПК України (в чинній на той час редакції ЦПК) визнання їх такими, що не підлягають виконанню, так як відповідно до ст.14 ЦПК України рішення суду, які набрали законної сили підлягають обов`язковому виконанню на всій території України. Суд зазначав, що посилання заявниці на те, що її обов`язок по погашенню заборгованості виник лише після підписання договору в 2012 р. про надання послуг з КПТМ «Бориспільтепломережа», а тому до цього часу в неї не має обов`язку виплачувати борг, спростовуються рішеннями Бориспільського міськрайонного суду київської області, які ухвалені до 2012 року та встановлені факти наявності заборгованості. Дані рішення не скасовані і не змінені (а.с.44).

Аналогічні висновки містяться в ухвалі Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2014 (а.с.46).

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд звертає увагу, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, визначені ст.432 ЦПК України, наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», чинного на час звернення ОСОБА_1 , є закінчення виконавчого провадження.

Водночас, зазначені заявником - боржником ОСОБА_1 обставини, не є тими обставинами, які в розумінні ст.432 ЦПК України свідчать про те, що виконавчий лист було видано помилково, або відсутній обов`язок боржника, оскільки він був виданий на підставі рішення суду, яке набрало законної сили і рішення суду не виконано.

Відповідно до ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження», після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

На підставі викладеного, керуючись ст.432 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Комунальне підприємство теплових мереж «Бориспільтепломережа» про визнання двох виконавчих листів за № 2/1005/2507/2012, виданих Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13 березня 2014 року на підставі рішення Апеляційного суду Київської області від 13 лютого 2014 року (справа №1005/9618/2012), про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6427 гривень 63 копійки та судового збору у розмірі 214 гривень 60 копійок - відмовити повністю .

Відновити стягнення за виконавчими листами №2/1005/2507/2012, виданими Бориспільським міськрайонним судом Київської області 13 березня 2014 року про примусове стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» заборгованості за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 6427 гривень 63 копійки та судового збору у розмірі 214 гривень 60 копійок.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 10.10.2019.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів