Справа №173/667/19
Провадження №2/173/643/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в залі суду в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», Перша Кам`янська нотаріальна контора про визнання права власності -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності до відповідача Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог КП «Верхньодніпровське БТІ», Перша Кам`янська нотаріальна контора

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін 29.05.2019 року

Відповідачем у встановлений строк відзив на позовну заяву не наданий

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та на земельну ділянку розміром 0.0648 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається в тому числі і з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 , склала заповіт на його ім`я, яким заповіла йому житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1

Після смерті ОСОБА_2 він звернулася до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 21.12.2018 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що за заповітом померла йому заповіла лише будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а земельна ділянка, на якій розташований даний будинок заповітом не охоплена , що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін

Відповідач - Верхівцевська міська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області відзив на позовну заяву та будь-яких заперечень з приводу задоволення позовних вимог суду не надала.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що 07.09.2007 року помела ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть

Після смерті ОСОБА_2 , відкрилась спадщина в тому числі у вигляді домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 заповіла позивачу.

Позивач звернувся до приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок з господарськими спорудами, але постановою приватного нотаріуса Верхньодніпровського районного нотаріального округу від 21.12.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що за заповітом позивачу померла заповіла лише будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а земельна ділянка, на якій розташований даний будинок заповітом не охоплена, що підтверджується копією постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 381 ЦК України - Садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями.

У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом та бажає прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , в зв`язку з чим звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Інших спадкоємців судом не встановлено.

За заповітом позивачу померла заповіла житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Так як житловий будинок нерозривно пов`язаний із земельною ділянкою. Відповідно до договору дарування земельної ділянки, розташованої за вищевказаною адресою зазначається, що цільове призначення земельної ділянки є для будівництва та обслуговування житлового будинку. За даним же договором власником земельної ділянки є померла ОСОБА_2 . Проте до складу, спадщини входить лише будинок з господарськими спорудами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати за спадкоємцем позивачем ОСОБА_1 ,., право власності в порядку спадкування за заповітом на садибний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте враховуючи, що земельна ділянка на якій розташоване зазначений будинок з господарськими спорудами, не охоплений заповітом, проте нерозривно пов`язана із нерухомим майном, що знаходиться на ній, а позивач стосовно земельної ділянки не відноситься до кола спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, суд вважає, що за позивачем потрібно визнати право власності і на земельну ділянку розміром 0.0648 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 .

Так як відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України - Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 770.00 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача. Так як судом задоволені дві позовні вимоги. А позивачем сплачений судовий збір лише за однією позовною вимогою, з позивача на користь держави підлягає стягнення недоплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: комунальне підприємство «Верхньодніпровське бюро технічної інвентаризації», Перша Кам`янська нотаріальна контора про визнання права власності - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на садибний житловий будинок, загальною площею 31.2 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 право власності на земельну ділянку розміром 0.0648 га., цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1

Витрати по сплаті судового збору в сумі 770.00 грн. покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 недоплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29.05.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 29.05.2019 року

Оприлюднене : 04.06.2019 року

Дата набрання законної сили: 02.07.2019 року