УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про встановлення використання ідентичної вибухової речовини, стягнення коштів, перевіривши виконання вимог статті 185 ЦПК України,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ДП «Український інститут інтелектуальної власності», ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про встановлення використання ідентичної вибухової речовини, стягнення коштів.

Позовна заява не відповідає вимогам пункту 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, згідно якого повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивач зазначив відповідачем у справі Державну службу інтелектуальної власності України та посилається на те, що Державним департаментом інтелектуальної власності (станом на день подання позовної заяви ліквідовано постановою КМУ № 346 від 28 березня 2011 року, функції та повноваження передано Державній службі інтелектуальної власності) 12 жовтня 2009 року було зареєстровано патент України на корисну модель № 44839 «Вибухова речовина Грануліт К».

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 585 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» ліквідовано Державну службу інтелектуальної власності та покладено на Міністерство економічного розвитку і торгівлі завдання і функції з реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Постановою від 11 травня 2017 року № 320 «Питання Міністерства економічного розвитку і торгівлі» Кабінет Міністрів України постановив погодитися з пропозицією Міністерства економічного розвитку і торгівлі щодо можливості забезпечення здійснення покладених на Міністерство постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 585 «Деякі питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади державної системи правової охорони інтелектуальної власності» (Офіційний вісник України, 2016 р., № 71, ст. 2374) функцій і повноважень Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується.

18 травня 2017 року зазначену постанову офіційно опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» № 90.

Установлено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі є правонаступником Державної служби інтелектуальної власності, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.

Таким чином, позивач не виклав обставин щодо того, з яких правових підстав він звертається з вимогами до Державної служби інтелектуальної власності України, якщо її правонаступником є Міністерство економічного розвитку і торгівлі.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись статтями 175-177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати строк на усунення недоліків терміном п`ять днів з моменту отримання копії ухвали, шляхом подачі нової позовної заяви, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Суддя: