КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 359/8731/16-ц

номер провадження: 22-ц/824/6219/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Кашперської Т.Ц., Мережко М.В.,

за участю секретаря - Воронової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2019 року у складі судді Чирки С.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до обслуговуючого кооперативу «Садівницьке товариство «Ластівка» про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу Садівницького товариства «Ластівка» (далі - ОК СТ «Ластівка») про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Позовна заява ОСОБА_1 мотивована тим, що він був членом ОК СТ «Ластівка» та йому на праві власності належала земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 . Вказував, що 24 травня 2014 року він відчужив зазначену земельну ділянку та садовий будинок, який на ній розташований, а тому вважав, що згідно з положеннями п. 3.1, п. 3.8.1 статуту ОК СТ «Ластівка» він з 24 травня 2014 року вибув зі складу членів товариства у зв`язку з відчуженням земельної ділянки. Зазначав, що з моменту відчуження земельної ділянки він не користувався інфраструктурою та інженерними мережами відповідача, а також не споживав електричну енергію. Однак відповідач, знаючи про те, що позивач з 05 грудня 2017 року виключений із членів товариства у зв`язку з відчуженням земельної ділянки, продовжував приймати від позивача членські внески та плату за електричну енергію, а саме, членські внески у розмірі 18 960 грн 00 коп. (474 грн 00 коп. в місяць х 40 місяців (з травня 2014 року по серпень 2017 року включно) та сплату за електричну енергію у розмірі 48 562 грн 36 коп., а всього 67 522 грн 36 коп. Зазначав, що 13 квітня 2018 року він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення безпідставно набутих коштів, проте відповідач кошти йому не повернув. Тому вважав, що відповідно до вимог ст.536 ЦК України, якою передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичним особами, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування безпідставно одержаними грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України за період з 05 грудня 2017 року по 25 вересня 2018 року у розмірі 8 865 грн 22 коп.

З урахуванням наведеного, позивач просив стягнути з ОК СТ «Ластівка» на свою користь грошові кошти у розмірі 76 387 грн 58 коп., з яких: 67 522 грн 22 коп. - безпідставно набуті кошти, 8 865 грн 22 коп. - проценти за користування грошовими коштами.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, посилаючись на неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосуванням норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт отримання ОК СТ «Ластівка» від позивача членських внесків та коштів за електричну енергію в період з травня 2014 року по серпень 2017 року підтверджується листом відповідача від 02 грудня 2017 року № 52. Крім того, відповідач не заперечував факт отримання від ОСОБА_1 членських і цільових внесків та коштів за електричну енергію, починаючи з 20 вересня 2013 року та не надав доказів того, що позивач має заборгованість з їх сплати за період з 2014 року по перше півріччя 2017 року.

ОК СТ «Ластівка» не скористалось своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч.1 ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Частиною 2 ст.1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (ст.536 цього Кодексу).

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами (ч.1 ст.536 ЦК України).

Відповідно до положень ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 20 вересня 2013 року був прийнятий в члени ОК СТ «Ластівка» відповідно до поданої ним заяви, йому була видана членська книжка садівника для обліку членських і цільових внесків та сплати за спожиту електроенергію, що підтверджується довідкою ОК СТ «Ластівка» від 03 січня 2019 року (а.с.55).

Відповідно до пунктів 3.10.2, 3.10.3 статуту ОК СТ «Ластівка» член товариства зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вступні, членські та цільові внески, своєчасно до 25 числа поточного місця та повному обсязі сплачувати за спожиту електричну енергію.

З листа ОК СТ «Ластівка» від 02 грудня 2017 року №52 вбачається, що за період з 01 січня 2014 року по 30 листопада 2017 року ОСОБА_1 сплатив грошові кошти за спожиту електроенергію у розмірі 55 234 грн 67 коп. та 21 330 грн. членських внесків. Заборгованість за спожиту електроенергію за вересень 2017 року становить 606 грн 84 коп., за жовтень 2017 року - 348 грн 17 коп. Заборгованість по сплаті членських внесків за IVквартал2017 року становить 1 422 грн.(а.с.82).

Згідно з пунктом 3.8.1 статуту ОК СТ «Ластівка» член товариства може бути визнаний таким, що вибув зі складу членів товариства у разі відчуження членом товариства належної йому земельної ділянки шляхом припинення права власності на земельну ділянку.

Тобто, відповідач має право, а не обов`язок на виключення особи із членів товариства у разі відчуження належної їй земельної ділянки у товаристві.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, садовий будинок, загальною площею 269,2 кв.м, житловою площею 135,3 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 24 травня 2014 року (а.с.11-13).

Встановлено, що згідно рішення загальних зборів ОК СТ «Ластівка» від 16 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 вибув із членів товариства у зв`язку з відчуженням належної йому на праві власності земельної ділянки АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , відповідно до договору купівлі-продажу від 13 грудня 2016 року, що підтверджується листом ОК СТ «Ластівка» від 12 грудня 2017 року №56 та довідкою ОК СТ «Ластівка» від 03 січня 2019 року №1 (а.с.22, 55).

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач звертався до ОК СТ «Ластівка» із заявою про виключення його із членів товариства у зв`язку з відчуженням земельної ділянки до 16 грудня 2017 року.

13 квітня 2018 року ОСОБА_1 направив на адресу ОК СТ «Ластівка» лист, у якому просив повернути йому безпідставно набуті кошти на загальну суму 67 522 грн 36 коп, посилаючись на те, що згідно з пунктами 3.1, 3.8.1 статуту ОК СТ «Ластівка» він ще з 24 травня 2014 року вибув зі складу членів товариства у зв`язку з відчуженням земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 (а.с.23-25).

Враховуючи те, що позивач виключений із членів ОК СТ «Ластівка» 16 грудня 2017 року, а тому він, як член товариства відповідно до положень 3.10.2, 3.10.3 статуту ОК СТ «Ластівка»зобов`язаний сплачувати вступні, членські, цільові внески та за спожиту електричну енергію до 16 грудня 2017 року, колегія суддів вважає, що сплачені позивачем відповідачу кошти у розмірі 67 522 грн 22 коп. не є безпідставно набутими коштами у розумінні ст.ст.1212, 1214 ЦК України.

Отже, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Оскільки у задоволені позовних вимог про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів відмовлено, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимоги про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами відповідно до вимог ст.536 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив і оцінив докази та встановив обставини у справі.

Доводи та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді