Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників учасників справи:

представника позивача ОСОБА_5О.(на підставі довіреності №02-36/226 від 23.10.2017 р.)

представника відповідача ОСОБА_6О.(на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АА № 026821 від 11.02.2019 р.)

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду із позовом, уточненим в процесі розгляду справи в якому зазначає, що 03.12.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено генеральний договір про здійснення кредитування №120/224/07 від 03.12.2007р. відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах загального ліміту в сумі 40 000,00 доларів США, строком до 02.12.2022 р.

13.12.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 120/255/01/07до генерального договору №120/224/07 від 03.12.2007р. згідно п.1. якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 17 900,00 дол. США (сімнадцять тисяч девятсот доларів США 00 центів), зі сплатою 13,5 (тринадцять цілих пять десятих) відсотків річних, з рівномірним щомісячним погашенням кредиту, з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по Кредиту до 02.12.2022 року.

В якості забезпечення виконання зобов*язань за генеральним договором №120/224/07 від 03.12.2007р. між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3Я, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № 120/218-І-120/224/07 від 3 грудня 2007 року, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку в якості забезпечення виконання трикімнатну квартиру на першому поверсі 4 поверхового житлового будинку, загальною площею 83,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11210, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 19.07.2000р., зареєстрована «Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 290,«запис 40096 за реєстраційним № 2557703.

19.12.2007р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №120/248/02/07 до генерального договору №120/224/07 від 19.12.2007р. (надалі Додаткова угода-2), згідно п.1. якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 5 000,00 дол. США (пять тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою 13,5 (тринадцять цілих пять десятих) відсотків річних, з рівномірним щомісячним погашенням кредиту, з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по Кредиту до 02.12.2022 року.

23.04.2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №120/399/03/08 до генерального договору №120/224/07 від 23.04.2007р. (надалі Додаткова угода-3), згідно п.1. якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 7 000,00 дол. США (сім тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою 14 (чотирнадцять цілих) відсотків річних, з рівномірним щомісячним погашенням кредиту, з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по Кредиту до 02.12.2022 року.

21.10.2008р. між позивачем та ОСОБА_1 було підписано Додаткові угоди №1 до Додаткової угоди-1, Додаткової угоди-2 та Додаткової угоди-3, відповідно до яких було встановлено процентну ставку за користування кредитами на рівні 14,5 (чотирнадцять цілих пять десятих) відсотків річних, всі інші умови Додаткових угод залишились без змін.

21.10.2008 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до генерального договору № 120/224/07 від 03.12.2007 року у звязку зі зміною умов кредитування

26.01.2011р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було підписано Додаткові угоди №2 до Додаткової угоди-1, Додаткової угоди-2 та Додаткової угоди-3, відповідно до яких було встановлено процентну ставку за користування кредитами на рівні 14,81 (чотирнадцять цілих вісімдесят одна сота) відсотків річних, змінився порядок та строки погашення заборгованості та відсотків за користування кредитом, всі інші умови Додаткових угод залишились без змін.

Посилаючись на те, що всупереч умовам кредитного договору зобовязання позичальником ОСОБА_1 щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються, у звязку з чим станом на 20.11.2015 року заборгованість за кредитним договором складає 1 589 181,88 грн.(один мільйон пятсот вісімдесят девять тисяч сто вісімдесят одна грн.88 коп.) , яка складається з суми заборгованості за кредитом -27391,20 доларів США, що в еквіваленті становить 652982,82грн., суми заборгованості за відсотками-26338,84 доларів США, що в еквіваленті становить 627895,38грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту -3731,47доларів США, що в еквіваленті становить 88955,01 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9201,19 доларів США, що в еквіваленті станових 219348,67грн., просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру на першому поверсі 4 поверхового житлового будинку, загальною площею 83,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул ВійськбудАДРЕСА_2, яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11210, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 19.07.2000р., зареєстрована «Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 290,«запис 40096 за реєстраційним № 2557703, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації не нижчою ніж 303000,00 грн., ціною, яка встановлена відповідно до п. 1.2. іпотечного договору, стягнути з відповідачів судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача уточнений позов підтримала та просила його задовольнити з підстав викладених в ньому.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, свої заперечення обґрунтував тим, що відомості щодо розміру заборгованості є суперечливими та спірними, а початкова ціна реалізації предмета іпотеки, яка визначена у Звіті оцінці № ВА 170926-009 від 26.09.2017 року не відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку» тому не може бути прийнята судом при вирішенні справи по суті.

Крім того, заявив про застосування строків позовної давності.

Всебічно вивчивши обставини справи, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов висновку,що позов заявлений обгрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Як передбачено ст.11 ЦК України,підставою виникнення цивільних правовідносин є,зокрема,правочини.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.12.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено генеральний договір про здійснення кредитування №120/224/07 від 03.12.2007р. відповідно до умов якого банк надав відповідачу ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах загального ліміту в сумі 40 000,00 доларів США, строком до 02.12.2022 року.

13.12.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 120/255/01/07до генерального договору №120/224/07 від 03.12.2007р. згідно п.1. якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 17 900,00 дол. США (сімнадцять тисяч девятсот доларів США 00 центів), зі сплатою 13,5 (тринадцять цілих пять десятих) відсотків річних, з рівномірним щомісячним погашенням кредиту, з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по Кредиту до 02.12.2022 року.

В якості забезпечення виконання зобов*язань за генеральним договором №120/224/07 від 03.12.2007р. між позивачем та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3Я, ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № 120/218-І-120/224/07 від 3 грудня 2007 року, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку в якості забезпечення виконання трикімнатну квартиру на першому поверсі 4 поверхового житлового будинку, загальною площею 83,8 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11210, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 19.07.2000р., зареєстрована «Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 290,«запис 40096 за реєстраційним № 2557703.

19.12.2007р. між позивачем та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №120/248/02/07 до генерального договору №120/224/07 від 19.12.2007р. (надалі Додаткова угода-2), згідно п.1. якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 5 000,00 дол. США (пять тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою 13,5 (тринадцять цілих пять десятих) відсотків річних, з рівномірним щомісячним погашенням кредиту, з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по Кредиту до 02.12.2022 року.

23.04.2007р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Додаткову угоду №120/399/03/08 до генерального договору №120/224/07 від 23.04.2007р. (надалі Додаткова угода-3), згідно п.1. якої позивач надав відповідачу кредит в сумі 7 000,00 дол. США (сім тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою 14 (чотирнадцять цілих) відсотків річних, з рівномірним щомісячним погашенням кредиту, з кінцевим терміном погашення основної заборгованості по Кредиту до 02.12.2022 року.

Зобов*язання позивачем за договором кредиту були виконанні в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 75-07 від 04.12.2007 р., 75-09 від 19.12.2007 року, L6-01 від 23.04.2008 року.

21.10.2008р. між позивачем та ОСОБА_1 було підписано Додаткові угоди №1 до Додаткової угоди-1, Додаткової угоди-2 та Додаткової угоди-3, відповідно до яких було встановлено процентну ставку за користування кредитами на рівні 14,5 (чотирнадцять цілих пять десятих) відсотків річних, всі інші умови Додаткових угод залишились без змін.

21.10.2008 року між сторонами було укладено договір про внесення змін та доповнень № 1 до генерального договору № 120/224/07 від 03.12.2007 року у звязку зі зміною умов кредитування

26.01.2011р. між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було підписано Додаткові угоди №2 до Додаткової угоди-1, Додаткової угоди-2 та Додаткової угоди-3, відповідно до яких було встановлено процентну ставку за користування кредитами на рівні 14,81 (чотирнадцять цілих вісімдесят одна сота) відсотків річних, змінився порядок та строки погашення заборгованості та відсотків за користування кредитом, всі інші умови Додаткових угод залишились без змін.

Пунктом 2.5. Договору кредиту, визначено, що погашення Кредиту здійснюється в строки/терміни, визначені цим договором та додатковими угодами до нього, але в будь-якому випадку повне погашення має біти здійснене не пізніше останнього строку дня кредитування. А п. 2.2. Додаткових угод №2 від 26.01.2011р. до Додаткових угод 1-3 передбачено, що Відповідач зобовязаний погашати Кредит у валюті кредиту рівними частинами, не пізніше 05 числа кожного місяця, починаючі з 05.08.2012р.

Порядок нарахування та погашення відсотків за Кредитом встановлений п. 2.6. Договору кредиту встановлено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на суму фактичної заборгованості за кредитом у валюті кредиту за методом факт/360, де факт фактична кількість днів у періоді, за який здійснюється нарахування процентів, 360 умовна кількість днів у році. Відповідно до п. 2.7 Договору кредиту, Відповідач зобовязувався сплачувати проценти за користування Кредитом щомісячно, згідно умов викладених в додаткових угодах до цього Договору, починаючи з наступного від місяця надання Кредиту.

А саме, згідно п. 3.2.1. Додаткових угод №2 від 26.01.2011р. до Додаткових угод 1-3 сплата відсотків за користування кредитом здійснюється щомісячно не пізніше 05 числа включно місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно дост. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб'єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на власний розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Принцип свободи договору передбачає, як це закріплено у ст. 627 ЦК України, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі у контрагентів та визначенні умов договору тощо.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання)

Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.

Кредитний договір є консенсуальним, оплатним та двостороннім. Кредитний договір вважається укладеним з моменту досягнення згоди по всім істотним умовам договору.

Отже, вказаний вище кредитний договір, є укладеними, про що свідчать підписи кожної із сторін і є обов'язковим до виконання сторонами відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, згідно вимог якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Загальними вимогами для чинності правочину згідност. 203 ЦК Україниє зміст правочину, який не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Так, сторони за вказаними договорами на дату укладення Договорів, які є предметом спору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, що не заперечується ними.

Зовнішнє волевиявлення відповідало їх внутрішній волі, умови договору є їм зрозумілими, що підтверджується змістом договорів, відповідно до яких, ці договори сторонами прочитані, відповідають їх намірам та досягнутим домовленостям, що засвідчується власними підписами сторін.

При оформлені кредитного договору, іпотечного відповідач був ознайомлений, про що свідчить його підпис у договорах і наведені обставини також не спростовано у судовому засіданні. Майнові поручителі також не спростували це.

Отже, відповідач до підписання договорів, мав можливість ознайомитися з їх умовами та не погодитись чи відмовитись від укладання договорів, проте договори були підписані, та кредитний договір виконувався сторонами, а саме відповідач сплачував платежі, про що представник відповідача підтвердив у судовому засіданні, крім того це підтверджується виписками по особовому рахунку відкритого на ім*я відповідача.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він після підписання договору оспорював або намагався змінити умови договору, розірвати відразу після його укладення, навпаки відповідач сплачував кошти на умовах договору, що свідчить про прийнятність для нього умов кредитного договору на момент укладення.

На думку суду кредитний договір, додаткові договори, договір іпотеки не суперечить загальним принципам цивільного права, положенням законів, галузевих законодавчих актів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Проте, відповідач, порушуючи виконання умов Договору кредиту в односторонньому порядку, всупереч ст. 526, 530, 629 ЦКУ, припинив повертати основну суму кредиту, сплачувати відсотки за користування кредитом та неустойку. Тим самим Відповідач порушив вимоги ст. 1054 ЦКУ, згідно з якою позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки, ст. 1049 ЦКУ, відповідно до якої позичальник зобовязаний повернути позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Так, станом на 20.11.2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Генеральним договором №120/224/07 від 03.12.2007р. у загальній сумі 66 662,70 доларів США, що в еквіваленті за курсом на день складання розрахунку становить 1 589 181,88 грн.(один мільйон пятсот вісімдесят девять тисяч сто вісімдесят одна грн.88 коп.) , яка складається з суми заборгованості за кредитом -27391,20 доларів США, що в еквіваленті становить 652982,82грн., суми заборгованості за відсотками-26338,84 доларів США, що в еквіваленті становить 627895,38грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту -3731,47доларів США, що в еквіваленті становить 88955,01 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9201,19 доларів США, що в еквіваленті станових 219348,67грн.

Згідно із п. 4.3.7 Договору кредиту, в разі невиконання позичальником обов*язків, щодо повернення повної суми заборгованості та сплати відсотків, на вимогу позивача, відповідач ОСОБА_1 зобов*язаний достроково, протягом 30 календарних днів з дня отримання вимоги повернути кредит у сумі загального ліміту кредитування, або у сумі, надання якої передбачено відповідною додатковою угодою, сплатити проценти та/або комісії, а також можливу неустойку (штраф, пеню).

В порядку досудового врегулювання спору відповідачам направлено лист-вимогу від 10.01.2017 року, проте жодних заходів щодо погашення заборгованості вжито не було.

Згідно п 4.1 Іпотечного договору, у разі невиконання позичальником основного зобов*язання Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Як визначено ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

П. 4.6 Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення може здійснюватися на підставі рішення суду, та у разі звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, застосовується реалізація предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження.

Згідно частини 1 статті 11 Закону України "Про іпотеку", майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Згідно частини 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України "Про іпотеку", звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно статті 33 Закону України "Про іпотеку", є невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання, внаслідок чого, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Встановивши, що основним позичальником умови кредитного договору не виконуються, суд дійшов до висновку, що позивач обґрунтовано звернувся до суду за захистом свого порушеного права, в спосіб визначений законом.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Крім того, відповідно до п. 42. Постанови Пленуму № 5 від 30.03.2012 року "Резолютивна частини рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України "Про іпотеку", так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій)."

Згідно із п 1.2 Іпотечного договору заставна вартість предмета іпотеки за згодою сторін становила 303000,00 грн.

Зважаючи на зміну економічної ситуації в країні, ринку нерухомості, що відбулися після підписання сторонами іпотечного договору, вказана вартість об*єкта нерухомості значно зросла.

Так, як визначено Звітом № ВА 170926-009 від 26.09.2017 року вартість предмета іпотеки, а саме трикімнатна квартира на першому поверсі 4 поверхового житлового будинку, загальною площею 83,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул ВійськбудАДРЕСА_2, яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11210, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 19.07.2000р., зареєстрована «Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 290,«запис 40096 за реєстраційним № 2557703, станом на 26.09.2017 року складає 570 762 грн.

Порушене право позивача, підлягає захисту, а обраний ним спосіб жодним чином не суперечить закону, сума визначена у звіті не суперечить загальним нормам законодавства.

Вирішуючи питання щодо доводів відповідача щодо відмінності сум у листі-вимозі та заявлених вимогах, суд встановив, що в листі вимозі розрахована сума заборгованості у 72374,77 доларів США станом на 10.01.2017 року, а при звернення до суду із позовом, позивачем заявлена вимога в розмірі 66662,70 доларів США станом на 20.11.2015 року.

Щодо невідповідності звіту про оцінку майна вимогам Закону України «Про іпотеку», з посиланням на те, що суб*єкт оціночної діяльності перед проведенням незалежної експертизи майна повинен був ознайомитися, провести особистий огляд об*єкта оцінки, суд дійшов до висновку що такі доводи відповідача, свого підтвердження не знайшли, оскільки звіт складений суб*єктом оціночної діяльності, містить додатки, які необхідні для проведення такого дослідження.

Вирішуючи питання щодо застосування строків позовної давності, суд виходить з наступного.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново (ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності пов'язаний з певними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Ст.. 266 ЦК передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Право задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло в кредитора у зв*язку з невиконанням боржником вимоги про дострокове повернення кредиту в повному обсязі.

При цьому таке право згідно з умовами укладених договорів виникає через тридцять календарних днів з дати одержання позичальником відповідної вимоги та за умови її невиконання.

Тобто позивач має право на пред*явлення позову до іпотекодавця протьогом трьох років, починаючи від дати невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов*язання. Такі висновки суду узгоджують з правовим висновком викладеним у справі 6-3116цс16.

Як суд встановив, відповідач останній платіж за кредитним договором ОСОБА_1 сплатив 21.01.2009 року.

Визнаючи наявність несплаченої заборгованості ОСОБА_1 26.01.2011 року узгоджує із позивачем новий графік погашення заборгованості, що викладено у відповідній Додатковій угоді № 2 (а.с. 22).

Як видно з матеріалів справи Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 26.09.2014 року було стягнуто заборгованість за кредитним договором, яке в наступному скасовано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05.08.2016 року, та яке набрало чинності після розгляду справи в Апеляційному суді.

Вимогу про дострокове погашення заборгованості відповідачами отримано 24.01.2017 року.

До суду позивач звернувся 28.02.2017 року.

Тобто дії які були вчинені ОСОБА_1 підтверджують визнання ним боргу та спрямовані на відтягування часу сплати заборгованості, а позивачем в свою чергу строк звернення до суду за захистом свого порушеного права, не пропущений.

Таким чином, суд встановив, що такі доводи відповідача не можуть бути підставою для відмови у позові.

Керуючись ст.11, 509, 526, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265, 353, 355 ЦПК України, 33,39 Закону України «Про іпотеку» суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" за Генеральним договором №120/224/07 від 03.12.2007р. у загальній сумі 66 662,70 доларів США, що в еквіваленті за курсом на день складання розрахунку становить 1 589 181,88 грн.(один мільйон пятсот вісімдесят девять тисяч сто вісімдесят одна грн.88 коп.) , яка складається з суми заборгованості за кредитом -27391,20 доларів США, що в еквіваленті становить 652982,82грн., суми заборгованості за відсотками-26338,84 доларів США, що в еквіваленті становить 627895,38грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту -3731,47доларів США, що в еквіваленті становить 88955,01 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків - 9201,19 доларів США, що в еквіваленті станових 219348,67грн. Звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме: трикімнатну квартиру на першому поверсі 4 поверхового житлового будинку, загальною площею 83,8 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул ВійськбудАДРЕСА_2, яка належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло № 11210, виданого Шевченківською районною адміністрацією м. Запоріжжя 19.07.2000р., зареєстрована «Орендним підприємством «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі № 290,«запис 40096 за реєстраційним № 2557703.

Визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною реалізації не нижчою ніж 570762,00грн., ціною, яка встановлена відповідно до звіту № ВА 170926-009 від 26.09.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», МФО 300023, , на р/р 0005, судовий збір в сумі 5959,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», МФО 300023, , на р/р 0005, судовий збір в сумі 5959,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 ІПН НОМЕР_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», МФО 300023, , на р/р 0005, судовий збір в сумі 5959,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», МФО 300023, , на р/р 0005, судовий збір в сумі 5959,43 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.А.Галущенко