КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/824/3024/2019 Доповідач 2 інстанція - Кулішенко Ю.М.
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 березня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів Ігнатченко Н.В., Олійника В.І.

за участю секретаря: Зубленка Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПрАТ «Банк «Національні інвестиції» про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПрАТ «Банк «Національні інвестиції» про скасування рішення та зобов'язання вчинити певні дії.

04 січня 2018 року ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Малинникова О.Ф. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року провадження по справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального права. В обґрунтування зазначає, що правовідносини, які існують між скаржником та Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів виникли на підставі договору банківського рахунку, рішення ( наказу) Уповноваженої особи про визнання правочинів нікчемними та чинного законодавства України. Саме на підставі цивільно - правового правочину - договору банкіського рахунку у вкладника виникає право вимагати виплати сум гарантованого відшкодування коштів за вкладом. Відповідач набув прав кредитора неплатоспроможного банку за виконаними замість банку зобов'язаннями. Правовим наслідком такої виплати, який настає в силу закону є заміна кредитора у зобов'язанні, що випливає з договору банківського рахунку чи договору вкладу: замість фізичної особи усіх прав вкладника набуває фонд. Відповідно зазначені правовідносини є цивільно - правовими та виникають, насамперед, з договору банківського рахунку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Закриваючи провадження по справі суд першої інстанції виходив із того, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, з огляду на те, що Закон № 4452-VI є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, уповноважена особа Фонду у цьому випадку виконує від імені Фонду делеговані ним повноваження щодо гарантування вкладів фізичних осіб, а тому спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (ч. 1 ст. 19 ЦПК України).

Згідно із п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України суб'єктом владних повноважень є, зокрема, будь-який суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 17 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на: правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій; публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Законом України від 23 лютого 2012 року «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами. Цей Закон є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 3 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду в межах гарантованого державою відшкодування за вкладами, є публічно-правовим, має особливий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15, від 06 червня 2018 року у справі № 813/6392/15, від 13 червня 2018 року у справі № 820/12122/15 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спір стосовно формування переліку вкладників, які мають право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, та затвердження реєстру вкладників для здійснення гарантованих виплат, є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів з урахуванням встановленого частиною першою статті 26 Закону № 4452-VI граничного розміру відшкодування за вкладами.

Заявлені позовні вимоги ОСОБА_3 до відповідачів стосуються виконання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб делегованих йому державою владних управлінських функцій.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та обґрунтовано закрив провадження у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з позовом про захист свого права на включення її рахунку до переліку рахунків, за яким вона зможе отримати відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та скасування наказу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністації в публічному акціонерному товариства «Банк «Національні інвестиції».

Доводи апелянта про те, що даний спір є приватноправовим, тому підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства є необґрунтованими, оскільки звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач не ставила питання про стягнення на свою користь відповідних сум, а оспорювала виключно дії (бездіяльність) уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський», як суб'єкта владних повноважень, які мають публічно-правовий характер та мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 05 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: