Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 547/227/17

провадження № 61-17389св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт»,

відповідачі: ОСОБА_1 , товариство з обмеженою відповідальністю «Глобино Агро»,

треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночка Олександр Вікторович, виконавчий комітет Глобинської міської ради Полтавської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт» на постанову Апеляційного суду Полтавської області від 28 лютого 2018 року у складі колегії суддів:

Лобова О. А., Дорош А. І., Триголова В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт» (далі - ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт») звернулось до суду з позовом до

ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Глобино Агро» (далі - ТОВ «Глобино Агро»), треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області (далі - Кременчуцького МНО Полтавської області) Ганночка О . В., виконавчий комітет Глобинської міської ради Полтавської області (далі - ВК Глобинської міської ради Полтавської області), про визнання переважного права на поновлення договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим, визнання договорів оренди землі недійсними і скасування записів про речове право, визнання додаткової угоди до договору оренди землі у редакції позивача укладеною.

Позовна заява мотивована тим, що 19 квітня 2016 року ОСОБА_1 уклав новий договір оренди землі з ТОВ «Глобино Агро», тоді як договір оренди тієї ж земельної ділянки від 25 квітня 2006 року, укладений між ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» і ОСОБА_1 , ще не припинив своєї дії, у зв`язку з чим було порушене його право на користування земельною ділянкою згідно договору, а також переважне право на продовження строку дії укладеного раніше договору оренди землі. ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» як добросовісний орендар виконало вимоги частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та набуло у встановлену законом порядку переважне право на продовження дії договору оренди, отже укладений

18 вересня 2017 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Глобино Агро» договір оренди землі є недійсним.

Посилаючись на викладене та з урахуванням уточнених позовних вимог, ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» просило суд визнати за ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) з ОСОБА_1 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі від 25 квітня 2006 року № 85 між ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт», як орендарем, та з ОСОБА_1 , як орендодавцем; визнати поновленим договір оренди землі від 25 квітня

2006 року № 85, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт», щодо спірної земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі

від 25 квітня 2006 року № 85; визнати договір оренди від 19 квітня

2016 року, укладений між ТОВ «Золоті Лани 2015» та ОСОБА_1 щодо спірної земельної ділянки недійсним та скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) від 20 травня 2016 року за № 29677194; визнати недійсним договір оренди землі від 18 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «Глобино Агро», щодо спірної земельної ділянки та скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) від 22 вересня

2017 року № 37209340; визнати додаткову угоду від 01 червня 2017 року до договору оренди землі від 25 квітня 2006 року № 85 між ОСОБА_1 та ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт», зареєстрованого у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області укладеною, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 19 грудня 2007 року за

№ 76, у редакції ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 11 грудня 2017 року позов ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» задоволено частково.

Визнано за ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) із ОСОБА_1 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,34 га. Визнано поновленим договір оренди землі від 25 квітня 2006 № 85, укладений між ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» і ОСОБА_1 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,34 га. Визнано недійсним договір оренди землі від 19 квітня 2016 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Золоті Лани 2015» і ОСОБА_1 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,34 га. Визнано недійсним договір оренди землі

від 18 вересня 2017 року, укладений між ТОВ «Глобино Агро» і

ОСОБА_1 щодо належної йому на праві приватної власності земельної ділянки площею 4,34 га та скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право (право оренди земельної ділянки) № НОМЕР_1 , внесений за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У задоволенні позову у іншій частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» виконало вимоги частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» і, оскільки ОСОБА_1 , як власник землі не надав у встановлений місячний строк відповіді про своє небажання укласти додаткову угоду, то воно як добросовісний орендар набуло переважне право на продовження дії договору оренди землі.

Суд дійшов висновку про наявність у позивача, як орендаря, переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) із відповідачем ОСОБА_1 ; наявність підстав визнання поновленим договору оренди землі від 26 квітня 2006 № 85; визнання недійсними договорів оренди землі щодо земельної ділянки ОСОБА_1 , що укладені 19 квітня 2016 року між ТОВ «Золоті Лани 2015» і ОСОБА_1 , а також 18 вересня 2017 між

ТОВ «Глобино Агро» і ОСОБА_1 . Водночас вважав, що відсутні правові підстави для визнання судовим рішенням укладеною додаткової угоди у запропонованій позивачем редакції.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 28 лютого 2018 року апеляційну скаргу ТОВ «Глобино Агро» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» відмовлено у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт», як орендар, виконав приписи частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі»: у встановлений строк повідомив належним чином власника землі про намір продовжити договір оренди, при цьому останній у передбачений законом строк не надав будь-якої відповіді на отримане повідомлення. Отже, ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» після сплину місячного строку відповідно до положень частин восьмої, дев`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» мав можливість оскаржити у суді наявне зволікання орендодавця в укладенні додаткової угоди, проте не скористався таким правом.

Разом з тим, ОСОБА_1 відповідно до вимог частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» до спливу місячного строку (після закінчення строку дії договору оренди) повідомив належним чином орендаря про небажання поновити договір оренди. Факт продовження користування землею ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» після закінчення строку дії договору оренди не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Окрім того, апеляційний суд, проаналізувавши умови додаткової угоди та умови договору оренди від 18 вересня 2017 року, зробив висновок про те, що новий договір оренди землі із ТОВ «Глобино Агро» укладений на більш вигідних умовах для ОСОБА_1 . ніж запропоновані ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт».

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2018 року до Верховного Суду, ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт».

11 липня 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2019 року справу за позовом

ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» до ОСОБА_1 , ТОВ «Глобино Агро», треті особи: приватний нотаріус Кременчуцького МНО Полтавської області Ганночка О. В., ВК Глобинської міської ради Полтавської області, про визнання переважного права на поновлення договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим, визнання договорів оренди землі недійсними і скасування записів про речове право, визнання додаткової угоди до договору оренди землі у редакції позивача укладеною призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що заявник заявляв про своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк в порядку та в межах строків, передбачених статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та пунктом 8 вказаного договору оренди № 85, а саме 01 червня 2017 року він направив ОСОБА_1 лист-повідомлення з проектом додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, який останній отримав 13 червня

2017 року. ОСОБА_1 не дотримався встановленого законом порядку і надав свою відповідь-заперечення 30 серпня 2017 року, тобто після спливу строку для надання такої відповіді.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Глобино Агро» на касаційну скаргу ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» у якому зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до вимог частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» до спливу місячного строку після закінчення дії вказаного договору оренди землі від 25 квітня 2006 року № 85 повідомила ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» про небажання поновлювати дію договору оренди землі на новий строк. ТОВ «Глобино Агро» просило у задоволенні касаційної скарги ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» відмовити, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 24 грудня 2002 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 4,34 га сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області (а. с. 11-12, т. 1).

25 квітня 2006 року між ОСОБА_1 та товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Степове» (далі - ТОВ Агрофірма «Степове») укладено договір оренди № 85 земельної ділянки площею 4,34 га зі строком дії на 5 років з переважним правом поновлення його на новий строк для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (пункт 8)

(а. с. 8-9, т. 1).

25 квітня 2006 року на виконання умов укладеного договору оренди земельної ділянки ОСОБА_1 передав, а ТОВ Агрофірма «Степове» прийняло земельну ділянку загальною площею 4,34 га (з них ріллі 4,34 га), розташовану на території Василівської сільської ради Семенівського району Полтавської області у відповідності до плану земельної ділянки

(а. с. 198, т. 1)

01 червня 2012 року між ОСОБА_1 та виробничим підрозділом Агрофірма «Степове» ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 25 квітня 2006 року № 85, якою змінено грошову оцінку земельної ділянки, визначено орендну плату, продовжено строк дії договору на 5 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди (а. с. 10, т. 1).

10 вересня 2012 року вказану додаткову угоду зареєстровано у відділі Держкомзему у Семенівському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис, отже дію договору оренди землі продовжено до 10 вересня 2017 року (а. с. 10).

Згідно із статутом ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» є правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ Агрофірма «Степове».

01 червня 2017 року ВП АФ «Степове» ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» направило на адресу ОСОБА_1 лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки належної останньому разом з проектом додаткової угоди (а. с. 95, т. 1).

Вказаний лист-повідомлення отримано ОСОБА_1 02 червня 2017 року (а. с. 97, т. 1).

30 серпня 2017 року ОСОБА_1 направив до ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» заяву про відсутність наміру продовжувати дію договору оренди землі, укладеного між ними, і просив вважати його припиненим з 11 вересня 2017 року (а. с. 122, 123, т. 1).

Вказану заяву ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» отримано 05 вересня

2017 року (а. с. 124, т. 1).

11 вересня 2017 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ТОВ ІПК «Полтавазернопродукт» з листом-повідомленням про небажання продовжувати строк дії договору оренди землі та про повернення йому земельної ділянки одразу після збору урожаю у 2017 році (а. с. 125, т. 1).

Вказаний лист-повідомлення ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» отримано

19 вересня 2017 року (а. с. 127, т. 1).

29 жовтня 2017 року ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» своїм листом повідомило ОСОБА_1 , що має намір захищати свої права в суді та відстоювати своє переважне право на поновлення договору оренди землі

від 25 квітня 2006 року № 85 (а. с. 192, т. 1).

Згідно із інформаційною довідкою від 22 грудня 2016 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єкта нерухомого майна 19 квітня 2016 року між

ОСОБА_1 та ТОВ «Золоті лани 2015» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,34 га, розташованої на території Василевської сільської ради Полтавської області, зі строком дії з 11 вересня 2017 року по 11 вересня 2024 року і який зареєстровано приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О. В. від 20 травня 2016 року № 29677194 (а. с. 51-52, т. 1).

Цей договір за взаємною згодою сторін розірвано 06 вересня 2017 року.

Відповідно до статуту ТОВ «Глобино Агро» є правонаступником всіх прав та обов`язків ТОВ «Золоті лани 2015» (а. с. 107-108, т. 1).

Згідно інформаційної довідки від 17 жовтня 2017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єкта нерухомого майна 18 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та

ТОВ «Глобино Агро»» укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,34 га, розташованої на території Василівської сільської ради Полтавської області, зі строком дії 7 років з правом пролонгації, який зареєстровано

ВК Глобинської міської ради Полтавської області 22 вересня 2017 року

№ 37209340 (а. с. 145-146, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем

лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури поновлення договору оренди землі.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Аналіз положень зазначеної норми закону дає підстави для висновку, що договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у разі продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи, що до закінчення строку дії договору оренди землі від 25 квітня 2006 року № 85, ОСОБА_1 повідомив ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» про відсутність у нього наміру продовжувати дію зазначеного договору оренди землі, та після закінчення його дії вимагав повернути належну йому на праві власності земельну ділянку після збору урожаю у 2017 році та, що після закінчення строку дії вказаного договору оренди землі ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» не продовжило користування спірною земельною ділянкою, яка перейшла у користування ТОВ «Глобино Агро», яке запропонувало орендодавцеві вигідніші умови оренди земельної ділянки.

Доводи касаційної скарги про те, що ТОВ «ІПК «Полтавазернопродукт» як орендар виконав приписи частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі»: у встановлений строк повідомив належним чином власника землі про намір продовжити договір оренди, при цьому останній у передбачений законом строк не надав будь-якої відповіді на отримане повідомлення є необґрунтованими, оскільки відповідно до положень частин восьмої, дев`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» він мав можливість оскаржити у суді наявне зволікання орендодавця в укладенні додаткової угоди, проте не скористався таким правом.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції, і на законність судового рішення суду апеляційної інстанцій не впливають.

Отже, судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-промислова компанія «Полтавазернопродукт» залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Полтавської області від 28 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта