Справа № 185/9260/18
Провадження № 2/185/1104/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря судового засідання Чернишової К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/9260/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Джерело про стягнення грошових коштів,-
31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 надіслав на адресу суду засобами поштового звязку позовну заяву до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Джерело, в якій просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та з Товариства з обмеженою відповідальністю Джерело, ЄДРОПУ 03048154, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) грошові кошти в розмірі 226274 грн. 25 коп. та судові витрати.
У судове засідання позивач, представник позивача не зявились, представник позивача надала суду заяву, в якій просила суд провести судове засідання без участі представника, всі доводи викладені в поданій до суду заяві підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі у судове засідання повторно не зявились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, про причину неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали.
Суд, враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 01 серпня 2016 року між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2, яка як директор діяла від імені ТОВ "Джерело", (позичальник) був укладений договір позики № 1 відповідно до умов якого, позичальник отримав від позикодавця, а позикодавець передав позичальникові гроші в сумі 200000 грн. Передачу грошей було здійснено під час підписання цього договору. Підписанням цього договору позичальник підтверджує отримання ним від позикодавця грошової суми у зазначеному вище розмірі без написання окремої розписки, договір є безпроцентним, повернення суми позики має бути здійснено не пізніше 01.08.2017 року (пункти 1,2,3 договору позики).
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 є керівником органу управління Товариства з обмеженою відповідальністю Джерело та має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності у тому числі підписувати договори.
Згідно п. 5 договору позики позичальник підтверджує позикодавцеві, що отримана сума буде використана для подальшого розвитку бізнесу та поповнення поголівя птиці.
Тобто, грошові кошти отримані від позивача призначались ТОВ Джерело для здійснення підприємницької діяльність з метою одержання прибутку.
Таким чином, ОСОБА_2, як підписант і керівник ТОВ Джерело, під час укладення договору позики № 1 від 01 серпня 2016 року діяла від імені ТОВ Джерело, підпис у договорі позики було скріплено печаткою юридичної особи - ТОВ Джерело.
Згідно з ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи та підлягають задоволенню частково, в частині вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю Джерело, оскільки саме з юридичною особою ТОВ "Джерело" було укладено договір позики від 01 серпня 2016 року.
На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 89,133,141,258-265,273,280-289 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою відповідальністю Джерело про стягнення грошових коштів задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя А. О. Врона