Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4588/18
Провадження № 2/191/1307/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
24.05.2019 м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Твердохліб А.В.
за участю секретаря Яришевої Н.В.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом,-
20.11.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , після смерті якої залишилось спадкове майно у вигляді Ѕ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок в цілому зареєстровано на праві приватної власності за батьком позивача ОСОБА_4 , на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку, посвідченого Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстром №1530 від 28.04.1955 року. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дружиною була ОСОБА_3 14 листопада 2018 року позивач звернулась до Першої Синельниківської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після померлої матері ОСОБА_3 , але у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні документи на майно померлої, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Дана обставина стала підставою для звернення позивача з позовом до суду. Позивач здійснила розрахунок часток спадкового майна, вказавши, що оскільки спадкоємців у ОСОБА_3 троє, то, відповідно, й частка кожного становить 1/3 належного їй майна. Для спрощення обчислення встановила, що 1/3 частина на половину майна це 1/6 частина загального майна. Тобто, ОСОБА_1 отримує 1/6 частину загального майна, відповідач отримує 1/6 частину загального майна та померлий чоловік спадкодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 1/6 частину загального майна. Проте, ОСОБА_4 мав свою законну половину майна, і тому його частка, після смерті дружини склала Ѕ частку (майно чоловіка померлої)+1/6 частка (майно померлої дружини)=4/6 або 2/3 від загального спадкового майна. Таким чином, після поділу часток спадкового майна між спадкоємцями ОСОБА_3 позивачем встановлено, що їй та відповідачу належить по 1/6 часці майна та померлому чоловіку ОСОБА_4 2/3 частки майна. В зв`язку із викладеним, позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке становить 1/6 загального майна, яке складається з: А-1 житловий будинок 1957 року будівництва (загальна площа 67,4 кв.м, житлова площа 40.1 кв.м); Б-1 літня кухня (1955 року будівництва), б-1 сарай (1977 року будівництва), Г-1 літня кухня (1975 року будівництва), П-1 погріб;Е-1 вбиральня; №1-2 огорожа штахетна, №3 водоколонка металеві труби; встановити за померлим чоловіком після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 2/3 частини спільного майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: А-1 житловий будинок 1957 року будівництва (загальна площа 67,4 кв.м, житлова площа 40.1 кв.м); Б-1 літня кухня (1955 року будівництва), Б-1 літня кухня (1955 року будівництва), б-1 сарай (1977 року будівництва), Г-1 літня кухня (1975 року будівництва), П-1 погріб; Е-1 вбиральня; №1-2 огорожа штахетна, №3 водоколонка металеві труби.
До початку проведення судового засідання позивача надала суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без її присутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання.
Згідно умов та порядку, визначених ст.ст. 280, 281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне.
Згідно Витягу про державну реєстрацію прав, виданого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.01.2011 року, встановлено належність ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки від 28.04.1955 року (для будівництва житлового будинку), зареєстрованого Синельниківським бюро технічної інвентаризації та записаного в реєстрову книгу №43 за реєстром №5268 від 11 травня 1973 року, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8, 9, 11).
Вказане нерухоме майно набуто ОСОБА_4 в період шлюбу із ОСОБА_3 , який зареєстровано 18 жовтня 1951 року Славянським міським ЗАГС, відповідно до Свідоцтва про одруження Серії НОМЕР_1 (а.с.16).
Статтею 22 КпШС України, в редакції, чинній на момент набуття житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 область, м. Синельникове АДРЕСА_2 , у власність, встановлено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
Тобто, житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , є спільним сумісним майном, набутим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у шлюбі, а отже вони є співвласниками вказаного нерухомого майна.
Частинами першою, другою статті 319 ЦК України, передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.
Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12 липня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_3 (а.с.6).
Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкоємців за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.17,19, 31).
Як вбачається із наданої суду Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області копії спадкової справи №312 за 2007 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявою про прийняття спадщини 25 грудня 2007 року та 10.01.2008 року звернулися діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , відповідно (а.с.30-32).
14.11.2018 року ОСОБА_1 отримано постанову державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , у зв`язку з тим, що відсутні документи на майно померлої, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).
Згідно ч. 1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
З огляду на викладене, суд зазначає про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , якій належала на праві спільної сумісної власності Ѕ житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , спадкоємцями першої черги в порядку спадкування за законом є дочка ОСОБА_1 , син ОСОБА_2 та чоловік ОСОБА_4 . Тому, Ѕ частка спадкового нерухомого майна підлягає поділу на трьох спадкоємців, тобто по 1/6 частці кожному.
До закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , помер її чоловік ОСОБА_4 , а саме: 30 серпня 2007 року, в підтвердження чого суду надано копію свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 , виданого 31 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.19).
Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України, передбачено, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
В зв`язку з тим, що ОСОБА_4 помер до прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_3 , належна йому 1/6 частка переходить в порядку спадкової трансмісії до двох спадкоємців, якими є його діти ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у 1/12 частці кожному.
Дослідивши викладені обставини, суд зазначає, що спадкоємці ОСОБА_5 та ОСОБА_2 після смерті матері ОСОБА_3 , з урахуванням спадкової трансмісії, яка відбулася внаслідок смерті батька ОСОБА_4 , який не встиг прийняти спадщину після смерті дружини, мають право на спадкування вищевказаного житлового будинку в ј частці кожний (1/6+1/12), а належна спадкодавцю ОСОБА_4 Ѕ частка нерухомого майна у спільній сумісній власності останнього, підлягає спадкуванню на загальних підставах.
Реалізуючи свої спадкові права після смерті батька ОСОБА_4 , сторони у справі звернулись 30.08.2007 року до державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, що вбачається із наданої суду копії спадкової справи №317 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , але доказів отримання ними правовстановлюючих документів матеріали справи не містять.
Статтею 1218 ЦК України, визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином, з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом підлягають частковому задоволенню, оскільки її частка у спадковому майні, після смерті матері, з урахування спадкової трансмісії, внаслідок смерті батька, становить не 1/3 частку, а ј частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`я України, ст. ст. 319, 321, 1217, 1218, 1220, 1221, 1261, 1267, 1276 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку нерухомого майна в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на ј частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який складається із: А-1 житлового будинку 1957 року будівництва, загальною площею 67,4 кв.м, житловою площею 40.1 кв.м); Б-1 літньої кухні (1955 року будівництва), АДРЕСА_3 -1 сараю (1977 року будівництва), Г-1 літньої кухні (1975 року будівництва), П-1 погребу; Е-1 вбиральні; №1-2 огорожі штахетної, №3 водоколонки (металеві труби), в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Визначити, що частка померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 в праві спільної сумісної власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який складається із: А-1 житлового будинку 1957 року будівництва, загальною площею 67,4 кв.м, житловою площею 40.1 кв.м); Б-1 літньої кухні (1955 року будівництва), АДРЕСА_3 -1 сараю (1977 року будівництва), Г-1 літньої кухні (1975 року будівництва), П-1 погребу; Е-1 вбиральні; №1-2 огорожі штахетної, №3 водоколонки (металеві труби), становила Ѕ частку.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: А. В. Твердохліб