Єдиний номер справи 490/5188/18
Провадження 22-ц812/850/19 Головуючий по 1 інстанції Гуденко О.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

12 червня 2019р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Цуркан І.І.,

за участі: представника позивача Майорової О.М., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2019р.

за позовом Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових сум,

встановила:

У червні 2018р. Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради пред`явив позов до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових сум.

Позивач зазначав, що відповідач 15 червня 2017р. звернулась про виплату щомісячної державної соціальної допомоги як малозабезпеченій та надала відомості про роботу у ФОП ОСОБА_2

Таку допомогу відповідачу було призначено і вона за період з 01 червня 2017р. по 30 листопада 2017р. загалом отримала 20149,20 грн.

В подальшому було з`ясовано, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 знято з обліку 22 лютого 2017р.

Посилаючись на те, що надання недостовірної інформації вплинуло на призначення і виплату державної соціальної допомоги, а в досудовому порядку відповідач відмовилась повернути безпідставно отримані грошові суми, позивач просив про задоволення позову.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2019р. у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд виходив з того, що для стягнення з відповідача отриманої державної соціальної допомоги відсутні підстави. При цьому суд з посиланням на ст.1215 ЦК зазначив, що відсутні докази того, що цю допомогу позивач виплатив не добровільно або з рахунковою помилкою, а доводи про недобросовісність відповідача спростовуються матеріалами справи.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до п.2,10.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (Затверджено - постановою Кабінету Міністрів України 24 лютого 2003р. №250) державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям призначається і виплачується у грошовій формі малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України, мають сукупний дохід, нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Соціальна допомога не призначається у разі, коли працездатні члени малозабезпеченої сім`ї не працюють, не служать, на вчяться за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, вищих навчальних закладах 1-1У рівня акредитації протягом трьох місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні

дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення

права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру,

внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального

захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої

сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті

соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні

відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як

20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку.

Згідно зі ст.1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За правилами ст.1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 15 червня 2017р. звернулась до Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про виплату щомісячної державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї та надала декларацію про доходи та майновий стан в якій зазначила відомості про роботу у ФОП ОСОБА_2

Таку допомогу ОСОБА_1 було призначено і вона за період з 01 червня 2017р. по 30 листопада 2017р. загалом отримала 20149,20 грн.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_2 знято з обліку 22 лютого 2017р., а дію трудового договору вона припинила з ОСОБА_1 20 лютого 2017р.

Претензія Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради про повернення в досудовому порядку безпідставно набутих грошових сум ОСОБА_1 не виконана.

У відзиві на позов ОСОБА_1 зазначала, що з квітня 2013р. не отримувала доходу від ФОП Черкаської І.Ф. у зв`язку із перебуванням у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а в подальшому не змогла відновити трудову діяльність у цього підприємця із-за не здійснення (припинення) підприємницької діяльності.

Саме по собі зняття з реєстрації 23 серпня 2018р. трудового договору між ОСОБА_1 і ФОП ОСОБА_2 не має юридичного значення, тому що цей договір припинено 20 лютого 2017р. і під цією датою стоїть підпис відповідача.

За таких обставин, а саме навмисного подання ОСОБА_1 недостовірних даних про її роботу у ФОП ОСОБА_2 , що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги, позовні вимоги про стягнення безпідставно набутих 20149,20 грн. на підставі ст.1212 ЦК, п.28 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

З огляду на вищенаведені мотиви рішення суду в силу п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Вирішення спору на користь позивача є підставою (ст.141 ЦПК) для відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, а також їх стягнення з відповідача в дохід держави (судовий збір при пред`явленні позову не сплачувався).

Керуючись ст.ст.367,374,376,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 лютого 2019р. скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради безпідставно набутих 20149,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради та в дохід держави відповідно 2643 грн. та 1762_грн. судового збору у зв`язку з розглядом справи в судах першої і апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів лише у випадках, передбачених ст.389 ЦПК.

Повний текст постанови виготовлено 12 червня 2019р.

Головуючий: Судді: