РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

з участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рівне в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

28 грудня 2018 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ Є ГРОШІ» та ОСОБА_1 було укладено договір № -007143 від 04.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ «Про споживче кредитування» та ЗУ «Про електронну комерцію».

Платіжним повідомленням підтверджується, що позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику у розмірі 2000 гривень. Дана сума перерахована на підставі договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №92.15.000104/2 від 19.02.2018 року. Дата надання позики 04.06.2018 року. Дата повернення позики не пізніше 23:00 23.06.2018 року включно.

Відповідно до умов договору сума процентів за користування позикою становить 287,40 грн. за 20 днів. Проценти за користування позикою становить 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (40 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягає сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 2287,40 грн.

Станом на 01.10.2018 року відповідачем прострочені строки повернення позики, встановлені п.5.4. Договору, що призвело до виникнення заборгованості, яка складається з: заборгованості за кредитом 1430,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 2459,60 грн., заборгованості за пенею 3624,40 грн. Загальна сума заборгованості за договором складає 7514,00 грн.

01 жовтня 2018 року між позикодавцем ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ТзОВ «ФК «Преміум Актив» було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1 , відповідно до якого клієнт відступив ТзОВ «ФК «Преміум Актив» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, у зв`язку з чим гарантії, надані боржникам щодо заборгованостей, стали дійсними для ТзОВ «ФК «Преміум Актив» та вважаються наданими ТзОВ «ФК «Преміум Актив», а також до ТзОВ «ФК «Преміум Актив» перейшли всі пов`язані з ними права, зокрема право грошової вимоги щодо сум основного боргу, нарахованих та не сплачених боржниками відсотків, неустойок у повному обсязі. Зважаючи на зазначене просили стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ ПРЕМІУМ АКТИВ» заборгованість за договором № -007143 від 04.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту у сумі 7514,00 грн., що складається з заборгованості за кредитом 1430,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом 2459,60 грн., заборгованості за пенею 3624,40 грн., а також судові витрати: витрати по сплаті судового збору в сумі 1 762 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) та витрати за юридичні послуги в сумі 1500 грн.(одна тисяча п`ятсот гривень).

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, вказавши, що позовну заяву ТзОВ «ФК «Преміум Актив» не визнає з підстав, наведених у відзиві, в якому вказує, що не погоджується з позовними вимогами, оскільки вони не відповідають дійсності та напряму порушують чинне законодавство України, а саме:

Відповідачем частково погашено тіло кредиту 07.07.2018 року та проценти за користування ним, про що свідчить виписка по карті № НОМЕР_1 за 07.07.2018р. у сумі 1430,00 гривень.

Оскільки, згідно Закону України Про споживче кредитування:

в першу чергу виплачуються прострочені відсотки за користування кредитом;

у другу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту;

у третю чергу відсотки за користування кредитом;

у четверту чергу сума кредиту;

у п`яту чергу неустойка та інші платежі.

Заборгованість по відсотках кредиту на 07.07.2018 року 400,40 грн. (за 14 днів користування кредитом).

Виходячи із вищезазначеного, тіло кредиту згідно Договору укладеного між позивачем і відповідачем після оплати становить (з моменту закінчення строку дії договору до моменту погашення 07.07.2018 року) заборгованість за тілом кредиту 400,40 грн.;

Щодо відсотків по кредиту вказав, що згідно його розрахунку сума відсотків згідно договору укладеного між позивачем і відповідачем за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 31.19 грн.

Щодо пені вказав, що згідно його розрахунку сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 67.21 грн.

Крім цього, вказав, що не заперечує проти стягнення з нього судового збору у розмірі 1762 грн та оплати юридичних послуг позивача у сумі 1500 грн.

Представник позивача подав суду відповідь на відзив, вказавши, що не погоджується з відзивом відповідача, по-перше черговість погашення вимог за грошовим зобов`язанням відповідно до ст.. 534 ЦК України встановлено таким чином: у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу. Таким чином вважає, що ними було дотримано черговість погашення грошових зобов`язань відповідача, а отже розрахунки додані до позовної заяви були зроблені відповідно до вимог законодавства та фактичних обставин справи.

Щодо посилань відповідача на розміру нарахування процентів понад строк його дії, проценти нараховуються на рівні облікової ставки НБУ, то представник позивача з цим не погодився, оскільки строк дії договору визначений з моменту його підписання до моменту його повного виконання, тому згідно розділу 5 договору строк, на який надається позика за цим договором становить 20 днів, а датою повернення позики є 23.06.2018 року і нараховуються проценти з дати надання позики до дня повного погашення заборгованості за цим договором включно, тобто нарахування процентів після закінчення строку позики є правомірним.

Щодо розміру неустойки, то при укладенні договору позики сторонами було погоджено саме такий розмір неустойки, а отже пеня за прострочення зобов`язання, встановленого договором у розмірі 3624, 40 нарахована правомірно та не підлягає зменшенню.

Відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, вказавши, що позивач погоджується з тим, що ним було сплачено кошти у розмірі 1430,00 грн. Вважає, що у зв`язку з тим, що отримання у кредит грошових коштів відповідачем не підтверджено належними доказами по справі, то у такого учасника справи в силу неукладеного договору не виникає зобов`язання повернути такі кошти частинами, у розмірах та у строки, зазначені у кредитному договорі він фактично не укладався. Так, кредитний договір не містить підпису відповідача, також відсутня домовленість щодо сплати пені та штрафів за невиконання договору, то вимоги банку в цій частині задоволенню не підлягають, відтак просить суд стягнути з нього заборгованість по тілу кредиту в розмірі 400,40 грн; судовий збір у розмірі 1762 грн та витрати, пов`язані з оплатою юридичних послуг позивача у сумі 1500 грн.

Ухвалою Рівненського міського сду від 15 січня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Ухвалою Рівненського міського суду від 02.04.2019 року визнано обов`язковою явку представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив».

В судове засідання ТзОВ «ФК «Преміум Актив» свого представника не направив, відповідно до заяви, просять проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують із зазначених у заяві підстав, просять позов задовольнити повністю. Проти заочного розгляду справи не заперечують.

Представник відповідача надав через канцелярію суду заяву вх. № 31735/19 від 14.06.2019 року, в якій просить справу розглянути без його участі, вимоги викладені у запереченні підтримує в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах ( у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку . Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч. 1 ст.638 та ч. 1 ст.640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція-це відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Статтею 12 цього Закону регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Відповідно до п.12, ч. 1 ст.3 Закону одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися субєктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом звязку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Таким ідентифікатором є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Судом встановлено, що між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_1 було укладено договір № -007143 від 04.06.2018 року про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 було надано споживчий кредит у розмірі 2000 грн. зі сплатою суми процентів за користування позикою у розмірі 287,40 грн. за 20 днів та сплатою процентів за користування позикою 2% за кожен день такого користування (730 процентів річних), що є фіксованою процентною ставкою. Фіксована процентна ставка за договором становить 2% (40 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики 04.06.2018 року, із строком повернення позики не пізніше 23:00 23.06.2018 року. Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення Договору.

Так, враховуючи вищевикладене, що договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https://e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення договору, то суд критично ставиться до доводів відповідача, що фактично договір не укладався, оскільки останній не містить підпису відповідача.

Згідно п. 7.1 Договору, у випадку порушення (прострочення) позичальником строку повернення позики та/або оплати суми процентів за користування позикою, позикодавець має право додатково, крім процентів за користування позикою за кожен день прострочення, стягнути з позичальника пеню у розмірі 3,00% від залишку суми позики за кожен день прострочення, починаючи з першого дня прострочення.

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, 04.06.2018 року платіжним дорученням №1976 та повідомленням №1093 від 30.11.2018 року підтверджується, що ТОВ «Фінансова компанія Є гроші» перераховано на картковий рахунок відповідача позику в сумі 2000 грн.

Відповідно до умов п.10.1.3 договору позичальник зобов`язується вчасно повернути позику та сплатити суму процентів за користування позикою.

01.10.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Є гроші» укладено Договір про надання фінансових послуг факторингу № 0110/1. Відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» отримало право вимоги за Договором № -007143 від 04.06.2018 року надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Згідно зі статями 525,526,530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений законом строк.

Відповідно до ст.610ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

В силу ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З оглянутого в судовому засіданні договору № -007143 від 04.06.2018 року вбачається, що строк надання послуг за цим договором (строк договору) розпочинається з моменту отримання відповідачем коштів (п.5.1 Договору).

Дата надання позики 04.06.2018 року (дата заключення договору).

Дата повернення позики (строк закінчення договору) не пізніше 23:00 год 23.06.2018 року включно (п.5.4 договору).

Термін дії договору 20 днів.

Відповідно до умов договору сума процентів становить 2% за кожен день користування позикою, а саме 287,40 гривень.

Проценти за користування позикою становить 2% за кожен день користування позикою, що становить 730 процентів річних. Тип процентної ставки фіксована. Фіксована процентна ставка за цим договором становить 2% (40 грн. процентів) за кожен день, починаючи з дати видачі позики, і закінчуючи датою фактичного повернення позики включно, протягом строку користування позикою. Таким чином, загальна сума позики, враховуючи проценти за користування цією позикою, яка підлягає сплаті позичальником, у період згідно з вищезазначеним договором складає 2287,40 грн.

З оглянутої в судовому засіданні виписки по карті № НОМЕР_2 2991 за 07.07.2018р. відповідачем було сплачено кошти у сумі 1430,00 гривень, тобто відповідачем частково погашено тіло кредиту 07.07.2018 року та проценти за користування ним.

Доводи позивача про те, що черговість погашення грошових зобов`язань відповідача встановлювалася відповідно до ст. 534 ЦК України, а не відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», оскільки вважає, що на правовідносини, які виникли між ТОВ «ФК«Преміум Актив» та ОСОБА_2 цей закон не розповсюджується, судом не взято до уваги з огляду на те, що зі змісту позовної заяви вбачається, що при укладенні цього договору позивач керувався Законом України «Про споживче кредитування».

Відповідно до Закону України Про споживче кредитування:

в першу чергу виплачуються прострочені відсотки за користування кредитом;

у другу чергу сплачуватися прострочена до повернення сума кредиту;

у третю чергу відсотки за користування кредитом;

у четверту чергу сума кредиту;

у п`яту чергу неустойка та інші платежі.

Виходячи із вищезазначеного тіло кредиту згідно договору укладеного між позивачем і відповідачем після оплати становить (з моменту закінчення строку дії договору до моменту погашення 07.07.2018 року) 400,40 грн.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1ст.612 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (ч.2 ст. 615 Цивільного кодексу України).

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до рішенням ВСУ від 07.09.2016 року у справі № 6-1412цс16: у разі закінчення кредитним договором строку своєї дії, а договором не передбачено розміру нарахування процентів понад строк його дії, проценти нараховуються на рівні облікової ставки НБУ.

ВСУ акцентував увагу на тому, що потрібно розрізняти поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання». Судді зазначили, що: «Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке відбувається під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України)» (п. 32 Постанови).

Окрім того: «строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання» (п. 35 Постанови).

Далі суд зазначає, що «згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

На основі положень конкретно укладеного договору позики у даній справі суд приходить до висновку, що «припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування» (п. 53 Постанови).

Як наслідок, суд зазначає, що «право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання» (п. 54 Постанови).

Так, судом взято до уваги розрахунок заборгованості по відсотках, проведений відповідачем, та відповідно до якого сума відсотків згідно договору укладеного між позивачем і відповідачем за несвоєчасне виконання зобов`язань складає 31.19 грн та підлягає стягненню з відповідача.

Суд, зауважує, що позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 3624,40 грн.

Згідно з ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях ч.6 ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ст.81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність чи відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

З поданого позивачем розрахунку щодо стягнення заборгованості не вбачається, у відповідності до яких вимог Умов та Правил надання банківських послуг було здійснено розрахунок пені, за який період позивач просить стягнути пеню.

Суд приходить до переконання, що позивачем не дотримано вимог ст.81 ЦПК України та не надано належним та допустимих доказів, які б підтверджували поза обґрунтованим сумнівом, наявність заборгованості за пенею, саме у зазначеному вище розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи, що заявлена вимога про стягнення пені значно перевищує розмір збитків, а також приймаючи до уваги загальні засади цивільного законодавства, такі, як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає необхідним зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню, до 250,00 грн.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 681 грн 59 коп заборгованості за кредитним договором, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 400,40 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 31,19 грн та заборгованості за пенею в сумі 250,00 грн.

Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого ним судового збору та витрат, пов"язаних із розглядом справи, а саме із сплатою за надання юридичних послуг.

При вирішенні вказаних вимог позивача суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

15 жовтня 2018 року між ФОП ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» було укладено договір про надання юридичних послуг № 15/10-1 (а.с. 49).

Згідно акту приймання-передачі надання послуг №б/н до договору про надання юридичних послуг №15/10-1 від 15.10.2018 року ФОП ОСОБА_3 витратила:

на проведення усної консультації - 1 годину, що становить 200 гривень,

на аналіз документів кредитної справи 2 год 600 грн.,

на підготовку позовної заяви, клопотання про розгляд справи у спрощеному провадженні, друкування позовної заяви з додатками для сторін, підготовка пакету документів для подачі до суду 4 год 700 грн., всього 1500,00 грн, що стверджується платіжним дорученням №508 від 28.11.2018 року (а.с. а.с. 51).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позивачем на професійну правничу допомогу витрачено 1500 грн., що документально підтверджено.

За змістом ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи повязані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правової допомоги № 15/10-1 від 15.10.2018 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи та те, що відповідач не заперечив проти стягнення з нього на користь позивача, понесені витрати позивачем на правову допомогу та вважає стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1500, 00 грн.

Крім того, судові витрати у справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви, в сумі 1762 грн. Оскільки позов задоволено в частково, то слід стягнути з відповідача пропорційно до задоволеної частини відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України , що становить 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549, 598, 599, 610, 611, 624, 625, 629, 1049, 1048, 1054 ЦК України, ст.ст.13,133,137,141,258,259,263-265,268,273-275,279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за договором № -007143 від 04.06.2018 року надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту в розмірі 681 грн 59 коп, з яких: заборгованість за кредитом - 400,40 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 31,19 грн та заборгованість за пенею - 250,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» витрати за юридичні послуги в сумі 1500 (одна тисяча п"ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив » 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Преміум Актив", , адреса місцезнаходження: 49094 м. Дніпро, вул. Мандриківська, 66.

Відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.Г. Кучина