КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Київ

Справа № 22-ц/824/6239/2019 Головуючий у судді 1-ї інстанції - Орєхов О.І.

Унікальний №357/15343/18 Доповідач - Гаращенко Д.Р.

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ у складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

при секретарі Гавриленко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «УЗИН», Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «УЗИН» (далі - ТОВ Агрокомплекс «УЗИН»), Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. про визнання недійсним договору оренди.

25 лютого 2019 року ТОВ «Олійникова Слобода» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 1,2154 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка належить ОСОБА_1 ; шляхом накладення арешту на земельну ділянку, загальною площею 1,2154 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка належить ОСОБА_1 ; шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки, площею 1,2154 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки, загальною площею 1,2154 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташовані на території Олійниково-Слобідської сільської ради Білоцерківського району Київської області та належать на праві власності ОСОБА_1

В обґрунтування заяви посилалось на те, що невжиття заходів забезпечення позову до винесення рішення суду по даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що ухиляючись від майбутнього виконання рішення суду у даній справі, внаслідок як поділу, так і об`єднання спірних земельних ділянок, що намагаються здійснити відповідачі, їх державна реєстрація та кадастрові номери будуть скасовані, а новим земельним ділянкам, сформованим внаслідок поділу чи об`єднання, будуть присвоєні нові кадастрові номери, що призведе до затягування розгляду справи та обмеження прав позивача на судовий ефективний судовий захист.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року заяву про забезпечення позову було задоволено частково.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , 21 березня 2019 року, подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та в задоволенні скарги відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог, посилалась на те, що заява про забезпечення позову ґрунтується лише на особистих припущеннях позивача та не підтверджується реальними доказами.

Позивачем не наведено жодних доказів того, що апелянт або інші відповідачі, після подачі позову, вживають заходи, спрямовані на унеможливлення виконання судового рішення. Розподіл земельної ділянки був проведений у вересні 2018 року, та на момент таких дій будь-яких обмежень не існувало.

Предметом позову є право оренди на земельну ділянку, а не право власності, а тому обмеження апелянта у праві вільно володіти своїм майном є незаконним.

Висновки суду щодо можливого відчуження земельної ділянки в разі не накладення арешту на неї суперечить Перехідним положенням ЗК України, де вказано про заборону відчуження сільськогосподарських земель.

Апелянт наголошувала, що накладений судом першої інстанції арешт є незаконною перешкодою для здійснення ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» господарської діяльності направленої на обробку та збереження родючості ґрунтів.

В оскаржуваній ухвалі не викладені обставини, які б вказували на наявність труднощів чи неможливість виконання судового рішення.

25 квітня 2019 року ТОВ «Олійникова Слобода» надіслало відзив на апеляційну скаргу, просило залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час і місце розгляду справи по суті, причини своєї неявки суду не повідомили та своїх представників до апеляційного суду не направили.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка у судове засідання сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про день, час та місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 2,431 га розташована в Олійниковослобідській сільській раді Білоцерківського району, призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: НОМЕР_3 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_4 виданим Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області 24 вересня 2008 року. (а.с.24)

30 липня 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІМ. КОТОВСЬКОГО» було укладено договір оренди землі №, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться: Київська область, Білоцерківський район, Олійниковослобідська сільська рада та належить орендодавцю на праві власності на підставі державного акту про право власності на землю серія НОМЕР_4 виданого Білоцерківською районною державною адміністрацією Київської області 24 вересня 2008 року.

В оренду передається земельна ділянка: кадастровий номер НОМЕР_3 , розташована на території Олійниково-Слободської сільської ради, загальною площею 2,431 га, в тому числі рілля 2,431га.

Договір укладено на сім років. Після закінчення строку договору орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. (п.п.1, 2, 5 даного договору) (а.с.22-23)

Відповідні відомості про укладений між сторонами договір було 20 листопада 2015 року внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. (а.с.27)

Рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ІМ. КОТОВСЬКОГО» від 22 листопада 2016 року була затверджена нова назва товариства - Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода». (а.с.28-31)

13 серпня 2018 року ОСОБА_1 надіслала на адресу ТОВ «Олійникова Слобода» повідомлення про розірвання договору в односторонньому порядку. (а.с.32)

17 серпня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Клімкіною Н.І. було прийнято рішення про припинення права оренди ТОВ «Олійникова Слобода» на земельну ділянку на підставі повідомлення орендодавця від 13 серпня 2018 року про розірвання договору оренди в односторонньому порядку.

Того ж дня державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Клімкіною Н.І. було прийнято рішення про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», індексний номер: 42590897, на підставі укладеного 13 серпня 2018 року договору оренди між ОСОБА_1 як орендодавцем та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» як орендарем, строком дії сім років, з правом пролонгації.

10 вересня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузь А.Г. було прийнято рішення про державну реєстрацію розірвання договору оренди землі від 13 серпня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ Агрокомплекс «УЗИН».

12 вересня 2018 року приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Дерун К.А. була нотаріально посвідчена заяви ОСОБА_1 про розподіл земельної ділянки, зареєстрована в реєстрі за №2369.

13 вересня 2019 року державним кадастровим реєстратором Відділу у Білоцерківському районі Міськрайонного управління у Білоцерківському районі та м. Білій Церкві Головного управління Держгеокадастру у Київській області було прийнято рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 , загальною площею 2,431 га, шляхом закриття поземельної книги і скасування кадастрового номера; реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 1,2154га, кадастровий номер: НОМЕР_1 та земельної ділянки, загальною площею 1,2154га, кадастровий номер: НОМЕР_2 .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права, про захист яких просить заявник, та інтересів інших учасників судового процесу.

Суд першої інстанції встановив, що між сторонами виник спір стосовно оренди земельної ділянки, яка на праві власності належить ОСОБА_1

Позивачем оспорюється правомірність розірвання договору оренди земельної ділянки, який був ним укладений з ОСОБА_1 , та правомірність укладення останньою договору оренди з ТОВ Агрокомплекс «УЗИН».

Вказані обставини учасниками справи не заперечуються, тому є встановленими.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилався на те, що йому стало відомо про те, що власники земельних ділянок, які попередньо були передані в оренду ТОВ «Олійникова Слобода», а у подальшому передані у оренду ТОВ Агрокомплекс «УЗИН», з метою унеможливлення виконання судових рішень про задоволення позовних вимог ТОВ «Олійникова Слобода», здійснюють поділ земельних ділянок, у зв`язку із чим змінюються кадастрові номери земельних ділянок та їх межі, що позбавляє можливості відновити реєстрацію первісного договору оренди.

У підтвердження своїх посилань, позивачем суду були надані лист Головного управління держгеокадастру у Київській області про поділ земельних ділянок та зміну їх кадастрових номерів, виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. (а.с.33-35, 54)

Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові в справі №904/792/18 від 20 лютого 2019 року, у зв`язку з поділом земельної ділянки, яка була предметом договору оренди, та формуванням інших земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери, об`єктивно відбулась зміна меж земельної ділянки, припинилось існування цієї земельної ділянки в дійсних межах, що унеможливлює ефективний захист прав позивача шляхом поновлення договору оренди.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи позивача про те, що незабезпечення даного позову може призвести до унеможливлення виконання судового рішення у даній справі у разі задоволення позову, та позбавлення позивача можливості зареєструвати відновлення реєстрації права оренди на земельну ділянку, є підставними.

Метою забезпечення позову є саме попередження недобросовісних дій відповідача.

Посилання апелянта на суперечність висновків суду першої інстанції з Перехідними положеннями ЗК України щодо існуючої заборони відчуження сільськогосподарських земель, колегією суддів вважаються безпідставними, оскільки виходячи з предмету та підстав позову, право власності апелянта на належні їй земельні ділянки ніким не оспорюється, а вирішується лише спір стосовно правомірності розірвання одного договору оренди та укладення іншого, з одночасним розподілом земельної ділянки, яка є предметом спірних договорів.

Твердження щодо незаконності перешкод для здійснення ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» господарської діяльності направленої на обробку та збереження родючості ґрунтів, не приймаються колегією суддів, оскільки правомірність використання ТОВ Агрокомплекс «УЗИН» спірних земельних ділянок є предметом даного спору та не підлягає встановленню під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Переконання апелянта у відсутності будь-яких обмежень щодо проведеного розподілу земельної ділянки, не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки питання щодо такої правомірності є предметом розгляду в суді першої інстанції під час безпосереднього вирішення позову по суті.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову ТОВ «Олійникова Слобода».

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 375, 381, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 28 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 03 червня 2019 року.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль