Справа № 444/889/18 Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й.
Провадження № 22-ц/811/912/19 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Львів

Справа №444/889/18

Провадження № 22ц/811/912/19

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Жовківського районного суду Львівської області, ухвалене у м. Жовкві 28 листопада 2018 року (суддя Зеліско Р.Й.)

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, -

встановив:

3 квітня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки. В обґрунтування позову посилається на те, що 20 серпня 2017 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ford Focus», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зіткнення з його ( ОСОБА_2 ) автомобілем «Audi 100», номерний знак НОМЕР_2 . В результаті цього автомобілі отримали механічні пошкодження. Стверджує, що згідно постанови Жовківського районного суду Львівської області від 10 жовтня 2017 року по справі № 444/2194/17, залишеної без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначає, що внаслідок ДТП його (позивача) автомобіль, отримав механічні пошкодження складових, внаслідок чого потребував їх заміни та ремонту.Відповідно до акту виконаних робіт №21 від 20 вересня 2017 року та рахунку-фактури №8 від 20 вересня 2017 року за ремонт автомобіля він заплатив приватному підприємцю ОСОБА_3 78 700 грн. Вказує, що збитки, завдані йому як власнику транспортного засобу «Ауді 100» в результаті пошкодження в ДТП з вини відповідача, який керував джерелом підвищеної небезпеки з порушенням Правил дорожнього руху, становлять 78 700 грн.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 70 100 грн. на відшкодування заподіяної майнової шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки під час вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вирішено питання судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржуєОСОБА_1 Зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.Вказує, що вартість ремонту автомобіля марки «Ауді 100», є завищеною, ремонт та заміна деталей не підтверджується належними доказами, оскільки акт виконаних робіт № 21 та рахунок-фактура № 8 від 20 вересня 2017 року, які фактично є первинними бухгалтерськими документами, не оформлені відповідно до вимог чинного законодавства України. Вважає, що господарська операція по ремонту автомобіля марки «Ауді 100», державний номерний знак НОМЕР_2 , була фіктивною.

22 травня 2019 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін. РішенняЖовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року вважає законним та обґрунтованим.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з такого.

Встановлено, що постановою Жовківського районного суду Львівської області від 4 жовтня 2017 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Львівської області від 18 грудня 2017 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн., в дохід держави та 320 грн. судового збору.

Вина ОСОБА_1 встановлена вищезазначеною постановою.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною 1 ст. 1188 цього Кодексу встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) . Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що всі ремонтні роботи автомобіля «Audi 100», номерний знак НОМЕР_2 , здійснено фізичною особою -підприємцем ОСОБА_3 .

З копії рахунку-фактури № 8 та акту виконаних робіт № 21 від 20 вересня 2017 року, складених ФОП ОСОБА_3 , вбачається, що для відновлення автомобіля «Audi-100», 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , проведено ремонтні роботи на загальну суму 78700 грн.

Під час дослідження наданих документів, шляхом додаванння вартості здійснених робіт та замінених запчастин, які вказані у рахунку-фактурі № 8 та акті виконаних робіт № 21, складених ФОП ОСОБА_3 , вбачається, що загальна сума становить 76100 грн.

Позивачем надано товарний чек на загальну суму 78 700 грн., засвідчений печаткою ФОП ОСОБА_3

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивачу завдано майнову шкоду на загальну суму 70 100 грн.

З висновками суду першої інстанції належить погодитися, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 28 листопада 2018 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено і підписано 30 травня 2019 року.

Головуючий

Судді