ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Лященко С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання "Фтизіатрія" Дніпропетровської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

22 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який в подальшому неодноразово уточнював та доповнював. Просив визнати незаконним та скасувати наказ КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР № 398-к від 23.10.2017 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ». Визнати незаконним та скасувати накази № 157-к та 158-к від 07 травня 2018 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Визнати незаконним та скасувати наказ № 160-к від 10 травня 2018 року про звільнення з роботи за прогул. Поновити його на посаді інженера в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР. Стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 42697,72 грн., що складається з: 22697,72 грн. - середній заробіток за час вимушеного прогулу та 20000 грн. - моральна шкода.

Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 01.12.2017 року № 292-11/VII, реорганізовано Комунальний заклад «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради шляхом приєднання до Комунального закладу «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради (том 2, а.с. 129-130).

Згідно Статуту, затвердженого рішенням Дніпропетровської обласної ради № 342-13/VII від 22.06.2018 року, вбачається, що нинішнє найменування відповідача - Комунальний заклад «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» Дніпропетровської обласної ради (том 2, а.с. 137-146).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10 січня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано наказ в.о. головного лікаря Комунального закладу «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради ОСОБА_2 № 398-к від 23.10.2017 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 ». Стягнуто з КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 20261 грн. 19 коп. Стягнуто з КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР на користь держави судовий збір у розмірі 1920 грн. (том 3 а.с.70-87,101-102).

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду частково. Позовні вимоги задовольнити. Визнати незаконним та скасувати наказ № 157-к, № 158-к КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 07 травня 2018 р. про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Визнати незаконним та скасувати Наказ № 160-к КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради від 07 травня 2018 р. про звільнення з роботи за прогул та поновити його на посаді інженера в КЗ "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР. В іншій частині рішення залишити без змін (том 3 а.с.103-108).

В порядку ст. 360 ЦПК України від КП "ДОКЛПО "Фтизіатрія" ДОР" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність і обґрунтованість рішення суду, просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні його вимог.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, наказом головного лікаря Обласного комунального закладу «Протитуберкульозний диспансер м. Дніпропетровська» ОСОБА_2 від 26.04.2010 року № 155-к ОСОБА_1 прийнято на роботу з 26.04.2010 року на посаду інженера. Випробувальний термін - 2 місяці (том 1, а.с. 45).

Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_2 від 23.10.2017 року № 398-к інженера ОСОБА_1 відсторонено від роботи за невиконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією інженера, відмовою виконувати роботу та підписувати посадову інструкцію інженера, у зв`язку з відсутністю посвідчення про проходження курсів з охорони праці «Про об`єкти підвищеної небезпеки», з 23.10.2017 року, на строк - до усунення причин, що зумовили відсторонення, без збереження заробітної плати. (том 1, а.с. 12-13).

Підставою для видачі вказаного наказу послужив протокол засідання комісії з розслідування причин загрози зриву підготовки до опалювального сезону 2017-2018 р. котелень КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, невиконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією інженера, перевищення повноважень, порушення інфекційного контролю інженером ОСОБА_1 від 12.10.2017 року.

З протоколу засідання комісії з розслідування причин загрози зриву підготовки до опалювального сезону 2017-2018 р.р. котелень КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, невиконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією інженера, перевищення повноважень, порушення інфекційного контролю інженером ОСОБА_1 від 12.10.2017 року (том 1, а.с. 123-127), вбачається, що вказана комісія створена на підставі наказу в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_2 від 12.10.2017 року № 274-Адм. В засіданні комісії брали участь члени комісії ОСОБА_7 - заступник головного лікаря з медичної частини, ОСОБА_3 - заступник головного лікаря з медичної частини, ОСОБА_4 - заступник головного лікаря з економічних питань, ОСОБА_14 - інженер з охорони праці, ОСОБА_5 - головний бухгалтер, ОСОБА_6 - юрисконсульт, ОСОБА_10 - голова первинної профспілкової організації закладу, а також був присутнім ОСОБА_1 (том 1, а.с. 123-127).

Комісія вирішила, зокрема: 1.Визнати, що інженер ОСОБА_1 дійсно систематично порушує інфекційний контроль у закладі. 2.Визнати відмову інженера ОСОБА_1 підписати посадову інструкцію інженера та пояснення щодо невиконання ним обов`язків інженера необґрунтованими. 3. Визнати, що інженером ОСОБА_1 грубо порушуються п.п.1, 3, 4, 7, 8 Правил внутрішнього трудового розпорядку КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, затвердженими протоколом зборів трудового колективу від 03.01.2014 року № 2. 4. Визнати, що бездіяльність (необґрунтоване небажання підписати посадову інструкцію інженера, відсутність посвідчення про проходження курсів з охорони праці для працівників, які працюють з об`єктами підвищеної небезпеки, фактичне невиконання обов`язків, передбачених посадовою інструкцією інженера, невиконання вказівок головного лікаря, заступника головного лікаря з технічних питань, що стосуються його роботи) інженера ОСОБА_1 є протиправною поведінкою, в результаті якої можливі негативні наслідки для КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, а саме: не підготовка котелень до роботи в осінньо-зимовий період 2017-2018 р.р.

Комісія також вирішила рекомендувати головному лікарю відсторонити ОСОБА_1 від виконання обов`язків інженера без збереження заробітної плати на строк - до усунення причин, що зумовили відсторонення, а саме: коли інженером ОСОБА_1 буде підписана посадова інструкція інженера, з послідуючим успішним проходженням курсів з охорони праці «Про об`єкти підвищеної небезпеки».

В подальшому, наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_3 від 07.05.2018 року № 157-к ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, встановленої правилами внутрішнього трудового розпорядку за те, що 30.04.2018 року з 08.00 до 15.45 та 02.05.2018 року з 08.00 до 16.45 ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці. Про причину відсутності нікого не повідомив. Своїми діями порушив п.9 розділу 3 та п.5 розділу 6 Правил внутрішнього трудового розпорядку (том 2, а.с. 46).

Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_3 від 07.05.2018 року № 158-к ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, встановленої правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме за те, що 03.05.2018 року з 09.00 до 16.45 ОСОБА_1 був відсутній на роботі. Про причину відсутності нікого не повідомив. Надавати пояснення відмовився. Своїми діями порушив п.9 розділу 3 та п.5 розділу 6 Правил внутрішнього трудового розпорядку (том 2, а.с. 47).

Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_3 від 10.05.2018 року № 160-к ОСОБА_1 звільнено з 10.05.2018 року з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України - за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин). (том 2, а.с. 48-49).

З наказу від 10.05.2018 року № 160-к вбачається, що 07.05.2018 року з 13.30 год. до 16.40 год. інженер ОСОБА_1 був відсутній на роботі в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, що підтверджується актом про відсутність працівника на роботі, складеним 07.05.2018 року. Назвати причини відсутності на роботі та самовільного залишення робочого місця ОСОБА_1 відмовився. Документів, які підтверджують поважні причини самовільного залишення роботи в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР та відсутності на роботі протягом встановленого часу ОСОБА_1 не надав.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР № 398-к від 23.10.2017 року «Про відсторонення від роботи ОСОБА_1 » - є незаконним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині - задоволенню.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог в частині визнання незаконними та скасування наказу № 157-к від 07 травня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, суд першої інстанції виходив із наступного.

Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_3 від 07.05.2018 року № 157-к ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, встановленої правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме за те, що 30.04.2018 року з 08.00 до 15.45 та 02.05.2018 року з 08.00 до 16.45 ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці. Про причину відсутності нікого не повідомив. Своїми діями порушив п.9 розділу 3 та п.5 розділу 6 Правил внутрішнього трудового розпорядку (том 2, а.с. 46). Підставою для видання зазначеного наказу послужили акти про відсутність на роботі від 30.04.2018 року та від 02.05.2018 року. Так, акт про відсутність працівника на роботі від 30.04.2018 року (том 2, а.с. 77) складений інспектором з кадрів ОСОБА_8 , заступником головного лікаря з економічних питань ОСОБА_4, бухгалтером ОСОБА_9 , інженером з охорони праці ОСОБА_14, секретарем-друкаркою ОСОБА_11, З акту вбачається, що 30.04.2018 року в 8.00 ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, не повідомивши нікого, протягом робочого дня в КЗ «ДПТД ДОР» не з`явився. Був відсутній з 8.00 до 15.45 год.

Акт про відсутність працівника на роботі від 02.05.2018 року (том 2, а.с. 78) складений інспектором з кадрів ОСОБА_8 , заступником головного лікаря з економічних питань ОСОБА_4, бухгалтером ОСОБА_9 , інженером з охорони праці ОСОБА_14, секретарем-друкаркою ОСОБА_11 З акту вбачається, що 02.05.2018 року в 8.00 ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, не повідомивши нікого, протягом робочого дня в КЗ «ДПТД ДОР» не з`явився. Був відсутній з 8.00 до 16.45 год.

Листом від 03.05.2018 року за № 306 (том 2, а.с. 50) відповідач зажадав від позивача надати пояснення причин його відсутності на роботі в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР 30 квітня з 08.00 год. до 15.45 год. та 02 травня 2018 року з 08.00 год. до 16.45 год. 04 травня 2018 року позивач надав письмове пояснення (том 2, а.с. 51), з якого вбачається, що причин своєї відсутності на роботі він не вказав, як не вказав де конкретно він знаходився в цей час.

З доповідної записки інспектора з кадрів ОСОБА_8 на ім`я в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_3 вбачається, що вона 03.05.2018 року телефонувала позивачу з метою з`ясування причин його відсутності на роботі 30.04.2018 та 02.05.2018 року, на що він відповів, що не може дати письмове пояснення, тому що працює на іншій роботі, треба якось заробляти на життя (том 2, а.с. 79).

В КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР діють «Правила внутрішнього трудового розпорядку» (далі - Правила), затверджені протоколом зборів трудового колективу від 03.01.2014 року № 2.

Згідно п.5 розділу 6 «Робочий час і його використання» Правил, встановлено час початку і закінчення роботи і перерви для співробітників з нормою робочого часу 40 годин на тиждень - адміністрація диспансеру: з 08.00 до 16.45, перерва з 13.00 до 13.30, п`ятниця - до 15.45.

Пунктом 1) розділу 3 «Основні обов`язки працівників диспансеру» Правил передбачено, що працівники диспансеру зобов`язані працювати чесно і сумлінно, додержуватись дисципліни праці, своєчасно і точно виконувати розпорядження керівництва диспансеру, а також функціональні обов`язки, які визначені посадовими інструкціями.

Згідно п.9) вказаного розділу Правил, працівники перед/після тимчасового відлучення від робочого місця з питань, пов`язаних з виконанням їх посадових обов`язків, відмічаються в журналі обліку відсутніх працівників.

25 вересня 2017 року головним лікарем КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_2 видано наказ № 254-Адм «Про посилення заходів з використання робочого часу» (том 2, а.с. 95), яким зобов`язано працівників закладу забезпечити неухильне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, не допускати порушень трудової дисципліни, графіку роботи; не допускати випадків самовільного залишення робочого місця, виїзду в організації, установи та заклади без письмового розпорядження безпосереднього керівника (відмітка в журналі обліку тимчасово відсутніх працівників).

Позивач був ознайомлений з вказаним наказом під підпис.

Таким чином, суд першої інстанції, дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, а саме відсутність 30.04.2018 та 02.05.2018 року протягом робочого дня на роботі.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідачем було дотримано встановлений законом порядок накладення дисциплінарного стягнення та витребувано у позивача письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі, але таких причин позивачем не вказано. Суду позивач також не надав доказів, які б свідчили про те, що він знаходився на роботі у вказаний час, або ж що його відсутність на роботі була викликана поважними причинами. Сам по собі факт надання письмових пояснень не свідчить про те, що відповідач не мав права накладати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Відмовляючи в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 158-к від 07 травня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, суд першої інстанції виходив з наступного.

Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_3 від 07.05.2018 року № 158-к ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, встановленої правилами внутрішнього трудового розпорядку, а саме за те, що 03.05.2018 року з 09.00 до 16.45 ОСОБА_1 був відсутній на роботі. Про причину відсутності нікого не повідомив. Надавати пояснення відмовився. Своїми діями порушив п.9 розділу 3 та п.5 розділу 6 Правил внутрішнього трудового розпорядку (том 2, а.с. 218).

Позивач ознайомлений з вказаним наказом 08.05.2018 року, про що свідчить його підпис на наказі.

Підставою для видання цього наказу послужив акт про відсутність на роботі від 03.05.2018 року, акт про відмову дати письмове пояснення від 07.05.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що акт про відсутність працівника на роботі від 03.05.2018 року (том 2, а.с. 84) складений інспектором з кадрів ОСОБА_8 , заступником головного лікаря з економічних питань ОСОБА_4, бухгалтером ОСОБА_9 , інженером з охорони праці ОСОБА_14, секретарем-друкаркою ОСОБА_11 та з вказаного акту вбачається, що 03.05.2018 року в 9.50 ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці, не повідомивши нікого, протягом робочого дня в КЗ «ДПТД ДОР» не з`явився. Був відсутній з 9.50 до 16.45 год.

Суд першої інстанції критично поставився до доводів позивача, що пояснення у нього не відбиралися, оскільки з акту від 07.05.2018 року, складеного юрисконсультом ОСОБА_6 , інспектором з кадрів ОСОБА_8 , заступником головного лікаря з економічних питань ОСОБА_4 (том 2, а.с. 220), вбачається, що «на питання ОСОБА_8 щодо причини його відсутності на роботі 03.05.2018 року відповіді не надав».

З огляду на викладене, суд першої інстанції вважав, що відповідачем було дотримано встановлений законом порядок накладення дисциплінарного стягнення та витребувано у позивача письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі, але таких причин позивачем не вказано. З урахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу № 160-к від 10 травня 2018 року про звільнення з роботи позивача за прогул та поновлення позивача на посаді інженера в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, суд першої інстанції виходив з наступного.

Наказом в.о. головного лікаря КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_3 від 10.05.2018 року № 160-к ОСОБА_1 звільнено 10.05.2018 року з роботи за п.4 ст.40 КЗпП України - за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин (том 2, а.с. 221-222).

З наказу від 10.05.2018 року № 160-к вбачається, що 07.05.2018 року з 13.30 год. до 16.40 год. інженер ОСОБА_1 був відсутній на роботі в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР, що підтверджується актом про відсутність працівника на роботі, складеного 07.05.2018 року. Назвати причини відсутності на роботі та самовільного залишення робочого місця ОСОБА_1 відмовився. Документів, які підтверджують поважні причини самовільного залишення роботи в КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР та відсутності на роботі протягом встановленого часу ОСОБА_1 не надав. Позивач ознайомлений з вказаним наказом 10.05.2018 року, про що свідчить його підпис на наказі.

Підставою для видання цього наказу послужив акт про відсутність на роботі від 07.05.2018 року, акт про відмову дати письмове пояснення від 07.05.2018 року, від 08.05.2018 року, звукозапис телефонної розмови 07.05.2018 року, графік та табель роботи на травень 2018 року, Правила внутрішнього трудового розпорядку закладу.

Згідно акту від 07.05.2018 року, складеного о 16.44 год. юрисконсультом ОСОБА_6 , інспектором з кадрів ОСОБА_8 , заступником головного лікаря з економічних питань ОСОБА_4 (том 2, а.с. 220), вбачається, що 07.05.2018 року з 13-30 год. до 16.40 год. інженер ОСОБА_1 був відсутній на роботі в КЗ «ДПТД» ДОР». На телефонний дзвінок з робочого телефону (785-24-10) на номер ОСОБА_1 , який 07.05.2018 року о 13.32 год. здійснила ОСОБА_8 з включеним режимом гучної розмови, ОСОБА_1 повідомив, що на роботі його немає, повертатися не буде.

08 травня 2018 року інспектором з кадрів ОСОБА_8, секретарем-друкаркою ОСОБА_11, бухгалтером ОСОБА_9 , інженером з охорони праці ОСОБА_14 складено «Акт про відмову надавати пояснення щодо відсутності на роботі», з якого вбачається, що інженер ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення щодо відсутності на роботі 03.05.2018 та 07.05.2018 року (том 2, а.с. 223).

Позивач стверджує, що він надав письмові пояснення про те, що 07 травня 2018 року він знаходився на роботі, а саме на території закладу за адресою вул. Батумська, 13, де досліджував теплотрасу від 6 міської лікарні до закладу, вчасно надати пояснення не зміг, бо позбавлений матеріальної можливості користуватися громадським транспортом, а змушений переміщуватися по місту пішки.

Дійсно, в матеріалах справи міститься пояснювальна записка позивача вказаного змісту від 08.05.2018 року, яка зареєстрована відповідачем 10.05.2018 року (том 2, а.с. 52).

Крім цього, в матеріалах справи наявна довідка амбулаторії КЗ «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» від 07.05.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 відвідав 07.05.2018 року в 14-00 амбулаторію № 3 ДЦПСМД № 2, був на прийомі у терапевта ОСОБА_15 для контролю АД і стану. На момент огляду АД 130/70. Є працездатним. Час перебування в амбулаторії з 14-00 до 14-20 (том 3, а.с. 8).

Доводи позивача про те, що він 07.05.2018 року знаходився адресою АДРЕСА_1 , де досліджував теплотрасу, суд першої інстанції не взяв до уваги, як належні та допустимі докази, що свідчать про поважність його відсутності на робочому місці за основною адресою закладу вул. Богданова, 2-а, оскільки його дії не були викликані виробничою необхідністю - позивач не був допущений до роботи в зв`язку з дією наказу № 398-к від 23.10.2017 року про відсторонення його від роботи, а отже не міг та не повинен був виконувати свої посадові обов`язки.

Стосовно перебування позивача на прийомі у лікаря, суд першої інстанції зазначив, що 25 вересня 2017 року головним лікарем КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_2 видано наказ № 254-Адм «Про посилення заходів з використання робочого часу» (том 2, а.с. 95), яким зобов`язано працівників закладу забезпечити неухильне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, не допускати порушень трудової дисципліни, графіку роботи; не допускати випадків самовільного залишення робочого місця, виїзду в організації, установи та заклади без письмового розпорядження безпосереднього керівника (відмітка в журналі обліку тимчасово відсутніх працівників).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не повідомив завчасно адміністрацію закладу про необхідність залишення ним робочого місця в зв`язку з відвіданням лікаря та не робив відповідних відміток в журналі обліку тимчасово відсутніх працівників.

Відвідання позивачем лікаря, суд першої інстанції, також не взяв до уваги, як поважну причину відсутності позивача на роботі протягом більш як трьох годин, оскільки позивачем не надано доказів необхідності такого відвідання.

Як вбачається з наданої позивачем довідки від 07.05.2018 року, листок непрацездатності позивачу виданий не був, навпаки, лікар підкреслив, що ОСОБА_1 є працездатним. Доводи позивача про необхідність щоденного відвідання лікаря для контролю за артеріальним тиском спростовуються наявною в матеріалах справи довідкою невропатолога від 04.05.2018 року та довідкою про огляд лікаря від 04.05.2018 року (том 2, а.с. 30, том 3, а.с. 15), з якої вбачається, що позивач дійсно був 04.05.2018 року на прийомі у лікаря в зв`язку зі скаргами на тимчасову втрату свідомості, та йому поставлено діагноз «Симпатоадреналіновий криз по кардіальному типу», однак з вказаної довідки не вбачається, що ОСОБА_1 були надані рекомендації для щоденного відвідання лікаря.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено поважності причин відсутності на роботі 07.05.2018 року в період часу з 13.30 до 16.40 год., а отже наказ відповідача від 10.05.2018 року № 160-к є обґрунтованим.

Суд першої інстанції також дійшов висновку, що відповідачем не порушено встановлений законом порядок притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

В частині задоволених позовних вимог, рішення суду не оскаржується, а тому апеляційним судом не ревізується.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволені позовних вимог, з огляду на наступне.

Статтею 139 КЗпП України передбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Трудова дисципліна - це сукупність правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок і встановлюють трудові права та обов`язки сторін трудового договору, а також заохочення за успіхи в роботі та відповідальність за умисне невиконання трудових обов`язків.

Статтею 142 КЗпП України передбачено, що трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. У деяких галузях народного господарства для окремих категорій працівників діють статути і положення про дисципліну.

Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Згідно ст. 147-1 КЗпП України, дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.

Відповідно до ст.148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не враховуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

В КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР діють «Правила внутрішнього трудового розпорядку» (далі - Правила), затверджені протоколом зборів трудового колективу від 03.01.2014 року № 2.

Згідно п.5 розділу 6 «Робочий час і його використання» Правил, встановлено час початку і закінчення роботи і перерви для співробітників з нормою робочого часу 40 годин на тиждень - адміністрація диспансеру: з 08.00 до 16.45, перерва з 13.00 до 13.30, п`ятниця - до 15.45.

Пунктом 1) розділу 3 «Основні обов`язки працівників диспансеру» Правил передбачено, що працівники диспансеру зобов`язані працювати чесно і сумлінно, додержуватись дисципліни праці, своєчасно і точно виконувати розпорядження керівництва диспансеру, а також функціональні обов`язки, які визначені посадовими інструкціями.

Згідно п.9) вказаного розділу Правил, працівники перед/після тимчасового відлучення від робочого місця з питань, пов`язаних з виконанням їх посадових обов`язків, відмічаються в журналі обліку відсутніх працівників.

25 вересня 2017 року головним лікарем КЗ «Дніпропетровський протитуберкульозний диспансер» ДОР ОСОБА_2 видано наказ № 254-Адм «Про посилення заходів з використання робочого часу» (том 2, а.с. 95), яким зобов`язано працівників закладу забезпечити неухильне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, не допускати порушень трудової дисципліни, графіку роботи; не допускати випадків самовільного залишення робочого місця, виїзду в організації, установи та заклади без письмового розпорядження безпосереднього керівника (відмітка в журналі обліку тимчасово відсутніх працівників).

Позивач був ознайомлений з вказаним наказом під підпис.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції, що у даному випадку мало місце порушення ОСОБА_1 трудової дисципліни, а саме відсутність 30.04.2018 та 02.05.2018 року протягом робочого дня на роботі.

Відповідачем було дотримано встановлений законом порядок накладення дисциплінарного стягнення та витребувано у позивача письмові пояснення щодо причин відсутності на роботі, але таких причин позивачем не вказано.

Ні до суду першої інстанції, ні до апеляційної, позивач не надав доказів, які б свідчили про те, що він знаходився на роботі у вказаний час, або ж що його відсутність на роботі була викликана поважними причинами. Сам по собі факт надання письмових пояснень не свідчить про те, що відповідач не мав права накладати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, а саме, вимагати знаходження відстороненого від роботи працівника на відстороненій роботі є неприпустимим, як і звільнення його за прогули на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, колегія суддів відхиляє, як такі, що тлумачаться апелянтом на власний розсуд.

Зі змісту ст. 46 КЗпП України вбачається, що при відстороненні трудові відносини не припиняються, також не припиняється і дія трудового договору, але працівник тимчасово до роботи не допускається.

Крім того, самим апелянтом, зазначено, що останній, виконуючи вимоги наказу № 398-к від 23.10.2017 про відсторонення на роботі, щоденно знаходився на робочому місці увесь робочий день, відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку закладу з 23.10.2017 і до травня 2018, що підтверджується доказами, а саме Табелем-Графіком роботи інженера ОСОБА_1 за підписом в.о. головного лікаря ОСОБА_3

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінченні строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноважена ним органом, зокрема, у випадку прогулу, у тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Позивачем порушено умови трудового договору, Правила внутрішнього трудового розпорядку, наказ від 25 вересня 2017 року №254-Адм "Про посилення заходів з використання робочого часу), яким зобов`язано працівників закладу забезпечити неухильне виконання Правил внутрішнього трудового розпорядку, не допускати порушень трудової дисципліни, графіку роботи; не допускати випадків самовільного залишення робочого місця, виїзду в організації, установи та заклади без письмово розпорядження безпосереднього керівника (відмітка в журналі обліку тимчасово відсутніх працівників).

Доводи апеляційної скарги, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що позивач 04.05.2018 перебував на огляді у лікарня, який поставив діагноз, симпатоадреналиновий криз, стан після втрати свідомості, призначив лікування, проходження ЕКГ та направив до лікаря-неврапатолога видана довідка щодо надання медичної допомоги та стану здоров`я. 07.05.2018 року позивач знов перебував у лікаря-терапевта з 14-00 до 14-20. При цьому слід врахувати перебування позивача у черзі до лікаря і втрачений час на транспорт, колегія суддів відхиляє. Судом першої інстанції належним чином перевірені зазначені факти та надана їм відповідна оцінка. Відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було всебічно досліджено обставини справи, правовідносини, що склалися між сторонами та їм надана належна правова оцінка.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладення обставин справи із наданням власних коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, але не спростовує висновків суду першої інстанції.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування вказаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 січня 2019 року в частині, що оскаржується залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді