Справа № 182/599/19
Провадження № 2/0182/1289/2019
29.05.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Тихомирова І.В. розглянувши у порядку спрощеного провадження (без виклику сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 16 жовтня 1999 року, який був розірваний на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2017 року.
Від даного шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13 червня 2017 року і до закінчення його навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше, ніж до досягнення 23-х років.

З 01 вересня 2015 року ОСОБА_4 з навчається у Криворізькому коледжі Національного авіаційного університету, денної форми навчання за державним замовленням, однак з 01 вересня 2018 року його також було зараховано на кафедру військової підготовки Національного авіаційного університету на контрактній основі, вартість навчання складає 6000,00 на рік. Термін навчання до 31 серпня 2020 року.

У зв`язку з навчанням на військовій кафедрі позивач придбала необхідну форму (комплект камуфляжний літній) та взуття, оформила обов`язкове страхування дитини, в подальшому має придбати комплект повсякденної форми (зимова). Крім того, позивач продовжує нести витрати на харчування дитини, побутові потреби, повсякденний одяг. Таким чином, наданий час, у ОСОБА_5 збільшилися потреби в навчанні та розвитку.

Коштів позивача не вистачає для забезпечення усіх вищезазначених потреб дитини, крім того за станом здоров`я вона двічі на рік потребує лікування у зв`язку з перенесеним у 2013 році гострим порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом, що суттєво впливає на її матеріальний стан. Також на її утриманні знаходиться батьки, які є пенсіонерами, хворіють, у зв`язку з чим потребують додаткової матеріальної допомоги.

Розмір аліментів, які сплачує відповідач не вистачає, для забезпечення потреб сина пов`язаних з його навчанням та проживанням, відповідач не бажає приймати участь у додаткових витратах на дитину, тому позивач вимушена звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, які стягнуться з ОСОБА_2 на її користь на утримання їх сина ОСОБА_6 на період його навчання з 1/6 частини до ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до закінчення сином навчання.

Відповідач ОСОБА_2 з позовом ознайомлений, ухвала про відкриття провадження по даній справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами була направлена відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення (а.с.37). Однак відповідач відзиву на позов не надав та жодних заяв або клопотань від нього до суду не надходило.

Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що судом були використані передбачені чинним законодавством способи для повідомлення відповідача про розгляд справи, та приймаючи до уваги той факт, що наявних у даній цивільній справі доказів достатньо для вирішення спору по суті, суд у відповідності до норм ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснювати заочний розгляд справи.

Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Під час розгляду даної справи, судом було забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).

Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

На даний час ОСОБА_3 навчається на денній формі Криворізького коледжу Національного авіаційного університету, за державним замовленням та згідно довідки № 2403/д від 31 жовтня 2018 року термін його навчання триває до 30 червня 2019 року (а.с.13).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 13 червня 2017 року і до закінчення його навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше, ніж до досягнення 23-х років (а.с.7). Рішення набуло чинності 31 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працює в ПрАТ «Нікопольський завод технологічного оснащення» та її середньомісячний розмір заробітної плати складає 11477,99 грн. (а.с.9).

При вирішення питання про збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 , суд приймає до уваги те, що з 01 вересня 2018 року ОСОБА_3 зараховано на кафедру військової підготовки Національного авіаційного університету на контрактній основі. Дані обставини підтверджуються довідкою № 26/21 від 23 жовтня 2018 року (а.с.14).

Згідно пунктів 3.1., 4.3 Контракту № 18-1/13Ф/4610-16 про військову підготовку громадянина ОСОБА_3 , загальна вартість підготовки замовника становить 3000,00 грн. за один семестр. Контракт діє до 31 серпня 2020 року (а.с.15). Вартість навчання за перший семестр 2018-2019 рр. була сплачена позивачем 12 вересня 2018 року, що підтверджується відповідним квитанціями (а.с.16,17).

Крім того, у зв`язку з навчанням на військовій кафедрі позивач придбала необхідну форму (комплект камуфляжний літній) та взуття (а.с. 19-21), оформила обов`язкове страхування дитини вартістю 200,00 грн. (а.с.18), в подальшому має придбати комплект повсякденної форми (зимова). Вищезазначені витрати підтверджуються відповідними товарними чеками.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи позивача про те, що на її утриманні знаходяться батьки, які мають погане здоров`я та потребують додаткову матеріальну допомогу на лікування, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту надання батькам будь-якої матеріальної допомоги, крім того, батьки є пенсіонерами, про що зазначалося у позовній заяві та отримують пенсію.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1,7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

В той же час, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів, які давали підстави вважати, що він не має фінансової можливості сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі, а також відомостей щодо свого майнового стану, його прогрішення чи погіршення стану свого здоров`я.

Таким чином, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 розпорядився своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року з 1/6 частини до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше, ніж до досягнення 23-х років.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже суд знаходить позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 12,13,18,76,81,263-265,280 ЦПК України, ст. 192 СК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Донецьк (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на період навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/6 частини до 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше, ніж до досягнення 23-х років.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2017 року по цивільній справі № 182/2952/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання дитини, повернути до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) на користь ОСОБА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно підпункту 15.5 Перехідних положеньЦПК України, в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року, який набув чинності 15 грудня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення суду складено 29 травня 2019 року.

Суддя: І. В. Тихомиров