Справа № 462/5653/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/1841/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Цапа П.М.;

ОСОБА_2 представника Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради;

ОСОБА_3 представника Управління комунальної власності Львівської міської ради;

ОСОБА_4 представника ТзОВ «Хорс»

та третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 березня 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до Управління комунальної власності департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорс», ОСОБА_5 та Львівська міська рада, у якому просила суд: 1) визнати протиправним наказ Управління комунальної власності департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради № 920-НЖ-З від 16.04.2009 року «Про оформлення права приватної власності на нежитлові приміщення в будинку № 50 на вул. Братів Міхновських»; 2) скасувати видане на його підставі свідоцтво про право власності від 16.04.2009 року на нежитлові приміщення на вул. Братів Міхновських, 50 та 3) скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28451355 від 25.02.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради неодноразово звертаються мешканці будинку № 50 на вул. Братів Міхновських у м. Львові щодо чинення ТзОВ «Хоре» перешкод мешканцям вказаного будинку у користуванні коридором загального користування площею 4.7 кв.м в цокольному поверсі будинку №50 на вул.Бр.Міхновських у м.Львові. В результаті розгляду звернень Залізнична районна адміністрація зясувала, що Управлінням комунальної власності департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради видано наказ № 920-НЖ-3 від 16.04.2009 року «Про оформлення права приватної власності на нежитлові приміщення в будинку № 50 на вул. Братів Міхновських», на підставі якого 16.04.2009 року оформлено свідоцтво про право власності ТзОВ «ХОРС» на приміщення цокольного поверху загальною площею 71,9 кв.м., у тому числі - на приміщення коридору пл. 4,7 кв.м, що є спільною сумісною власністю мешканців згаданого будинку, та 22.02.2016 року нотаріусом ОСОБА_6, як державним реєстратором, видано свідоцтво про право власності, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (т.1, а.с. 2-4).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (т.1, а.с. 217-220).

Дане рішення оскаржив позивач Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального права.

Звертає увагу на те, що пунктом 4.22 Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, затвердженим рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 року № 977, встановлено, що до повноважень районної адміністрації відноситься управління майном на території району, яке належить до комунальної власності міста Львова, у встановлених міською радою та її виконавчим комітетом межах, а п. 5.9 згаданого Положення … позивача наділено правом звернення до суду з позовними заявами у порядку, встановленому законодавством України, в тому числі про визнання незаконними актів органів місцевого самоврядування, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів а посадових осіб місцевого самоврядування, забезпечення представництва інтересів районної адміністрації в органах державної влади, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності безпосередньо керівником або на підставі виданої керівником довіреності. З урахуванням наведеного, вважає неправомірним та необґрунтованим висновок суду про те, що позивачем не доведено яким саме чином ТзОВ «Хорс» порушило майнові та немайнові права та інтереси Залізничної районної адміністрації (т.1, а.с. 227-228).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта і третьої особи ОСОБА_5 на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представників Управління комунальної власності Львівської міської ради і ТзОВ «Хорс», перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Позивачем по цій справі є юридична особа з вимогами до іншої юридичної особи (Управління комунальної власності) про визнання протиправним наказу цієї юридичної особи про оформлення права власності на обєкт нерухомості третій юридичній особі (ТзОВ «Хорс») та виданого на підставі цього наказу свідоцтва про право власності цієї юридичної особи (ТзОВ «Хорс») на згаданий обєкт нерухомості, а також з вимогами до приватного нотаріуса, як державного реєстратора, про скасування рішення останнього про державну реєстрацію прав ТзОВ «Хорс» на цей обєкт нерухомості.

Як вбачається з вище наведеного, фактично обєктом спору є обєкт нерухомого майна (нежитлові приміщення в будинку № 50 на вул. Братів Міхновських у м. Львові), питання правомірності оформлення прав власності на який та державної реєстрації цих прав обовязково постають перед судом, який буде вирішувати цей спір: незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження згаданих дій по оформленню прав власності на цей обєкт та державної реєстрації цих прав.

Отже, наявний спір про цивільне право між особами, які вимагають (зокрема) скасування державної реєстрації прав власності, й особами, за якими зареєстровано право власності на обєкт нерухомості.

Відтак, належним відповідачем за позовною вимогою про скасування рішення та (або) запису щодо державної реєстрації права має бути особа, право якої зареєстровано: в даному випадку ТзОВ «Хорс» (а не нотаріус, як державний реєстратор).

Саме такі висновки містяться у постанові ОСОБА_7 Верховного Суду від 04 вересня 2018 року (справа № 823/2042/16).

За вище наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що дана справа, виходячи з субєктного складу сторін спору (позивач юридична особа, один з відповідачів (Управління комунальної власності) також юридична особа, належний відповідач за вимогою про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності ТзОВ «Хорс», юридична особа), має розглядатися судами господарської юрисдикції.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.1, 367, 368, 374 п.4, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 березня 2018 рокускасувати.

Провадження у справі за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до Управління комунальної власності департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради та приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорс», ОСОБА_5 та Львівська міська рада, про визнання протиправним наказу, скасування свідоцтва про право власності та скасування рішення державного реєстратора закрити.

Повідомити Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради, що розгляд вказаної справи віднесений до юрисдикції господарських судів.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 14 березня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_8