Провадження № 2/185/174/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2019 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А. С., за участю секретаря судового засідання Андрухової Ю.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу ЄУ № 185/4761/17 ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

18 грудня 2017 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому просять суд визнати відповідача таким, що втратив право користування приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовна заява мотивована тим, що позивачам належить на праві власності вищевказане жиле приміщення на підставі Договору дарування квартири від 13 квітня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №2-2436. У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте фактично він не проживає з 2013 року.

Позивачі у судове засідання не зявилися. Позивач ОСОБА_2 надіслав заяву від 09 липня 2018 року про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні позову.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 надала суду заяву від 27 лютого 2019 року, відповідно до якої просила розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, надав заяву від 15.01.2019 про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до Договору дарування квартири від 13 квітня 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого в реєстрі за №2-2436, житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачам ОСОБА_1, ОСОБА_2. (а.с. 10), право власності зареєстровано в реєстрі 21.10.2009 Колективним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с. 11).

У вищевказаному приміщенні зареєстровано місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 11 січня 2018 року (а.с. 19).

Відповідно до акту ОСББ «Будівельна, 4» від 08 грудня 2017 року відповідач зареєстрований, проте фактично не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, з 2013 року (а.с. 15), що також, підтверджується заявою відповідача про визнання позову.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, врахувавши визнання позову відповідачем, встановив, що відсутність відповідача без поважних причин в жилому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , складає більше ніж рік на день ухвалення рішення, що є підставою для визнання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування вищезазначеним житловим приміщенням.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81,89, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_2, судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко