МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2019 р. Справа №370/815/19

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Логолайн-Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логолайн-Україна» в особі директора Клейменова Акима Ігоровича (далі ТОВ «Логолайн-Україна», позивач), звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , (далі ОСОБА_1 , відповідач), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за договором поставки №1/П від 01.07.2018 року в сумі 108768,05 грн., з яких: 108464,95 грн. грошових коштів, отриманих відповідачем як попередню оплату за поставку товару, та 303,10 грн. 3% річних. Також позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1921,00 грн. зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.07.2018 року між ТОВ «Логолайн-Україна» (далі покупець) та ФОП ОСОБА_1 (далі продавець) укладено договір поставки №1/П (далі-Договір) про обов`язок покупця оплатити, а продавця здійснити поставку у власність покупцеві деревних гранул на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору поставки, товар, найменування, одиниця виміру, асортимент та загальна кількість кожної партії Товару, що підлягає поставці за цим договором погоджується шляхом виставлення рахунку фактури, та акцептується покупцем шляхом оплати рахунку фактури.

Продавцем були виставлені наступні рахунки-фактури: № 6 від 05.07.2018 р. на суму 197429,16 гривень;

№7 від 17.07.2018 р. на суму 129786,87 гривень; №8 від 07.08.2018 р. на суму 68461,58 гривень; №9 від 17.08.2018 р. на суму 203296,17 гривень; №1 від 02.01.2019 р. на суму 9988,65 гривень; №2 від 03.01.2019 р. на суму 9988,65 гривень; №3 від 04.01.2019 р. на суму 9834,30 гривень; №4 від 08.01.2019 р. на суму 2388,96 гривень; № 5 від 14.01.2019 р. на суму 24990,39 гривень.

Загальна сума сплачених покупцем рахунків скала 656 137,06 грн., що підтверджується прибутковими касовими ордерами та платіжними дорученнями.

За оплачені рахунки продавцем - ФОП ОСОБА_1 відповідно до видаткових накладних було фактично поставлено ТОВ «Логолайн-Україна» товару на загальну суму 547 672,11 грн.

Тобто, на сьогодні у ФОП ОСОБА_1 перед ТОВ «Логолайн-Україна» існує дебіторська заборгованість у сумі 108 464,95 грн. (656 137,06 грн. - 547 672,11 грн.), що підтверджується видатковими накладними та актом звірки взаєморозрахунків за період 01.07.2018 рік - 20.01.2019 рік.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що у випадку неможливості поставити товар покупцю, продавець повинен повернути суму попередньої оплати покупцю на розрахунковий рахунок на протязі 5 днів

В зв`язку з невиконанням продавцем своїх обов`язків за Договором поставки, ТОВ «Логолайн-Україна» направило рекомендованим листом з описом вкладення претензію №1 щодо недопоставки продукції вих. №2 від 01.02.2019 року, яка відповідачем залишена без уваги.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та належним чином, а саме оплатив, виставлені відповідачем рахунки-фактури в сумі 656137,06 грн.

У порушення ст. ст. 525, 526, 610, 611, 662, 664 ЦК України відповідач зобов`язань не виконав, поставивши позивачу товару лиши на суму 547672,11 грн., отже заборгованість на сьогодні складає 108464,95 грн., що стало підставою для звернення до суду.

Припинення ж підприємницької діяльності ОСОБА_1 , про що 20.02.2019 року внесений відповідний запис у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не звільняє її від зобов`язань за укладеним Договором у розумінні ст. ст. 51, 52 ЦК України та вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Ухвалою суду від 14.03.2019 року відмовлено в задоволенні заяви ТОВ «Логолайн-Україна» про забезпечення позову у даній справі, яка учасниками справи не оскаржувалась.

Ухвалою суду від 22.03.2019 року позовну заяву ТОВ «Логолайн-Україна» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи та без проведення судового засідання. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України.

Копію ухвали суду від 22.03.2019 року про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками відповідачу було направлено за адресою реєстрації та вказані документи відповідач отримала 26.03.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №130 (а.с. 63). Відзиву на позовну заяву відповідач в установлений судом строк не подала, будь-яких заяв, клопотань суду не заявляла, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

23.04.2019 року від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи платіжних доручень: №232 від 06.07.2018 року, №310 від 15.08.2018 року, №258 від 17.07.2018 року та №318 від 17.08.2018 року про перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок відповідача, які позивач з технічних причин не зміг подати разом з позовом, та які суд приймає та долучає до матеріалів справи як докази, з огляду на те, що позивачем було дотримано вимог ч. 9 та ч. 10 ст. 83 ЦПК України, а саме заздалегідь надіславши їх відповідачу 17.04.2019 року рекомендованим відправленням №009, що підтверджується квитанцією Укрпошти (а.с. 72) та Описом поштового вкладення (а.с. 73).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справі, суд встановив наступне.

01.07.2018 року між ТОВ «Логолайн-Україна» (далі покупець) та ФОП ОСОБА_1 (далі продавець) укладено договір поставки №1/П (далі-Договір) про обов`язок покупця оплатити, а продавця здійснити поставку у власність покупцеві деревних гранул на умовах, визначених Договором (а.с. 15-17, 10-12).

Відповідно до п. 1.2. Договору поставки, товар, найменування, одиниця виміру, асортимент та загальна кількість кожної партії Товару, що підлягає поставці за цим договором погоджується шляхом виставлення рахунку фактури, та акцептується покупцем шляхом оплати рахунку фактури.

Продавцем були виставлені наступні рахунки-фактури: № 6 від 05.07.2018 р. на суму 197429,16 гривень;

№7 від 17.07.2018 р. на суму 129786,87 гривень; №8 від 07.08.2018 р. на суму 68461,58 гривень; №9 від 17.08.2018 р. на суму 203296,17 гривень; №1 від 02.01.2019 р. на суму 9988,65 гривень; №2 від 03.01.2019 р. на суму 9988,65 гривень; №3 від 04.01.2019 р. на суму 9834,30 гривень; №4 від 08.01.2019 р. на суму 2388,96 гривень (а.с. 18-25).

Загальна сума сплачених покупцем рахунків скала 656 137,06 грн., що підтверджується наступними платіжними документами: квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 02.01.2019 року на суму 9988,65 гривень; квитанція до прибуткового касового ордеру №2 від 03.01.2019 року на суму 9988,65 гривень; квитанція до прибуткового касового ордеру №3 від 04.01.2019 року на суму 9834,30 гривень; квитанція до прибуткового касового ордеру №4 від 08.01.2019 року на суму 2388,96 гривень; квитанція до прибуткового касового ордеру №5 від 14.01.2019 року на суму 9000,00 гривень; квитанція до прибуткового касового ордеру №6 від 15.01.2019 року на суму 9000,00 гривень; квитанція до прибуткового касового ордеру №7 від 16.01.2019 року на суму 6990,39 гривень; платіжного доручення №386 від 08.08.2018 року на суму 68448,00 гривень; платіжного доручення №232 від 06.07.2018 року на суму 197433,51 гривень; платіжного доручення №310 від 15.08.2018 року на суму 50000,00 гривень; платіжного доручення №258 від 17.07.2018 року на суму 129774,04 гривень; платіжного доручення №318 від 17.08.2018 року на суму 153290,56 гривень (а.с. 26-29, 66-69).

За оплачені рахунки продавцем, ФОП ОСОБА_1 було фактично поставлено ТОВ «Логолайн-Україна» товару на загальну суму 547 672,11 грн. відповідно до наступних документів: видаткової накладної №1 від 06.07.2018 року на суму 197429,16 грн. без ПДВ; видаткової накладної № 2 від 17.07.2018 року на суму 129786,87 грн. без ПДВ; видаткової накладної № 3 від 08.08.2018 року на суму 68461,58 грн. без ПДВ; видаткової накладної № 4 від 17.08.2018 року на суму 151994,50 грн. без ПДВ (а.с. 30-33).

Тобто, на сьогодні у ФОП ОСОБА_1 перед ТОВ «Логолайн-Україна» існує дебіторська заборгованість у сумі 108 464,95 грн. (656 137,06 грн. - 547 672,11 грн.), що підтверджується вище вказаними видатковими накладними та актом звірки взаєморозрахунків за період 01.07.2018 р. - 20.01.2019 р. (а.с. 34).

Відповідно до п. 3.2. Договору поставки зобов`язання продавця по поставці товару за даним договором виникає після оплати відповідного рахунка-фактури.

Пунктом 3.1. передбачено, що поставка товару за даним договором здійснюється зі складу продавця в смт Макарів, Київської області, на протязі 10 днів з моменту оплати рахунку-фактури.

Пунктом 3.4. Договору передбачено, що у випадку неможливості поставити товар покупцю, продавець повинен повернути суму попередньої оплати покупцю на розрахунковий рахунок на протязі 5 днів.

В зв`язку з невиконанням продавцем своїх обов`язків за Договором поставки, ТОВ «Логолайн-Україна» направило рекомендованим листом з описом вкладення претензію №1 щодо недопоставки продукції вих. №2 від 01.02.2019 року, яка відповідачем залишена без уваги (а.с. 35-39).

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та належним чином, а саме оплатив, виставлені відповідачем рахунки-фактури в сумі 656137,06 грн.

У порушення умов договору відповідач зобов`язань не виконав, поставивши позивачу товару лиши на суму 547672,11 грн., отже заборгованість відповідача перед позивачем на сьогодні складає 108464,95 грн.

Відповідно до п. 8.2. Договору поставки передбачено, що продавець за порушення терміну відвантаження продукції сплачує пеню покупцю у розмірі 0,5% за кожен день затримки від суми заборгованості, але не більше подвійної банківської ставки НБУ діючої на день порушення.

Останньою датою оплати є 16.01.2019 року. За умовами п. 3.1. Договору поставки, весь оплачений товар повинен бути поставлений до 26.01.2019 року.

Як вказав позивач, і про що не скористався своїм правовим заперечити відповідач, жодного повідомлення про готовність товару до передання покупцеві позивач не отримував, а в телефонному режимі строки передачі товару неодноразово відкладались.

Відповідно до п. 3.4. Договору поставки в зв`язку з неможливістю поставити товар, відповідач повинен був повернути грошові кошти до 31.01.2019 року, але і дотепер грошові кошти не повернуті.

Посилаючи на положення п. 2 ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача також 3% відсотки річних з розрахунку суми боргу 108464,95 грн. за період з 01.02.2019 року по 06.03.2019 року, що становить 303,10 грн. (розрахунок а.с. 5).

З огляду на зазначене, загальна сума заборгованості ФОП ОСОБА_1 перед ТОВ «Логолайн-Україна» в зв`язку з отриманням передоплати за непоставлений товар - 108 768,05 грн., яка складається з суми основного боргу - 108 464,95 грн., та суми 3 % річних 303,10 грн.

Також судом встановлено, що згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ФОП ОСОБА_1 внесений запис 20.02.2019 року про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності (а.с. 13-14).

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Статтею 665 ЦК України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 ЦК від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , не звільняє її від зобов`язання за укладеними договорами, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

Так, до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною 7 статті 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статті 52 ЦК України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Фізична особа підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Тож, відповідно до статей 51, 52, 598 - 609 ЦК, статті 4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені (а.с.1) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 247, 265, 141, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Логолайн-Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Логолайн-Україна» заборгованість у сумі 108768,05 грн., з яких: 108464,95 грн. - грошових коштів, отриманих як попередню оплату, та 303,10 грн. 3% річних.

Стягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Логолайн-Україна» 1921,00 грн., судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 08.05.2019 року.

Реквізити учасників справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Логолайн-Україна» (, р/р НОМЕР_1 в Філія «Київсіті» АТ КБ «Приватбанк», МФО 380775), адреса: 02105, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 3, приміщення, 1;

ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ), адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.В. Тандир