УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 638/12876/15-ц

Провадження № 22-ц/818/1681/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І. В., Колтунової А. І.,

за участю секретаря - Гуржій І.В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 19 листопада 2007 року між акціонерним комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», який 15 жовтня 2007 року змінив своє найменування на АТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2001/1107/74-001, згідно умов якого, Банк надав Позичальнику кредитні кошти в розмірі 165 000 дол. США з розрахунку 13,5 % річних на строк до 18 листопада 2022 року. В частині надання кредитних коштів АТ «Сведбанк» свої зобов`язання виконав в повному обсязі. 25 травня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «Сведбанк» передає (відступає) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «Сведбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «Сведбанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати (замість АТ «Сведбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

3 метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором, іпотекодавець ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки № Б/н від 19 листопада 2007 року передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275 тим же нотаріусом. Право власності підлягає реєстрації в реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське МБТІ».

Позивач вказав, що позичальник умови кредитного договору належним чином не виконував, про що неодноразово повідомлявся, зокрема, шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов`язання не виконані, в зв`язку з чим станом на 10 липня 2015 року за відповідачем наявна заборгованість в сумі 2 887 579, 58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2412685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339634,44 грн.; пеня - 127216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам - 5020,65 грн.

09 лютого 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова ухвалив заочне рішення, яким задовольнив позов ПАТ «Дельта Банк». В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором №2001/1107/74-001 від 19 листопада 2007 року в розмірі 2 887 579, 58 грн. звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, шляхом визнання права власності за ПАТ «Дельта банк», з реєстрацією в реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське БТІ».

19 серпня 2016 року Дзержинським районним судом м. Харкова постановлена ухвала про виправлення описки в заочному рішенні Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року.

30 липня 2018 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова задоволена заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року по справі № 638/12876/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

22 жовтня 2018 року позивач ПАТ «Дельта Банк» подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд: в рахунок виконання основного зобов`язання щодо оплати заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 887 579,58 грн., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2412685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339634,44 грн.; пеня - 127216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках -5020,65 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14» загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопад 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, тим же нотаріусом. Право власності підлягає реєстрації у реєстрі прав власності на нерухоме майно у КП «Харківське МБТІ». Позивач просив встановити спосіб реалізації іпотечного майна шляхом надання публічному акціонерному товариству «Дельта банк» права продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством «Дельта банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також наданням публічному акціонерному товариству «Дельта банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за початковою ціною реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна. Визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» () право на управління нежитловими приміщеннями 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Всі судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок виконання основного зобов`язання ОСОБА_1 щодо оплати заборгованості за кредитним договором №2001/1107/74-001 від 19 листопада 2007 в розмірі 2 887 579 (два мільйони вісімсот вісімдесят сім тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 58 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 2412685,01 грн.; сума заборгованості за відсотками - 339 634,44 грн.; пеня - 127 216,26 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 3 023,22 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсотках - 5 020,65 грн., звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме нежитлові приміщення 1-го поверху 1-1-:-1-4 в літ. «А-14», загальною площею 72,1 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Назаренко О.О. 19 листопада 2007 року за реєстром № 5411, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 19 листопада 2007 року за № 2503275, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 16908740 від 04 грудня 2007 року, виданого КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», номер запису 56580 в книзі 1, реєстраційний номер 18141453.

Встановлено спосіб реалізації іпотечного майна шляхом надання публічному акціонерному товариству «Дельта банк» права продажу предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення публічним акціонерним товариством «Дельта банк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, а також наданням публічному акціонерному товариству «Дельта банк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу за початковою ціною реалізації, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оцінки майна.

26 січня 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення.

ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просила заборонити вчиняти будь-які дії (оформлювати договори купівлі-продажу, дарування застави, іпотеки та інші проводити будь-які реєстраційні дії), накласти арешт на нежитлові приміщення, що знаходяться у АДРЕСА_2 на першому поверсі №1-1 в літ. А-14, загальною площею 72, 1 кв. м до ухвалення рішення по справі з метою не порушення права власності.

В обґрунтування заяви зазначила, що на сайті «ОЛХ» є об`ява про продаж приміщення, де зазначено власника. 03 серпня 2018 року невідомі озброєні особи проникли до нежитлових приміщень, не дають доступ до приміщень в якому знаходиться обладнання, сейф з грошима, особисті цінні речі. Данні про протиправні дії внесені до ЄРДР.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви про вжиття заходів забезпечення позову вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Харківського апеляційного суду від 01 квітня 2019 року зупинено дію заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2018 року до ухвалення постанови судом апеляційної інстанції, що унеможливлює на час розгляду справи судом апеляційної інстанції виконати відповідне рішення суду. В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 не обґрунтувала необхідність забезпечення позову при наявності договору іпотеки та зупинення дії заочного рішення. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що спірне нерухоме майно вже відчужено третій особі, разом з тим, копії належних та допустимих доказів суду надано не було. Колегія суддів також враховує, щопри вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен запобігати порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Відповідач не обґрунтувала яким чином забезпечення позову шляхом заборони вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження майна пов`язано з доводами заяви про забезпечення позову щодо проникнення невідомих осіб до приміщення.

Керуючись ст. ст. 149, 153, 182, 368, 381, 389 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - І.О. Бровченко

Судді : І.В. Бурлака

А.І. Колтунова