Справа номер 2-1579/2010
Провадження номер 22-ц/812/439/19 Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач суду апеляційної інстанції ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участі відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 листопада 2018 року, постановлену під головуванням судді Румянцевої Н.О. в приміщенні суду в м.Миколаєві, за заявою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ПАТ «УкрСиббанк» подало до суду вищезазначену заяву, яку обґрунтовувало наступним.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20 січня 2010 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у солідарному порядку на користь заявника стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 284 421,36 грн., що еквівалентно 41 803,73 швейцарських франків, судові витрати в сумі 1950 грн.

Після чого представниками Банку було отримано виконавчі листи, які предявлено до виконання.

Перевіряючи хід виконавчого провадження, представниками Банку було виявлено наявність рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року, яким вищезазначене заочне рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором та судового збору скасовано, а у задоволенні позову Банку в цій частині відмовлено.

ПАТ «УкрСиббанк» вказувало, що у звязку вищезазначеним було змінено дату набрання судовим рішенням законної сили, що в свою чергу вимагає отримання нового виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_4

Заявник зазначав, що 20 лютого 2018 року він звернувся до Ленінського районного суду м.Миколаєва із заявою про надання копії судового рішення та виконавчого документа, які було отримано Банком 27 березня 2018 року.

ПАТ «УкрСиббанк» вказувало, що оскільки на предявлення до виконання виконавчого листа лишилося менше трьох тижнів, не було можливості вчасно предявити його до виконання.

Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ «УкрСиббанк» просило визнати поважними причини пропуску строку для предявлення до виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 284 421,36, що еквівалентно 41 803,73 швейцарських франків, судового збору в сумі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. та поновити Банку строк для предявлення до виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2018 року заяву Банку задоволено. Визнано поважними причини пропуску Банком строку для предявлення виконавчого листа до виконання та поновлено зазначений строк.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу суду скасувати.

Зокрема, апелянт вказувала, що вона є майновим поручителем за невиконання боржником ОСОБА_4 зобовязань за кредитним договором. Суд першої інстанції належним чином не повідомив її про дату, час та місце розгляду справи, не направив копію ухвали про прийняття заяви Банку до розгляду, що унеможливило реалізацію нею її процесуальних прав.

Не погоджуючись з апеляційною скаргою, АТ «Укрсиббанк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому вказувало, що ухвала суду є законною та обґрунтованою.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 20 січня 2010 року з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 284 421,36 грн., що еквівалентно 41 803,73 швейцарських франків, судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250 грн. (т.1 а.с.80-81).

Відповідно до довідкового листа до справи, 01 червня 2010 року представником ПАТ «УкрСиббанк» отримано виконавчі листи.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 14 квітня 2015 року вищезазначене заочне рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості за кредитним договором та судового збору скасовано. У задоволенні позовних вимог банку в цій частині відмовлено. В іншій частині рішення суду залишено без змін. З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що позичальник рішення суду не оскаржував, тому в частині стягнення заборгованості з нього рішення апеляційним судом не переглядалося (т.1 а.с.223-224).

Рішення Апеляційного суду Миколаївської області було проголошено без участі представника банку. Відомості про отримання його копії банком у матеріалах справи відсутні.

20 лютого та 05 березня 2018 року до Ленінського районного суду м.Миколаєва банком були надіслані заяви про видачу судового рішення та виконавчого листа (т.1 а.с.228-230, 232-234, 243).

06 березня 2018 року Ленінським районним судом м.Миколаєва видано виконавчий лист №5 у даній цивільній справі про стягнення з ОСОБА_4 на користь Банку вищезазначеної кредитної заборгованості. У виконавчому листі зазначено, що датою набрання судовим рішенням законної сили є 14 квітня 2015 року, а строк його предявлення до виконання спливає 14 квітня 2018 року (т.1 а.с.246).

Вказаний виконавчий лист отримано банком 27 березня 2018 року.

08 листопада 2018 року Банк звернувся до суду із заявою про визнання поважними причин пропуску строку для предявлення вищезазначеного виконавчого документу до виконання та його поновлення, яка була отримана судом 13 листопада 2018 року (а.с.237-238, 252).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2018 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено слухання справи на 23 листопада 2018 року на 11 год. (т.1 а.с.254).

Згідно з наявною у справі судовою повісткою вона була складена того ж дня, з зазначенням, що представник Банку та боржники ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викликаються у судове засідання на 23 листопада 2018 року на 08 год.30 хв. (т.1 а.с.255).

Відомостей про отримання сторонами у справі судової повістки матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки суду, справа розглянута 23 листопада 2018 року без участі сторін, у звязку з їх неявкою у судове засідання (т.1 а.с.256).

Згідно з ч.1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Відповідно до ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Положення статті 12 ЦПК України передбачають, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) розяснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обовязків.

З матеріалів справи вбачається, що учасників справи не було повідомлено про її розгляд, що позбавило їх можливості належним чином реалізувати свої права щодо надання доказів та заявлення клопотань по суті справи.

За такого, висновок суду про наявність підстав для задоволення заяви Банку про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання є передчасним.

Відповідно до ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу районного суду скасувати, оскільки судом неповно зясовані обставини справи, що мають значення для справи та допущені порушення наведених цивільно-процесуальних норм права.

Продовжуючи розгляд даної справи, районному суду слід усунути наведені недоліки та в залежності від встановленого прийняти рішення відповідно до закону.

Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Миколаєва від 23 листопада 2018 року скасувати, а справу направити до цього ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В.Локтіонова

Судді С.Ю.Колосовський

ОСОБА_6

Повний текст постанови складено 06 березня 2019 року.