Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/419/2019

Справа № 229/1160/19

07 червня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Лебеженка В.О.

за участю секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати відповідачів таким, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування зазначених вимог вказав наступне, що позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . В цій квартири зареєстровані його сини - відповідачі по справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , однак фактично з 2013 року вони в квартирі не мешкають. При цьому, відповідача не мають можливості приїхати в м.Дружківка, з метою зняття з реєстрації за вказаною адресою.

Реєстрація відповідачів в квартирі позивача перешкоджає йому в повному обсязі користуватися право власності, змушує сплачувати зайві комунальні послуги, тому він змушений звернутися до суду.

В судове засідання, позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, проте надали заяву слухати позов без їх участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд

Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором обміну квартири на квартиру (а.с.7-9).

Відомостями з домової книги, підтверджується реєстрація відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в зазначеній квартирі з 12.07.2013 року. (а.с.10-13).

Судом встановлено, що відповідачі були зареєстровані у квартирі позивача, як члени сім`ї, оскільки є його синами.

Фактично, в зазначеній квартирі відповідачі не мешкають з 2013 року, що підтверджується Актом, який затверджений головою комітету «Южний» (а.с.14-16).

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 втратили право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки за вказаною адресою вони відсутні без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України.

Суд вважає, що реєстрація відповідачів в зазначеній квартирі, створює перешкоди в користуванні позивачем власністю. Відповідачі покинули квартиру добровільно, перешкод у користуванні квартирою з боку позивача не відбувалося.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним усунути позивачеві перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 76-81, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: буд АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Суддя: В.О.Лебеженко