Провадження № 2/756/2010/19
р і ш е н н я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н и

6 березня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарях Кобзар І.О., Давиденку А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про розірвання спадкового договору,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що вона є співвласником квартиру АДРЕСА_1, їй належить Ѕ частка цієї квартири, а її сину ОСОБА_2 та внучці ОСОБА_3 належить по ј частці цієї квартири. В цій квартирі проживає її син ОСОБА_2 разом із своєю сім'єю, а вона з 1994 року по теперішній час постійно проживає в квартирі АДРЕСА_4 що належить дружині її сина ОСОБА_2 - ОСОБА_4

13.11.2004 року вона уклала з сином ОСОБА_2 спадковий договір за умовами якого вона передає після її смерті у власність ОСОБА_2 належну їй на праві спільної часткової власності Ѕ частку квартири АДРЕСА_1, взамін цього ОСОБА_2 зобов'язався виконати її розпорядження немайнового характеру.

Оскільки відповідач не приділяє їй належної уваги, стосунки між ними погіршились, ОСОБА_1 просить суд розірвати спірний спадковий договір.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначав, що належно ставиться до виконання умов спадкового договору, його матері створені належні життєві умови, він допомагає їй, намагається підтримувати з матерю добрі стосунки, тому у позові просить відмовити.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у позові, виходячи з наступного.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13.01.1998 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.09.2004 року ОСОБА_1 успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року чоловіка ОСОБА_5 ј частку квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10).

Таким чином ОСОБА_1 є власником Ѕ частки квартири АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить по ј частці цієї квартири.

Також установлено, що ОСОБА_1 з 1994 року по теперішній час постійно проживає в квартирі АДРЕСА_4 що належить дружині її сина відповідача - ОСОБА_2 - ОСОБА_4, а відповідач ОСОБА_2 з дочкою ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_4 постійно проживають у квартирі АДРЕСА_1 указані обставини сторонами визнані у судовому засіданні.

13.11.2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеного спадковий договір за п. 1 якого ОСОБА_1 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_2 належну їй на праві спільної часткової власності Ѕ частку квартири, а ОСОБА_2, взамін цього зобов'язується виконувати розпорядження ОСОБА_1, які передбачені п. 9 цього договору, а саме: за згодою сторін набувач майна повинен виконувати розпорядження немайнового характеру, пов'язані з необхідною увагою відносно відчужувача, для забезпечення його нормальних життєвих зв'язків. Пунктом 14 цього договору передбачено, що у разі невиконання набувачем майна розпоряджень відчужувача, спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача (а.с. 15).

Допитана у судовому засіданні у якості свідка позивачка ОСОБА_1 надала показання про те, що конкретних розпоряджень немайнового характеру вона відповідачу не надавала, питання про її виселення з квартири в якій вона проживає і яка належить її невістці ні хто не ставить, вона і в подальшому бажає проживати в цій квартирі, переселятися до квартири АДРЕСА_1 вона не бажає, при цьому вона вважає, що син приділяє їй мало уваги, не запрошує в гості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зобов'язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема договорів.

Частиною 1 ст. 526 ЦПК України установлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Статтею 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Частиною 1 ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у родинних відносинах, ще до укладення спадкового договору між ними склався стійкий порядок користування житлом, що на час розгляду справи залишається незмінним, за умовами укладеного спадкового договору розпорядження немайнового характеру повинні носити обоюдний характер та мати згоду обох сторін, належних доказів на підтвердження наявності таких розпоряджень від позивачки, узгоджених з відповідачем, не надано, на час розгляду справи відповідач підтримує стосунки з позивачкою, а її доводи щодо недостатності уваги обумовлені її суб'єктивним сприйняттям обставин і спростовуються її особистими показаннями, сумнівів у правдивості яких суд не має, тому не можуть бути підставою для розірвання спірного спадкового договору, оскільки не є істотним порушенням відповідачем умов цього правочину.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у позові.

Керуючисьст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 209, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про розірвання спадкового договору - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 12.03.2019 року.

Суддя