Справа № 452/204/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" травня 2019 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді Пташинського І.А.

при секретарі Терлецькій І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Самбір справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що він 05.09.1992 року зареєстрував свій шлюб з ОСОБА_3 у Воютицькій сільській раді Самбірського району Львівської області (актовий запис №9). Протягом всього сімейного життя вони разом проживали з ОСОБА_3 до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення спільного господарства у травні 2015 року, у житловому будинку її батьків в АДРЕСА_1 та за спільні кошти позивачем та відповідачем було набуто спірне майно, а саме:

- телевізор вартістю 1600грн.; холодильник - 3000,00 грн.; газова плита - 1600,00грн; мікрохвильова піч - грн.; конвектори в кількості 3 шт. - 3600,00 грн.; млин - 1500,00 грн.; інструменти для дому - 3000,00 грн.; тример бензиновий - 2100,00 грн.; газонокосарка електрична -1 950 грн.; меблевий гарнітур в кімнати в кількості 2 шт. - 6000,00 грн.; меблевий * гарнітур в кухню - 3000 грн.; м`які дивани в кількості 2 шт. - 3000 грн.; диван «Малютка» - 1250 грн.; куток м`який - 2000 грн.; м`яка частина - 3500 грн.; стіл кухонний - 600 грн.; табуретки в кількості 4 шт. - 350 грн.; крісла до стола м`які в кількості 6 шт. - 1200 грн.; водяний насос - 2100,00 грн.; килими на підлогу - 3500,00 грн.; штори та тюлі - 3200,00 грн.; світильники в кількості 6 шт. - 3200 грн.; гойдалка - 2500,00 грн.; унітаз - 2300,00 грн.; планшет - 5000 грн.; домкрат до машини - 1500 грн.; сокира - 200 грн.; фрези до станка - 450 грн.; вудочка для ловіння риби - 250 грн.; пістолет на клей - 120 грн.; плоскогубці - 80 грн.

Просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 1/2 частки їх вартості, що становить 88 230, 00 грн.

Також, позивач просить суд здійснити поділ спільного майна подружжя, а саме виділити у власність:

- телевізор вартістю 1600 грн.; холодильник - 3000,00 грн.; газову плиту - 1600,00грн; мікрохвильову піч 950 грн.; конвектори в кількості 3 шт. - 3600,00 грн.; млин - 1500,00 грн.; інструменти для дому - 3000,00 грн.; тример бензиновий - 2100,00 грн.; газонокосарку електричну -1 950 грн.; меблевий гарнітур в кімнати в кількості 2 шт. - 6000,00 грн.; меблевий гарнітур в кухню - 3000 грн.; м`які дивани в кількості 2 шт. - 3000 грн.; диван «Малютка» - 1250 грн.; куток м`який - 2000 грн.; м`яку частину - 3500 грн.; стіл кухонний - 600 грн.; табуретки в кількості 4 шт. - 350 грн.; крісла до стола м`які в кількості 6 шт. - 1200 грн.; водяний насос - 2100,00 грн.; килими на підлогу - 3500,00 грн.; штори та тюлі - 3200,00 грн.; світильники в кількості 6 шт. - 3200 грн.; гойдалку - 2500,00 грн.; унітаз - 2300,00 грн.; планшет - 5000 грн.; домкрат до машини - 1500 грн.; сокира - 200 грн.; фрези до станка - 450 грн.; вудочку для ловіння риби - 250 грн.; пістолет на клей - 120 грн.; плоскогубці - 80 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати, які були понесені на проведення ремонтних робіт в будинку АДРЕСА_1 та будівництво літньої кухні в сумі 112 150 ( сто дванадцять тисяч сто п`ятдесят) гривень.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, однак зазначив, що жодних документів на спірне майно та виконані роботи немає.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову заперечила через відсутність доказів, просила в його задоволенні відмовити повністю.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 05.09.1992 року ОСОБА_1 зареєстрував свій шлюб з ОСОБА_5 у Воютицькій сільській раді Самбірського району Львівської області, серія НОМЕР_1 , актовий запис №9, і після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_7 .

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22.05.2015 року шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двоє дітей.

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно п. 23 Постанову Пленуму Верховного СудуУкраїни №11від 21.12.2007року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.

Після розірвання шлюбу між сторонами виникли суперечки щодо розподілу речей, які було куплено під час шлюбу та встановлено у житловий будинок в АДРЕСА_1 району Львівської області, а саме:

- телевізор вартістю 1600 грн.; холодильник - 3000,00 грн.; газову плиту - 1600,00грн; мікрохвильову піч 950 грн.; конвектори в кількості 3 шт. - 3600,00 грн.; млин - 1500,00 грн.; інструменти для дому - 3000,00 грн.; тример бензиновий - 2100,00 грн.; газонокосарку електричну -1 950 грн.; меблевий гарнітур в кімнати в кількості 2 шт. - 6000,00 грн.; меблевий гарнітур в кухню - 3000 грн.; м`які дивани в кількості 2 шт. - 3000 грн.; диван «Малютка» - 1250 грн.; куток м`який - 2000 грн.; м`яку частину - 3500 грн.; стіл кухонний - 600 грн.; табуретки в кількості 4 шт. - 350 грн.; крісла до стола м`які в кількості 6 шт. - 1200 грн.; водяний насос - 2100,00 грн.; килими на підлогу - 3500,00 грн.; штори та тюлі - 3200,00 грн.; світильники в кількості 6 шт. - 3200 грн.; гойдалку - 2500,00 грн.; унітаз - 2300,00 грн.; планшет - 5000 грн.; домкрат до машини - 1500 грн.; сокира - 200 грн.; фрези до станка - 450 грн.; вудочку для ловіння риби - 250 грн.; пістолет на клей - 120 грн.; плоскогубці - 80 грн.

Та стягнення грошової компенсації Ѕ частини від їх вартості у сумі 88 230 грн.

Згідно ч. 1 ст. ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № АДРЕСА_2 , поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами ст. ст. 69-72 СК України. Відповідно п. 23 зазначеної Постанови, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 82 ч. 1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, судом достовірно встановлено, і сторони підтвердили, що будинок в АДРЕСА_1 , належить на праві особистої приватної власності бабці відповідача ОСОБА_8 , як голові колгоспного двору.

Щодо вимоги позивача виділити йому у власність: телевізор вартістю 1600 грн.; холодильник - 3000,00 грн.; газову плиту - 1600,00грн; мікрохвильову піч 950 грн.; конвектори в кількості 3 шт. - 3600,00 грн.; млин - 1500,00 грн.; інструменти для дому - 3000,00 грн.; тример бензиновий - 2100,00 грн.; газонокосарку електричну -1 950 грн.; меблевий гарнітур в кімнати в кількості 2 шт. - 6000,00 грн.; меблевий гарнітур в кухню - 3000 грн.; м`які дивани в кількості 2 шт. - 3000 грн.; диван «Малютка» - 1250 грн.; куток м`який - 2000 грн.; м`яку частину - 3500 грн.; стіл кухонний - 600 грн.; табуретки в кількості 4 шт. - 350 грн.; крісла до стола м`які в кількості 6 шт. - 1200 грн.; водяний насос - 2100,00 грн.; килими на підлогу - 3500,00 грн.; штори та тюлі - 3200,00 грн.; світильники в кількості 6 шт. - 3200 грн.; гойдалку - 2500,00 грн.; унітаз - 2300,00 грн.; планшет - 5000 грн.; домкрат до машини - 1500 грн.; сокира - 200 грн.; фрези до станка - 450 грн.; вудочку для ловіння риби - 250 грн.; пістолет на клей - 120 грн.; плоскогубці - 80 грн., суд вважає, що в цій частині позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що дане рухоме майно було придбано на спільні грошові кошти подружжя. Так позивачем не надано жодного товарного чеку, що засвідчує придбання даних речей. Тобто з вищенаведеного можна зробити висновок, що достовірно неможливо встановити хто саме купував дані речі і чи дані речі є в наявності.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача грошової компенсації Ѕ частини від вартості речей, які є об`єктами рухомого неподільного майна в сумі 88 230 грн.

У цій частині позов також не підлягає задоволенню, у зв`язку з не наданням позивачем суду належних та допустимих доказів, оскільки не надано та документально не підтверджено вартості даного майно.

Не знайшов підтвердження в судовому засіданні факт витрат коштів, які були понесені для здійснення ремонту в будинку АДРЕСА_1 по АДРЕСА_1 Заріччя АДРЕСА_3 Самбірського району Львівської області, оскільки позивачем не надано доказів, не було їх встановлено і під час розгляду справи, які б свідчили, що ремонтні роботи були проведені саме його силами; придбання будівельних матеріалів було вчинено лише за його власні кошти і не підтверджена їхня вартість.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів того, що рухомі речі були набуті ним за час спільного подружнього життя, не надано та документально не підтверджено доказів їхньої вартості, а також те, що ремонтні роботи були проведені саме його силами та за його кошти та не підтверджена їхня вартість, а тому дана позовна заява не підлягає задоволенню, і в її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12,13,89, 259, 263-265, ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Самбірський міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.06.2019 р.

Суддя