Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/151/18
РІШЕННЯ

Іменем України

(ЗАОЧНЕ)

01 жовтня 2019 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин Київської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою, в котрій зазначено, що згідно свідоцтва про спадщину за заповітом від 29 січня 2015 року, зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за № 1-65, позивачам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - належить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 . Вказані правовстановлюючі документи зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису про право власності 8546893. В іншій частині вищезазначеного будинку проживає ОСОБА_3 , який є спадкоємцем колишньої власниці будинку ОСОБА_5 , яка померла. Спірний будинок є одноповерховим, загальною площею 118,40 кв.м. та складається з наступних кімнат: кухні 1-1, площею 9,6 кв.м., житлової кімнати, площею 12,10 кв.м., житлової кімнати 1-3, площею 14,70 кв.м., житлової кімнати 1-4, площею 8,80 кв.м., житлової кімнати 1-5, площею 7,40 кв.м., житлової кімнати 1-6, площею 19,3 кв.м., санвузлу 1-7, площею 2,3 кв.м., комори 1-8, площею 2,8 кв.м., кухні 2-1, площею 10,9 кв.м., житлової кімнати 2-2, площею 15,60 кв.м., житлової кімнати 2-3, площею 14,90 кв.м.. Біля будинку знаходяться господарські будівлі і споруди, а саме: прибудова - а, 1968 року побудови; прибудова «а1», 1972 року побудови; ганок № 1, 1972 року побудови; сарай «Б», площею 1964 року побудови; погріб «під Б», 1964 року побудови; вбиральня «В», 1983 року побудови; сарай «Г», 1967 року побудови; вбиральня «Е», 1967 року побудови; колодязь № 7, 1969 року побудови; водогін № 8, 1981 року побудови; огорожа № 10, 2014 року побудови; ворота з хвірткою № 11, 2014 року побудови, вимощення № 1. На даний час, між сторонами посправі встановлений порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою, які розташовані в АДРЕСА_1 , який ще виник між попередніми співвласниками даного домоволодіння - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а сторони по даній справі, як їх спадкоємці, дотримуються встановленого колишніми співвласниками порядку користування. Проте, оскільки позивачі мають намір відчужувати належне їм на праві власності майно, у них виникла необхідність у виділенні своєї частки будинку, господарських будівель та споруд в натурі, оскільки саме у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи викладене, позивачі просили поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , між позивачами - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - та відповідачем - ОСОБА_3 , передавши позивачам по справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - у власність наступні приміщення: кухню 1-1, площею 9,6 кв.м., житлову кімнату № 1-2, площею 12,10 кв.м., житлову кімнату № 1-3, площею 14,70 кв.м., житлову кімнату № 1-4, площею 8,80 кв.м., житлову кімнату № 1-5, площею 7,40 кв.м., житлову кімнату № 1-6, площею 19,3 кв.м., санвузол № 1-7, площею 2,3 кв.м., комору № 1-8, площею 2,8 кв.м, загальна площа приміщень складає 77,00 кв.м., крім того, просимо виділити позивачам наступні господарські споруди: ганок № 1, прибудову - аі, 1968 року побудови; сарай «Б», площею 1964 року побудови, погріб «під Б», 1964 року побудови, вбиральня « В», 1983 року побудови; колодязь №7, 1969 року побудови; Ѕ частину огорожі № 10 , 2014 року побудови, Ѕ частину вимощення № 1, 1972 року побудови, ворота з хвірткою № 11, 2014 року побудови; відповідачу - ОСОБА_3 - передати у власність наступні приміщення: кухню 2-1, площею 10,9 кв.м., житлову кімнату 2-2, площею 15,60 кв.м.; житлову кімнату 2-3, площею 14,90 кв.м., загальна площа приміщень складає 41,4 кв.м., крім того, виділити відповідачам наступні господарські споруди: прибудову - а, 1968 року побудови; сарай «Г», 1967 року побудови, вбиральня «Е», 1967 року побудови, водогін №8,1981 року побудови, Ѕ частину огорожи №10, 2014 року побудови, Ѕ частину вимощення № 1; припинити спільну часткову власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 та встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,06 га, що призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 , відповідно до часток розподілу будинку.

Позивачі уточнили позовні вимоги та зазначили, що в провадженні Яготинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа № 382/151/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Згідно свідоцтва про спадщину за заповітом від 29 січня 2015 року, зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за №1-60 та свідоцтва про спадщину за заповітом від 29 січня 2015 року, зареєстрованого в нотаріальному реєстрі за №1-65, позивачам - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - належить Ѕ частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1 . Вказані правовстановлюючі документи зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності номер запису про право власності 8546893. В іншій частині вищезазначеного будинку проживає відповідач по даній справі - ОСОБА_3 , який є спадкоємцем колишньої власниці будинку - ОСОБА_5 , яка померла. Спірний будинок є одноповерховим, загальною площею 118,40 кв.м. та складається з наступних кімнат: кухні 1-1, площею 9,6 кв.м., житлової кімнати, площею 12,10 кв.м., житлової кімнати 1-3, площею 14,70 кв.м., житлової кімнати 1-4, площею 8,80 кв.м., житлової кімнати 1-5, площею 7,40 кв.м., житлової кімнати 1-6, площею 19,3 кв.м., санвузлу 1-7, площею 2,3 кв.м., комори 1-8, площею 2,8 кв.м., кухні 2-1, площею 10,9 кв.м., житлової кімнати 2-2, площею 15,60 кв.м., житлової кімнати 2-3, площею 14,90 кв.м.. Біля будинку знаходяться господарські будівлі і споруди, а саме: прибудова - а, 1968 року побудови, прибудову «аі», 1972 року побудови, ганок № 1, 1972 року побудови, сарай «Б», площею 1964 року побудови, погріб «під Б», 1964 року побудови, вбиральня « В», 1983 року побудови, сарай «Г», 1967 року побудови, вбиральня «Е», 1967 року побудови, колодязь № 7, 1969 року побудови, водогін № 8, 1981 року побудови, огорожа № 10, 2014 року побудови, ворота з хвірткою № 11, 2014 року побудови, вимощення № 1. Згідно виписки з протоколу за №16 виконкому Яготинської міської ради народних депутатів від 30 серпня 1977 року батьку позивачів по даній справі - ОСОБА_8 було надано дозвіл на добудову частини житлового будинку, розміром 3,0 м х 5,0 м та веранди розміром 3,0 м х 5,0 м в АДРЕСА_1 (на даний час АДРЕСА_1 ). 30 серпня 1987 року згідно акту за № 40 домоволодіння по АДРЕСА_1 було введено в експлуатацію, затверджено рішенням виконкому Яготинської міської ради народних депутатів за №5 від 6 квітня 1987 року. Згідно даного правовстановлюючого документу вбачається, що домоволодіння по АДРЕСА_1 складається із двох квартир, загальна корисна площа - 118,10, зазначені зовнішні лінійні розміри основної частини будинку - 87,04 м х 14,70 (при чому в розмір 14,70м був включений розмір добудови, зроблений ОСОБА_8 ; 14,70 м = 9,89м - розмір будинку + 4,81 м - розмір добудови), а також зазначені розміри веранди, одна з яких зроблена ОСОБА_8 - розміром 3,03 м х 5,82 м, а інша веранди за особисті кошти іншого співвласника на той час - ОСОБА_9 - розміром 2,45м х 5,05 м.. Минув час, неодноразово змінились співвласники домоволодіння по АДРЕСА_1 , але порядок користування, що виник між попередніми власниками вищевказаного житлового будинку ( ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ) залишився. Оскільки добудова до житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, розміром 4,81 м х 8,04 м, та веранда розміром 3,03м х 5,82м - зроблені особисто за рахунок ОСОБА_8 , а веранда розміром 2,45м х 5,05 м зроблена особисто за рахунок ОСОБА_9 , сторона позивача вважає, що дані об`єкти не повинні входити в розрахунок відхилення від ідеальної долі при розподілі будинку в натурі. Крім того, сторона позивача вважає за необхідне врахувати й те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в 2014 році за їх власні кошти зі сторони вулиці Говорова були влаштовані металеві ворота з хвірткою (споруда № 10 ), вартість яких також не повинна входити до підрахунку відхилення від ідеальної долі по вартості між сторонами по справі. Те, що дана споруда знаходиться на стороні позивачів по справі підтверджується й тим, що попередньою власницею - спадкодавцем відповідачів - ОСОБА_5 - була виготовлена технічна документація на земельну ділянку, якою вона користувалась з визначення площі земельної ділянки - 0,0509 га та з визначеним кадастровим номером земельної ділянки - :09:020:0021. Після проведення судової будівельно-технічної експертизи та за результатами проведення додаткової експертизи, у позивачів виникла необхідність уточнити свої позовні вимоги. На даний час, між сторонами по справі встановлений порядок користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами, а також земельною ділянкою, які розташовані в АДРЕСА_1 , який ще виник між попередніми співвласниками даного домоволодіння - ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а сторони по даній справі, як їх спадкоємці, дотримуються встановленого колишніми співвласниками порядку користування. Про те, оскільки позивачі по даній справі мають намір відчужувати належне їм на праві власності майно, у них виникла необхідність у виділення своєї частки будинку, господарських будівель та споруд в натурі, оскільки саме у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Враховуючи викладене, позивачі просили поділити в натурі житловий будинок АДРЕСА_1 , між позивачами - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - та відповідачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передавши позивачам по справі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 -у власність наступні приміщення: житлову кімнату № 1-3, площею 14,70 кв.м., житлову кімнату № 1-4, площею 8,80 кв.м., житлову кімнату №1-5, площею 7,40 кв.м., загальною площею 30,9 кв.м. а також приміщення: кухні 1-1, площею 9,6 кв.м., житлової кімнати № 1-2, площею 12,10 кв.м., житлової кімнати № 1-6, площею 19,3 кв.м., санвузла № 1-7, площею 2,3 кв.м., комори № 1-8, площею 2,8 кв.м., що входять до добудови до будинку розміром 4,81 м х 8,04 м, та веранди розміром 3,03м х 5,82м, загальною площею 46,10 кв.м, по господарським будівлям та спорудам просимо виділити позивачам: ганок № 1, сарай «Б», площею 1964 року побудови, погріб «під Б», 1964 року побудови, вбиральня « В», 1983 року побудови; колодязь № 7,1969 року побудови, 1/2 частину огорожі № 10 , 2014 року побудови, Ѕ частину вимощення № 1, 1972 року побудови; ворота з хвірткою №11, 2014 року побудови; припинити спільну часткову власність на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивачі та їх представник не з`явилися, представник позивачів звернулася з заявою про розгляд справи у їх відсутність, підтримала позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися повторно, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомлено, відзив на позов не наданий.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 передбачено, що відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Європейського суду з прав людини зазначив, що ст. 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що ОСОБА_1 (9-11) є власником ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.01.2015 року Яготинською районною державною нотаріальною конторою (а.с. 15).

ОСОБА_2 (а.с. 12-14) є власником ј частки житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 29.01.2015 року Яготинською районною державною нотаріальною конторою (а.с. 16).

Із свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 17) вбачається, що державний нотаріус Яготинської районної державної нотаріальної контори Сушко Л.М. посвідчила, що на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Яготинського районного нотаріального округу Київської області Черних О.В., 13.02.2012 року, зареєстрованого у реєстрі за № 233, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , 1941 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її сини: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - Ѕ частки та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - Ѕ частки (а.с. 17-18,31, 36, 38).

Із копії технічного паспорта на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с. 19-21) вбачається, що даний паспорт виготовлено 12.08.2014 року та замовниками технічної інвентаризації були ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , загальна площа приміщення 118,4 кв.м.

Із заповіту (а.с. 53) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на випадок своєї смерті заповіла усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в рівних частках кожному.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: встановити дійсну вартість житлового будинку з господарськими спорудами й будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити можливість переобладнання спірного будинку; визначити можливі варіанти поділу будинку з надвірними будівлями та спорудами. При відхиленні від ідеальних часток провести розрахунки грошової компенсації при перерозподілі часток; визначити можливі варіанти користування земельною ділянкою площею 0,06 га відповідно до часток співвласників у праві власності на житловий будинок з урахуванням варіантів поділу будинку (а.с. 72-73).

На виконання ухвали Яготинського районного суду Київської області від 25 травня 2018 року судовим експертом Кизько О.І. надано висновок від 29.06.2018 року за № 04-СЕ/2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 76-133).

Із вищевказаного висновку експерта вбачається, що сторонам запропоновано чотири варіанти поділу будинку АДРЕСА_1 . За першим варіантом фактичні частки співвласників в будинку становлять: І співвласник - 67/100, ІІ співвласник - 33/100. За другим варіантом фактичні частки співвласників у будинку становлять: І співвласник - 57/100, ІІ співвласник - 43/100. За третім варіантом фактичні частки співвласників в будинку становлять: І співвласник - 57/100, ІІ співвласник - 43/100. За чертвертим варіантом фактичні частки співвласників в будинку становлять: І співвласник - 50/100, ІІ співвласник - 50/100. Щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою, у висновку зазначено, що здійснити розподіл земельної ділянки площею 0,06 га призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, що розташована в АДРЕСА_1 та визначити можливі варіанти встановлення порядку користування даною земельною ділянкою неможливо, оскільки експерта на його клопотання не було надано план земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 з нанесеними будівлями і спорудами та з зазначенням координат поворотних точок.

Відповідно до зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд, що міститься у технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1 , виданного 12.08.2014 року, власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за вказаною адресою розташований житловий будинок, позначений на плані літ. «А-1», сарай літ. «Б», погріб літ. підБ», вбиральна літ «В», сарай літ. «Г», вбиральна літ. «Е», колодязь літ. №7», огорожа літ. «№10-11», вимощення літ. «№1». Згідно із технічним паспортом будівельна вартість 245 639,00 грн., інвентаризаційна вартість 142 894,00 грн., загальна площа приміщень 118,4 кв.м., житлова площа 92,8 кв.м. (а.с. 145-149). З доданої до матеріалів спарви інвентаризаційної справи на будинок АДРЕСА_1 , вбачається, що міститься житловий будинок А-1, 1982 року побудови, житлова прибудова А-1, 1972 року побудови, прибудова а, 1968 року побудови та пибудова а1, 1972 року побудови, а також господарські будівлі та споруди.

З Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с. 174-175) вбачається, що ОСОБА_5 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0509 га, кадастровий номер :09:020:0021, з цільовим призначенням для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року призначено у справі додаткокову судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: провести розрахунок в перерозподілі часток у власності на житловий будинок з прибудовою, що розташований по АДРЕСА_1 , враховуючи, що до об`єкту житлового будинку, розміром 9,89 м х 7,1 м (приміщення: житлова кімната, площею 14,70 кв.м., житлова кімната, площею 8,80 кв.м., житлова кімната, площею 7,40 кв.м., житлова кімната, площею 15,60 кв.м., житлова кімната, площею 14,90 кв.м) були здійснені добудови: ОСОБА_8 - розміром 4,81 м х 8,04 м, та розміром 3,03м х 5,82м ; ОСОБА_9 - розміром 2,45м х 5,05 м.; враховуючи первісну експертизу та проведений перерахунок часток у власності на житловий будинок з прибудовами розрахувати відхилення від ідеальної вартості по визначеному варіанту розподілу будинку та встановленим порядком користування житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами за виключенням споруди № 10 (залізних воріт з хвірточкою), яка встановлена за власні кошти стороною позивача (а.с. 177-179).

На виконання ухвали Яготинського районного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року судовим експертом Кизько О.І. надано висновок від 20.11.2018 року за № 07-СЕ/2018 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 183-191).

Із вищевказаного висновку експерта вбачається, що співвласникам 1 пропонується виділити (житлову кімнату площею 14,7 кв.м., житлову кімнату, площею 8,80 кв.м., житлову кімнату, площею 7,40 кв.м.) 30,9 кв.м., вартість 95 719,00 грн.; співвласникам 2 пропонується виділити (житлову кімнату, площею 15,60 кв.м., житлову кімнату, площею 14,90 кв.м.) 30,5 кв.м., вартість 94 477,00 грн. Загальна вартість 190 196,00 грн.. Загальна вартість житлового будинку разом з господарськими будівлями та спорудами без прибудов і ганку з врахуванням первісної експертизи становить: 160 561 + 124 391 = 284 952 грн.. Ідеальна частка Ѕ становить 142 476,00 грн.. Відступ від ідеальних часток, враховуючи первісну експертизу, становить 18 085,00 грн.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Поняття спільної часткової власності визначено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них».

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55 (далі - Інструкція № 55).

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Системний аналіз ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, тому суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 1622/16834/12 (касаційне провадження № 61-4936св18).

Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються стронами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, проаналізувавши усі обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони є співвласниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в повному обсязі з врахуванням висновку експерта від 29.06.2018 року та від 20.11.2018 року.

На підставі ст. 141 ЦПК України та відповідно до заяви представника позивача, судові витрати позивачі покладають на себе, суд вважає, що з позивачів необхідно стгянути на користь держави судовий збір в розмірі 2714 гривні.

Керуючись ст. ст. 11, 15,16, 181, 183, 321, 356-358, 364, 379, 380, 382, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 3, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Порядком присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них», Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , та ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , право власності нана виділені в натурі приміщення, що розташовані по АДРЕСА_1 : житлову кімнату №1-3, площею 14,70 кв.м., житлову кімнату №1-4, площею 8,80 кв.м., житлову кімнату №1-5, площею 7,40 кв.м., загальною площею 30,9 кв.м. а також приміщення: кухні 1-1, площею 9,6 кв.м., житлової кімнати №1-2, площею 12,10 кв.м., житлової кімнати №1-6, площею 19,30 кв.м., санвузол № 1-7, площею 2,30 кв.м., комору № 1-8, площею 2,80 кв.м., що входять до добудови до будинку розміром 4,81 м х 8,04 м, та веранди розміром 3,03м х 5,82м, загальною площею 46,10 кв.м.. З господарських будівель та споруд: ганок №1, сарай «Б», 1964 року побудови; погріб «під Б», 1964 року побудови; вбиральня «В», 1983 року побудови; колодязь №7, 1969 року побудови; 1/2 частину огорожі №10; 1/2 частину вимощення №1, 1972 року побудови; ворота з хвірткою №11.

Припинити право спільної часткової власністі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 2714(дві тисячі сімсот чотирнадцять) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, котра може бути подана протягом 30 днів з дня отримання його копії. Учасник справи якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 01 жовтня 2019 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.