Провадження № 2/686/1104/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2019 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючого судді Стефанишина С.Л..,

при секретарі судового засідання Кшановській Є.З., за участі представника відповідача Літвіна О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування

в с т а н о в и в :

У грудні 2017 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося із позовом до суду, який мотивує тим, що 17.03.2015 року за адресою: м. Хмельницький, вул. Профспілкова, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у володінні ОСОБА_3 та під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився у володінні ТОВ «ОТП Лізинг» під керуванням водія ОСОБА_2 . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 була застрахована відповідно полісу № АІ/7607484 від 16.03.2015 року.

В наслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження згідно довідки №59731806 про дорожньо-транспортну пригоду.

Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди внаслідок порушення Правил дорожнього руху України за ст.. 124 КУпАП.

02.06.2015 року ПАТ «СК «Універсальна» звернулось до позивача із регресною вимогою про виплату страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування склала 14453,47 грн. відповідно до страхового акту № ДКЦВ-10052 від 03.08.2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 03.08.2015 року. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14453,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14848 від 04.08.2015 року.

Крім того, відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Оскільки ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодувала шкоду, то така шкода має бути відшкодована у відповідності до законодавства України в примусовому порядку. Тому відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Просить відшкодувати матеріальні збитки в порядку регресу із заподіювача шкоди в сумі 14453,14 грн. та судові витрати.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13.12.2017 року та справу призначено до розгляду на 23.01.2018 року.

18.02.2019 року відповідач ОСОБА_1 подала до суду відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позові. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що дійсно 17.03.2015 року сталося ДТП за участі автомобіля марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_3 під її керуванням та автомобілем марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився у володінні ТОВ «ОТП Лізинг» під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті ДТП настав страховий випадок. Не погоджуючись із позицією позивача, щодо неповідомлення страховика про подію, зазначила, що у даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами та її, як особу винну у вчиненні ДТП притягнуто до адміністративної відповідальності. Сам позивач настання страхового випадку визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому вважає, що сам факт неповідомлення строховика про настання страхового випадку не свідчить, що страховій компанії не було відомо про настання страхового випадку. Крім того, нею було повідомлено страхового агента, який оформляв страховий поліс про обставини ДТП. З наведених підстав, просить відмовити у задоволенні позову.

22.06.2018 року представником позивача було направлено відповідь на відзив в якій він не погоджується із твердженнями відповідача, щодо того, що факт неповідомлення страхової компанії про настання страхового випадку не може бути підставою для стягнення страхового відшкодування в порядку регресу. Вважає, що позовні вимоги містять всі необхідні докази, відповідно до приписів ст. 76, 79 ЦПК України, а тому підлягають задоволенню.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 12.08.2018 року за клопотанням представника відповідача призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.07.2019 року провадження у справі відновлено та справу призначено до судового розгляду.

23.09.2019 року справу розглянуто по суті із винесенням судового рішення.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника, заявлені вимоги підтримав, просить їх задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову з підстав наведених у відзиві. Просить відмовити в задоволенні такого.

Заслухавши доводи позивача, перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та визнано її винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 17.03.2015 року за адресою: м. Хмельницький, вул. Профспілкова, 3 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі двох транспортних засобів: «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився у володінні ОСОБА_3 та під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Skoda Fabia», номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився у володінні ТОВ «ОТП Лізинг» під керуванням водія ОСОБА_2 .

В наслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження згідно довідки №59731806 про дорожньо-транспортну пригоду.

Дані обставини визнаються сторонами та не оспорюються.

02.06.2015 року ПАТ «СК «Універсальна» звернулось до позивача із регресною вимогою про виплату страхового відшкодування. Сума страхового відшкодування склала 14453,47 грн. відповідно до страхового акту № ДКЦВ-10052 від 03.08.2015 року та розрахунку суми страхового відшкодування від 03.08.2015 року.

На виконання регресної вимоги позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 14453,47 грн., що підтверджується платіжним дорученням №14848 від 04.08.2015 року.

З метою досудового врегулювання питання погашення заборгованості ТОВ «A.S.A. Group», якій ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова компанія» доручило повідомити ОСОБА_1 про заборгованість направило на адресу відповідача вимогу про погашення боргу від 29.09.2015 року за № 406 УСГ/АГ, однак жодної відповіді на дану вимогу не було отримано.

Відповідно до ст. 33.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомити страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 38, того ж Закону, передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначен6их у підпункті 33.1.4 ст. 33 Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів. Як встановлено у п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.25 ЗУ «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Приписами ст.27 вказаного Закону визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З положень ст. 993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи із наведеного, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Положеннями частин 1 та 3 ст.12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. (положення статтей 76-80 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 5 та 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вище викладене, суд критично оцінює твердження відповідача, щодо підписання полісу № АІ/7607484 від 17.03.2015 року та визнання його таким, що є незаконним, є припущення відповідача, враховуючи наступне.

На лицьовому боці страхового полісу, з правого боку верхньої частини під визначенням «Страховий випадок» міститься визначення: «Договір набирає чинності з початку зазначеного строку його дії», а тому твердження відповідача щодо незаконності поліса є безпідставними.

Крім того, суд критично оцінює твердження відповідача, про повідомлення нею страхового агента про страховий випадок є таким, що не підтвердженні жодним доказом.

Згідно постанови Хмельницького міськрайонного суду від 31.03.2015 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ДТП, не містить даних того, що відповідач неправомірно користувалась транспортним засобом, а тому є підстави вважати, що вона мала всі необхідні документи, в тому числі і поліс №АІ 7607484, та повинна була дотримуватись умов договору і в її обов`язки входило повідомити страхову компанію про факт настання дорожньо-транспортної пригоди.

Про факт правомірності керуванням транспортним засобом ОСОБА_1 підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 . Крім того суду пояснив, що дійсно його автомобіль марки «Hyundai Accent», номерний знак НОМЕР_1 , яким він володіє на праві власності, був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група». Повідомити про страховий випадок він не мав можливості, оскільки перебував на той час в зоні АТО.

Судом враховано те, що позивачем була виплачена сума страхового відшкодування в повному обсязі, тобто позивач взяв на себе обов`язок погасити суму відшкодування за страховим випадком, суд приходить до висновку, що з відповідача на корись страховика слід стягнути 14453,47 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1600 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. ст. 2, 5, 7, 10, 12, 13, 17, 18, ч. 1, 4, 6 ст. 81, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 259, ч. 6, 8 ст. 259, ст. 263, 264, 265, 266, 267, ч. 6, 7 ст. 268, ч. 1, 2 ст. 273, ч. 1 ст. 352, ст. 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ухвалив:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 14453,47 грн., судовий збір у розмірі 1600 грн., всього стягнути 16053,47 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в загальному порядку протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через Хмельницький міськрайонний суд до Хмельницького апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 27.09.2019 року.

Суддя :