Провадження 2/127/5034/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1
ОСОБА_2 мотивував позов тим, що на підставі договору дарування будинку від 25.09.2018 року він є власником 2068/3094 часток будинковолодіння № 13 по вул. Степовій в м. Вінниці, загальною площею 206,8 кв.м., житловою 61,5 кв.м., які складаються з житлового будинку літ. «А» з усіма господарськими будівлями та спорудами та мансарди «м/А», а третя особа ОСОБА_4 є власницею 1026/3094 часток цього будинковолодіння, загальною площею 102,6 кв.м., житловою 36,7 кв.м., яка складається з житлового будинку літ. «К» та мансарди «м/К».
В частці домоволодіння, що належить позивачеві, зареєстровані та проживають: позивач ОСОБА_2, його мати ОСОБА_5, сестра ОСОБА_4, племінниця ОСОБА_6, племінник ОСОБА_7 Зареєстрована в будинку, але не проживає, родичка позивача - ОСОБА_3.
Понад пять років відповідач не проживає у частці будинку, що належить позивачу, її речей в будинку немає, договір із позивачем про порядок користування будинком, проживання у ньому, утримання тощо між ними не укладався. ОСОБА_3 вибула з будинку за власною волею, перешкод до користування будинком він не чинить.
Реєстрація відповідача в належній позивачу частці будинку перешкоджає йому оформити житлову субсидію та створює йому перешкоди у користуванні та розпорядженні належною йому власністю, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Зазначаючи правовою підставою предявлення даного позову ст.ст. 23, 317-319, 321, 405, 406 ЦК України, позивач ОСОБА_2 просив визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом 2068/3094 часткою будинку № 13 (будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами та мансарда "м/А") по вул. Степовій в м. Вінниці, яка належить йому на праві власності.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позов підтримав, просив його вимоги задоволити. Суду пояснив, що відповідач це родичка, була зареєстрована в будинку попереднім власником. Наголосив, що ОСОБА_3 не є членом його сімї, витрат по утриманню житла не несе, договір про порядок користування житлом він із нею не укладав, її речей в будинку немає. Він не перешкоджав ОСОБА_3 проживати в будинку і користуватись ним і відповідач ніколи не претендувала на право проживати у належному йому будинку. Судові витрати просив залишити за ним.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена за адресою реєстрації місця проживання, відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи не подавала.
Враховуючи згоду позивача, суд вважає необхідним розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 280-282 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 33).
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою позивача, проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2, знайома з ним багато років. ОСОБА_3 це племінниця, яка не проживає в будинку приблизно з 2012 року. Відповідач ніколи не предявляла вимог щодо права на проживання в будинку. Чи є в будинку речі відповідача свідкові не відомо.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що він позивача знає з дитинства, з відповідачем також знайома. В будинковолодінні № 13 по вул. Степовій в м. Вінниці проживає позивач, його мати, сестра зі своєю родиною. ОСОБА_3 проживала з ними коли була ще малою, а приблизно в 2012 році вона виїхала з будинку позивача і з тих пір не зявлялась.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування будинку від 29.09.2018 року є власником 2068/3094 часток будинку № 13 (будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами та мансарда "м/А") по вул. Степовій в м. Вінниці (а.с. 50). Право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності 29.09.2018 року (а.с. 51).
З домової книги на будинок № 13 по вул. Степовій в м. Вінниці (а.с. 58-62) та довідки про склад сімї (а.с. 9) вбачається, що в належній ОСОБА_2 частині будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Степова, 13, з 2002 року зареєстрований ОСОБА_2, з 1990 року мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 1996 року сестра ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 2018 року племінники ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 2012 року родичка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7
З акту від 16.10.2018 року про відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні, що складений сусідами позивача з будинків № 13-А, № 15, № 19 по вул. Степовій в м. Вінниці - ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9, затвердженого головою квартального комітету «Добробут» ОСОБА_11 вбачається, що ОСОБА_3 в належній ОСОБА_2 частині будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Степова, 13, не проживає з серпня 2013 року (а.с. 7).
Дані обставини також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 В судовому засіданні було також встановлено, що витрат по утриманню будинку відповідач не несе, договір найму житла із власником не укладений.
Згідно ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до п. 34 постанови Пленуму «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації.
Оскільки відповідач ОСОБА_12 не є членом сім`ї позивача, була зареєстрована за вказаною адресою попереднім власником, без поважних причин більше року не проживає в будинку, витрат по утриманню будинку не несе, даний будинок не є основним місцем проживання відповідача, договір найму із власниками будинку не укладався, суд вважає необхідним визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом 2068/3094 часткою будинку № 13 (будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами та мансарда "м/А") по вул. Степовій в м. Вінниці, яка належить на праві власності ОСОБА_2
Згідно статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання.
Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за ним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 319, 391, 406 ЦК України, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
позов задоволити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житлом 2068/3094 часткою будинку № 13 (будинок літ. "А" з господарськими будівлями та спорудами та мансарда "м/А") по вул. Степовій в м. Вінниці, яка належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, і.н. НОМЕР_1.
Рішення суду є підставою для зняття ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання.

Судові витрати залишити за позивачем.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 11.03.2019 року.

Суддя: