Номер справи 623/1496/19
Номер провадження 2/623/503/2019
РІШЕННЯ

іменем України

30 травня 2019 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Винниченка П.П.,

за участю: секретаря - Ардашевої Я.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Ізюмі справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє мати ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області, про виділ в натурі частки у праві спільної власності та визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє мати ОСОБА_1 звернулися до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області, про виділ в натурі частки у праві спільної власності та визнання права власності на майно.

Просять виділити 2/10 частки нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в окремий інвентаризаційний об`єкт. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на окремий інвентаризаційний об`єкт - нежитлове приміщення площею 32,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Правовстановлюючі документи на 2/10 частки нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважати такими, що втратили чинність.

До підготовчого судового засідання позивачі не з`явилися, подали до суду заяву, в якій просили розгляд справи провести за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Представник служби у справах дітей Ізюмської міської ради Харківської області у підготовче судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідач у підготовче судове засідання також не з`явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, просить розгляд справи провести без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про право власності від 04.10.2016, посвідчених приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Мацокіною Н.О. та зареєстрованих в реєстрі за №1587, №1593, №1590, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належать 2/10 частки у праві спільної власності нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10-12).

Згідно рішення Виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 27.03.2019 року за №0281 гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дозволено виділити в окремо визначений інвентаризаційний об`єкт нерухомості нежитлове приміщення, яке належить їм на праві спільної часткової власності, а саме: нежитлове приміщення площею 32,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Присвоїти поштову адресу об`єкту нерухомості, зазначеному в п.1 даного рішення: АДРЕСА_2 та зобов`язати зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомості за новою адресою (а.с.14).

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Поняття спільної часткової власності викладено в ч. 1 ст. 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

У ч. 2 ст. 364 ЦК України передбачено, що виділ в натурі частини неподільної речі є юридично неможливим.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (ч. 2 ст. 183 ЦК України).

Річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, є подільною (ч. 1 ст. 183).

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Оскільки після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, то цьому власнику має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого співвласника, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 цього Кодексу та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 «Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для державної реєстрації прав на них».

Порядок проведення таких робіт та розрахунок часток визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом МЖКГ України від 18 червня 2007 року № 55.

Статтею 88 ЗК України передбачено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Для виділу частки із спільного нерухомого майна повинна бути технічна можливість. Насамперед це означає, що частка яка виділяється повинна бути реально окремим об`єктом нерухомого майна. При цьому частка яка залишається у іншого власника (власників) має також бути окремим об`єктом нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України. Тобто, з певної точки зору, при будь-якому виділі частки з нерухомості, завжди відбувається поділ цієї нерухомості на два самостійних об`єкта.

Для цього у справі проводяться будівельно-технічні та земельно-технічні експертизи. Для позитивного висновку експертизи частки співвласників повинні бути ізольовані один від одного, мати окремі виходи, окремі системи водопостачання, водовідведення, опалення, тощо. Поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними будівельними нормами. Кількість та розміри виходів повинні відповідати вимогам будівельних норм за видами будинків та споруд. Якщо при поділі відбувається реконструкція та необхідно додержуватися вимог ДБН та санітарних правил.

Із копії експертного висновку експерта Геріч В.І. від 08.04.2019 про технічний стан будівельних конструкцій нежитлових приміщень та можливості виділення 2/10 частини нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в одну цілу частину власності, виданого на замовлення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вбачається, що загальне архітектурно-будівельне вирішення розглядаємих приміщень (з точки зору механічного впливу, взаємних навантажень, прокладених інженерних комунікацій, вільного доступу, евакуаційних шляхів, можливості ремонту та експлуатації тощо) можливо виділити в єдиний об`єкт (єдину частину) та експлуатувати даний об`єкт самостійно і незалежно від будівлі в цілому (а.с.15-17).

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.12, 13, 77, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє мати ОСОБА_1 - задовольнити.

Виділити 2/10 частки нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в окремий інвентаризаційний об`єкт.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм № НОМЕР_2 , орган, що видав 6340, оформлений 16.03.2018, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на окремий інвентаризаційний об`єкт - нежитлове приміщення площею 32,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Правовстановлюючі документи на 2/10 частки нежитлової будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , вважати такими, що втратили чинність.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ізюмський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 31 травня 2019 року.

Головуючий суддя П. П. Винниченко