Справа № 2-1271/02
Провадження № 2/642/1209/19
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Гримайло А.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сорокіної Ю.В..,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

10.04.2002 року ОСОБА_1 звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова із позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від заробітку останнього на утримання їх дитини ОСОБА_3 , 2000 року народження.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.04.2002 року було стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив вищезазначену постанову в апеляційному порядку. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 21 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_2 у відкритті апеляційного провадження на постанову Ленінського районного суду м. Харкова від 30.04.2002 року.

У відповідності до Указу Президії Верховної Ради Української РСР "Про деяку зміну порядку стягнення аліментів на неповнолітніх дітей" № 8520-Х від 01.03.1985 року, при незгоді з постановою народного судді про стягнення аліментів особа, зобов`язана платити аліменти, має право подати про це заяву до суду. В цьому разі народний суддя скасовує постанову, і вимога одного з батьків про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей розглядається у порядку позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасування цієї постанови через непогодження із нею та необізнаності в прийнятому рішенні.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 року постанову судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2002 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини заробітку було скасовано та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У позовній заяві позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви, тобто з 10.04.2002 року. В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2000 року. Від шлюбу з відповідачем мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.10.2001 року шлюб було розірвано. Після розлучення чоловік не приймає участі в її утриманні, добровільно надавати матеріальну допомогу відмовляється.

Відповідач у встановлений законом час не надав до суду відзив на позовну заяву та всі докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.01.2000 року. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 10.10.2001 року шлюб було розірвано. Дитина проживає із матір`ю та перебуває на її утриманні.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В контексті даної статті батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Матеріальне утримання дітей - це обов`язок батьків.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За рішенням суду кошти на утримання дитини - аліменти, присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей, його вік, розмір заробітку.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Постановою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.04.2002 року було стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку.

Відповідач не погоджуючись з постановою звернувся до суду про її скасування та розгляд справи по суті.

Відповідно до копії виконавчого провадження Корабельського ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області на виконання зазначеної постанови суду, відповідачем ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини сплачувались.

Так, заперечення ОСОБА_2 , що він не знав про розгляд справи в суді та не був повідомлений про обов`язок сплати аліментів у 2002 році, а дізнався лише у 2019 році про існування виконавчого провадження, не знайшли свого підтвердження та є не обґрунтованими.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовну заяву позивача та стягнути з відповідача, на користь позивачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.04.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.

На вимогу ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" позивачі при поданні позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 206, 259, 263, 264, 273,274 ЦПК України, Указу Президії Верховної Ради Української РСР "Про деяку зміну порядку стягнення аліментів на неповнолітніх дітей" № 8520-Х від 01.03.1985 року,ст.ст.180, 184 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 всіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.04.2002 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 51,00 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Гримайло