№ 201/5564/19
провадження 2-н/201/126/2019
УХВАЛА

30 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15 травня 2019 року звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 30 травня 2019 року звернулася до суду з заявою в якій просить суд відмовити у видачі судового наказу, оскільки боржник не визнає своє батьківство та звернувся до суду з позовом про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 165 ЦПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Таким чином, і з урахуванням зазначеного і вище викладеного, а також згідно відомостей, що містяться в автоматизованій системі документообігу суду витікає, що заявником заявлено вимоги про стягнення аліментів до боржника, який оспорює своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини, тобто в даному випадку заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України (між сторонами наявний спір про батьківство боржника), а тому вважаю за необхідне відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Згідно частини 2 статті 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Роз`яснити заявнику, що у даному випадку він має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 165, ч. 2 ст. 166, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів на дитину з ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у даному випадку він має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набрала законної сили 30 травня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного сду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя