Справа № 191/1214/19
Провадження № 2/191/277/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гречко Ю.В.

за участю секретаря - Борисової О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Синельниківської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання права на безоплатну приватизацію житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Синельниківської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання права на безоплатну приватизацію житлового приміщення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що у різні часи Синельниківською районною лікарнею державної ветеринарної медицини, нам були надані ордери для проживання у житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_1 у грудні 1986 року, ОСОБА_2 у січні 1999 року, ОСОБА_3 у січні 1981 року, ОСОБА_4 у квітні 1979 року.

Даний житловий будинок фактично поділений на чотири частини (квартири), які мають окремі входи і одна від одної відокремлені. У кожній із цих частин проживають позивачі разом із членами своїх сімей, всі вони там зареєстровані. Але за документами це одне приміщення.

Рішенням Виконкому Синельниківської міської ради № 267 від 19.10.2006 року житловому будинку присвоєно нову адресу, а саме АДРЕСА_1 .

Вони звернулись до управління ЖКГ та комунальної власності в м. Синельникове щодо оформлення передачі нам житлового будинку в приватну власність, але отримали відмову, оскільки у них відсутні ордери на жиле приміщення.

Вони на законних підставах проживають та зареєстровані в спірному будинку, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію будинку.

Спірний будинок не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Її балансоутримувачем є Синельниківське міське комунальне підприємство «ЖЕК-1».

Просять визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право на безоплатну приватизацію житлового будинку, загальною площею 402 кв. м., розташованого за адресою; АДРЕСА_1 , за відсутністю ордеру про надання житлової площі.

До початку проведення судового засідання позивачі надали суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи без їх присутності.

Представник позивачів ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 у відкритому судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Суд, заслухавши думку представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 10 ст.8 вищевказаного Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів.

Як встановлено судом, з позивачі у різні часи працювали в Синельниківській районній лікарні державної ветеринарної медицини, що підтверджується трудовими книжками, та з дозволу Синельниківської районної лікарні державної ветеринарної медицини, позивачам були надані ордери для проживання у житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 402 кв. м., а саме: ОСОБА_1 у грудні 1986 року, ОСОБА_2 у січні 1999 року, ОСОБА_3 у січні 1981 року, ОСОБА_4 у квітні 1979 року. Оскільки інше судом не встановлено, то суд виходить із презумпції того, що вселення в квартиру відбулось на законних підставах. Той факт, що позивачі зареєстровані в даному житловому будинку, що підтверджується копія паспортів України, та постійно проживають у ньому свідчить про те, що вселялись вони на підставі ордеру і були законним наймачами вказаного житлового приміщення.

Рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради від 19 жовтня 2006 року № 267 про впорядкування нумерації будівель, надано АДРЕСА_1 , що належить Синельниківській районній лікарні державної ветеринарної медицини.

Витягом з протоколу загальних зборів трудового колективу Синельниківської районної лікарні державної ветеринарної медицини від 28 липня 2015 року ухвалено надати згоду на приватизацію житлового будинку жителям будинку, який знаходиться на балансі Синельниківської районної лікарні державної ветеринарної медицини за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Регіонального відділення по Дніпропетровській області Фонду державного майна України від 31 липня 2006 року № 12/9-4419 питання щодо приватизації житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на балансі Синельниківської районної лікарні державної ветеринарної медицини, не належить до компетенції регіонального відділення Фонду державного майна України та здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, організаціями, установами у віданні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно довідки Синельниківської районної лікарні державної ветеринарної медицини від 06 квітня 2016 року № 72 будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Синельникове, вулиця Лізи Чайкіної, будинок 83-а, знаходиться в складі основних засобів Синельниківської районної лікарні державної ветеринарної медицини і є відомчим, кошти на утримання будинку в кошторисі лікарні не передбачені та утримується за рахунок його жителів.

Згідно ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Її балансоутримувачем є Синельниківська районна лікарня державної ветеринарної медицини.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивачі на законних підставах проживають та є зареєстрованими в спірному будинку, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє їх можливості реалізувати своє право на приватизацію будинку, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги і визнати за позивачами право на приватизацію будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності ордеру про надання житлової площі.

На підставі викладеного, Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року № 396, Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 328, 345 ЦК України, керуючись ст. ст. 12,13,18,62,64,76,81,89, 263-265,268 ЦПК, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Синельниківської районної державної лікарні ветеринарної медицини про визнання права на безоплатну приватизацію житлового приміщення- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право на безоплатну приватизацію житлового будинку, загальною площею 402 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за від сутністю ордеру про надання житлової площі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: Ю. В. Гречко