Провадження № 2-о/761/57/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Шлапаковій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні, -

В С Т А Н О В И В:

27 вересня 2018 року до суду надійшла зазначена заява.

В заяві заявниця просить: встановити факт спільного проживання заявника з померлим чоловіком ОСОБА_2 з 10.03.2015 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 з 02.10.2010 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свою заяву заявниця обґрунтовує тим, що з 06.08.1987 року по 31.05.2012 року та з 21.06.2012 року по 10.03.2015 року вона була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а з 10.03.2015 року - була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 за якою фактично проживає її син. Заявниця зазначає, що фактично вона проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 06.08.1987 року по день смерті чоловіка. Як зазначає заявниця, з часу її виходу на пенсію, вона перебувала на утриманні чоловіка, оскільки його пенсія була суттєво більшою. Після смерті чоловіка заявниця звернулася із заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, проте було відмовлено в цьому так як відсутні відомості про те, що вона з чоловіком проживали однією сім`єю за однією адресою та перебувала на його утриманні, а тому заявниця не може підтвердити факт, що була на утриманні чоловіка.

Заявниця в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та просила її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання заяви, пояснення на заяву не надійшли.

Тому суд ухвалив про подальший розгляд заяви у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 30.04.1977 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

05.11.1998 року було зареєстровано розірвання шлюбу.

Проте 12.03.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був повторно зареєстрований шлюб.

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку з 01.01.2006 року та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В 2015 році ОСОБА_1 отримувала пенсію в розмірі 1 192,59 грн. - 1 317,59 грн.; в 2016 році - 1 317,59 грн. - 1 490,59 грн.; в 2017 році - 1 490,59 грн. - 2062,16 грн.

Суду не надано доказів на підтвердження отримання доходів чи пенсійного забезпечення ОСОБА_2 та їх розмірів, а тому суд позбавлений встановити, що заявниця перебувала на утриманні її померлого чоловіка.

Квартира АДРЕСА_3 згідно свідоцтва про право власності від 17.08.2017 року належала на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в рівних долях.

ОСОБА_1 з 06.08.1987 року по 10.03.2015 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а з 10.03.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 06.08.1987 року по день смерті.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

В лютому 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Центрального об`єднаного управління пенсійного фонду України в м.Києві із заявою про призначення пенсії по втраті годувальника та на її заяву повідомлено, що відсутні документи на підтвердження перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника, а тому підстави для переведення на інший вид пенсії на даний час відсутні. Крім того заявниця не була зареєстрована на момент смерті годувальника на одній житловій площі.

Заявниця в заяві зазначила, що в силу життєвих обставин вона та її померлий чоловік були зареєстровані за різними адресами, проте постійно проживали разом, вели спільне господарство та в зв`язку з тим, що в чоловіка була пенсія більшого розміру, вона перебувала на його утриманні.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримувала пенсійне забезпечення з квітня 2015 року по вересень 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Отже, в судовому засіданні доведено факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали за адресою АДРЕСА_1 з 10.03.2015 року по день смерті ОСОБА_2 .

В той же час суду не надано доказів, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 , тому суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 293-294, 315-319 ЦПК України ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в м.Києві про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні - задовольнити частково.

Встановити факт: ОСОБА_1 з 10.03.2015 року по 03.08.2017 року проживала за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В частині вимог про встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Притула