Справа № 459/3415/17 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2613/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Львів

Справа № 459/3415/17

Провадження № 22-ц/811/2613/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 вересня 2018 року у складі судді Кріль М.Д.

у справі

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Червоноградська міська рада Львівської області про знесення самочинної прибудови до будинку позивача за рахунок відповідача з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на її знесення,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Червоноградська міська рада Львівської області про знесення самочинної прибудови до будинку позивача за рахунок відповідача з одночасним відшкодуванням підтверджених витрат на її знесення із звільненням цієї прибудови перед знесенням від наявних у ній речей задоволено.

ОСОБА_2 знести самочинну прибудову до будинку АДРЕСА_1 , розміром 7,59 м х 6,50 м, що складається з однієї житлової кімнати площею 20,8 м2, кухні площею 7,5 м2, суміщеного санвузла площею 3,2 м2 та трьох коридорів площею: 2,7 м2, 7,0 м2, 3,8 м2, звільнивши перед тим самочинну прибудову від речей, які належать відповідачці ОСОБА_1 , та передачею відповідачці будівельних матеріалів самочинної прибудови, з відшкодуванням йому підтверджених витрат на її знесення за рахунок відповідачки ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 000 (чотири тисячі) грн. витрат на правову допомогу.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн..

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.

Зазначає, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08.12.2016 року її було зобов`язано не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні та розпорядженні належного йому на праві власності будинку та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , а також зобов`язано її знести самочинну прибудову до будинку та звільнити земельну ділянку від будівельних матеріалів. Дане рішення не скасоване а тому Червоноградський міський суд виніс практично ще одне таке рішення, що вважає незаконним.

Зазначає, що з 1981 року стала проживати в будинку АДРЕСА_1 , як член сім`ї наймача. В 1991 року було здійснено прибудову до будинку, де була обладнана одна житлова кімната пл..20.8 м.кв. та кухня пл.. 7.5 м.кв. Червоноградська міська рада не заперечувала проти будівництва і після завершення вони отримали дозвіл на проведення до добудови світла, води, газу, пибудові присвоїли окремий номер, по якому вона оплачує за комунальні послуги до сьогоднішнього дня і проживає в ній разом з дітьми, бо немає іншого житла.

Вказує, що в даний час займається питанням визнання за нею права власності на самовільно побудовану житлову прибудову.

Зазначає, що по справі не було проведено судового засідання, окрім того вона заявляла клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з відсутністю представника та заявляла про відмову від представника у зв`язку з тим що хоче іншого представника але суд відмовив, чим порушив її право на захист.

Просить рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 вересня 2018 року визнати нечинним та закрити провадження по справі.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги а рішення Червоноградського міського суду від 18.09.2018 року залишити без змін.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про розгляд справи повідомлялися належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що ОСОБА_2 успадкував, після смерті свого батька ОСОБА_3 , будинок АДРЕСА_1 .

Згідно копії витягу КП «ЧМБТІ» №30541847 від 07.07.2011 року, житловий будинок АДРЕСА_1 , на праві приватної власності, згідно свідоцтва про право на спадщину /2-1050/ 10.06.2011/, належить ОСОБА_2 .

Відповідно до копії рішення Червоноградської міської ради Львівської області №369 від 15.12.2016 року, затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 , згідно якої передано йому у власність земельну ділянку площею 0,0645 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 .

Право власності позивача на дану земельну ділянку також підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №80530021 від 16.02.2017 року.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Червоноградської міської ради Львівської області про визнання її забудовником житлової прибудови до будинку, власником матеріалів і виконаних робіт задоволено, та визнано ОСОБА_1 забудовником житлової прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 , розміром 7,59 м * 6,50 м, що складається з однієї житлової кімнати площею 20,8 м2, кухні площею 7,5 м2, суміщеного санвузла площею 3,2 м2 та трьох коридорів площею: 2,7 м2, 7,0 м2, 3,8 м2 відповідно, та власником матеріалів і виконаних робіт по будівництву даної житлової прибудови, та вирішено питання судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2013 року задоволено частково. Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2013 року скасовано в частині визнання ОСОБА_1 забудовником житлової прибудови до будинку АДРЕСА_1 , розміром 7,59 м х 6,50 м, що складається з однієї житлової кімнати площею 20,8 м2, кухні площею 7,5 м2, суміщеного санвузла площею 3,2 м2 та трьох коридорів площею: 2,7 м2, 7,0 м2, 3,8 м2 відповідно, виконаних робіт по будівництву даної житлової прибудови, стягнення судових витрат, та ухвалено в цій частині нове про відмову у позові. У решті рішення залишено без змін.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08.12.2016 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 15.05.2017 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (треті особи: Червоноградська міська рада, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Відділ Держгеокадастру у м. Червонограді Львівської області) про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні житловим будинком та користування земельною ділянкою з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд, шляхом знесення самочинної прибудови до будинку і звільнення земельної ділянки від будівельних матеріалів, використаних при здійсненні такого самочинного будівництва задовлено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні та розпорядженні належного йому на праві власності будинком та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_1 знести самочинну прибудову до будинку АДРЕСА_1 , розміром 7,59 м х6,50 м, що складається з однієї житлової кімнати площею 20,8 м2, кухні площею 7,5 м2, суміщеного санвузла площею 3,2 м2 та трьох коридорів площею: 2,7 м2, 7,0 м2, 3,8 м2, та звільнити дану земельну ділянку від будівельних матеріалів, які їй належать. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 960 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят) грн. вартості правової допомоги, та витрати пов`язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача в розмірі 100 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави - 551,20 грн. судового збору.

Постановою старшого державного виконавця Червоноградсього МВ ДВС ГТУЮ у Львівській області від 04.07.2017 року відкрито виконавче провадження ВП №54234782. На примусовому виконанні у відділі ДВС перебував виконавчий лист №459/1843/16-ц виданий 12.06.2017 року Червоноградським міським судом Львівської області про зобов`язання ОСОБА_1 знести самочинну прибудову до будинку АДРЕСА_1 , та звільнити дану земельну ділянку від будівельних матеріалів, якій їй належать.

Постановою старшого державного виконавця від 06.11.2017 року закінчено виконавче провадження ВП №54234782 з примусового виконання виконавчого листа №459/1843/16-ц виданого 12.06.2017 року Червоноградським міським судом Львівської області, та крім іншого, скеровано повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції на підставі поданих доказів прийшов до висновку, що спірна прибудова і надалі порушує законні права ОСОБА_2 , як власника будинку та земельної ділянки, а тому позов підлягає до задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 373 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Згідно з частиною першою статті 376 ЦК України самочинно збудованим вважається об`єкт нерухомості, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без належного документа чи належно затвердженого проекту; 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Згідно з частиною третьою статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України).

З контексту частин третьої, четвертої статті 376 ЦК України необхідно зробити висновок, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо дотримання цільового призначення земель, а й до випадків, коли відсутнє таке порушення, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить. Аналіз норм права, викладених у зазначених частинах статті 376 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки забудовнику власником під уже збудоване нерухоме майно.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 10 жовнят 2018 року у справі № 520/17520/14-ц.

Як встановлено судом, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 20.12.2013 року, залишеного в цій частині без змін рішенням Апеляційного суду Львівської області від 22.10.2014 року, за відповідачкою визнано право власності лише на будівельні матеріали, з яких було самочинно споруджено прибудову до спірного будинку, розміром 7,59м х 6,50м, яка складається з однієї житлової кімнати площею 20,8 м2, кухні площею 7,5 м2, суміщеного санвузла площею 3,2 м2, та трьох коридорів площею: 2,7 м2, 7,0 м2, 3,8 м2, так як дана прибудова порушує законні права позивача, як власника будинку та користувача земельної ділянки, у зв`язку з чим він не в повному обсязі має змогу належним чином розпоряджатися своїм майном рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 08.12.2016 року відповідачку зобов`язано знести дану самочинно споруджену прибудову до спірного будинку та звільнити спірну земельну ділянку від будівельних матеріалів, які їй належать.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Оскільки відповідачка ухиляється від виконання обов`язку покладеного на неї судовими рішеннями та вказані рішення є не виконаним, виконавче провадження з примусового виконання даного рішення закінчено, колегія суддів приходить до висновку що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Доводи апеляційної скарги є не обґрунтованими, не підлягають задоволенню та не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального чи процесуального права під час розгляду даної справи, а тому оскаржуване рішення суду належить залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Колегія суддів вважає, що cудом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 18 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року.

Головуючий

Судді