Провадження № 2/201/1190/2019
УХВАЛА

13 березня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представником відповідача подано клопотання про зупинення провадження у зазначеній цивільній справі до вирішення кримінальної справи. Так, в обґрунтування поданого клопотання представник відповідача зазначив, що 24 жовтня 2017 року невідомі особи, розбивши скло автомобіля відповідача, викрали разом з іншими документами його паспорт. Цього ж дня відповідач звернувся до Соборного ВП ГУНП України в Дніпропетровській області із відповідною заявою про вчинення злочину. У подальшому в ході проведення перевірки працівниками Соборного ВП було нібито виявлено осіб Родіна та Лісоконя, які підтвердили факт викрадення та підробки паспорту відповідача, отримання ряду кредитів за підробленими документами. За цей час невідомі особи встигли отримати ряд кредитів в банківських установах, таких як АТ «Юнекс Банк», уклавши від його імені кредитний договір № 0.012.27.0318.ФО від 07 березня 2018 року на суму 29999 грн. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 лютого 2019 року було зобовязано уповноважених на те посадових осіб СВ ДВП ГУНП у Дніпропетровській області внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_2 від 25 січня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Згідно із витягом з ЄРДР від 01 березня 2019 року, 28 лютого 2019 року до ЄДРД було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у відношення осіб, що по підробленому паспорту відповідача отримали в банку кредит. З метою довести банківським установам свою непричетність до отриманого кредиту, а також з метою знайти злочинців, на думку представника відповідача суд зобовязаний зупинити провадження у зазначеній цивільній справі.

Представник позивача надала до суду заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі, у якому остання просить відмовити у задоволенні такого клопотання, посилаючись на те, що клопотання про зупинення провадження обґрунтоване тим, що саме кримінальна справа стала підставою для звільнення позивача. Під час звільнення працівника роботодавець має ознайомити його з виявленими фактами порушення трудової дисципліни, зажадати від працівника пояснень. Оскільки відповідач не є стороною кримінального провадження та не володіє документами (доказами), фактами, які є предметом розгляду кримінальної справи, то вони і не могли бути підставою для звільнення, що виключає підстави визначені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження. Крім того, представник позивача зазначила, що звільнення позивача мало місце 08 травня 2018 року, а статус підозрюваного у кримінального провадженні № 0000064 ОСОБА_3 здобула 23 червня 2018 року, що також вказує на необґрунтованість заявленого клопотання.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, дійшов до таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2018 року АТ «Юнекс Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, у якому просить стягнути з відповідача суму боргу за кредитним договором № 0.012.27.0318.ФО _К від 07 березня 2018 року у розмірі 38263,92 грн.

Представник відповідача просить суд зупинити провадження у вказаній цивільній справі до моменту вирішення кримінальної справи.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 06 березня 2019 року 01 березня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України за заявою адвоката ОСОБА_2 від 25 лютого 2019 року про вчинення шахрайських дій.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі у разі обєктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на обєктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Передбачена законом необхідність у зупиненні розгляду однієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що в іншій справі можуть бути встановлені або спростовані факти, що матимуть значення для вирішення цієї справи та які можуть вплинути на наявність підстав для задоволення позову повністю або частково, або відмови у ньому, або якщо ці справи є взаємовиключними.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Згідно із роз'ясненнями, що містяться у п. 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (в редакції закону, що діяв до 15 грудня 2017 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати , що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Крім того, у п. 33 зазначеної постанови указано, що при неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, розслідування кримінального правопорушення триває, рішення по ньому не ухвалено. Докази іншого в матеріалах справи відсутні. Крім того, представник відповідача не навів аргументів на підтвердження того факту, що в межах розгляду цивільної справи неможливо з'ясувати усі необхідні юридичні факти, які є підставами заявленого позову.

Ураховуючи вищезазначене, судом не встановлено підстав для задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження у вказаній цивільній справі.

Окрім того, відмовляючи в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, суд враховує вимоги ст. 2, 121, 210 ЦПК України про те, що справа має бути розглянута судом протягом розумного строку, тому не зупиняє провадження у справі відповідно до принципу ефективності судового процесу, направленого на недопущення затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд, керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі позовом Акціонерного товариства «Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Федоріщев