Справа № 490/4184/17
Провадження № 22-ц/812/1743/19
У Х В А Л А

10 жовтня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді Царюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Держгеокадастру України, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Відділу Держгеокадастру в Новоодеському районі Миколаївської області, Новоодеської міської ради про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держгеокадастру України, Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, Відділу Держгеокадастру в Новоодеському районі Миколаївської області, Новоодеської міської ради про відшкодування шкоди було повернуто позивачу як неподану.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулася до суду з апеляційною скаргою, яка ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2017 року була залишена без руху та наступною ухвалою того ж суду від 20 вересня 2017 року повернута позивачу як неподана.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, а ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху скасовано.

02 вересня 2019 року з Центрального районного суду м. Миколаєва на адресу Миколаївського апеляційного суду надійшла цивільна справа № 490/4184/17, при вивченні матеріалів якої встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 20 вересня 2017 року повернута позивачу як неподана, при цьому вказана ухвала апеляційного суду ОСОБА_1 не оскаржувалась та касаційною інстанцією не переглядалась. Отже, з моменту визнання апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року неподаною та повернення її апелянту, вона втратила своє процесуальне значення саме як апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим, ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 06 вересня 2019 року матеріали зазначеної цивільної справи повернуті до Центрального районного суду м. Миколаєва як помилково надіслані.

У зв`язку з цим, 20 вересня 2019 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року, яка ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року була залишена без руху у зв`язку із пропуском строку на її подачу та відсутністю клопотання про його поновлення із зазначенням поважних причин пропуску.

09 жовтня 2019 року на виконання вимог вищевказаної ухвали Миколаївського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2019 року.

Скаржниця просила поновити строк, посилаючись на те, що після постановлення оскарженої ухвали районним судом, вона у встановлений Законом строк звернулася до апеляційного суду з відповідною апеляційною скаргою, але через ухвалення Апеляційним судом Миколаївської області незаконних ухвал від 06 липня 2017 року та похідної від неї від 20 вересня 2017 року, була позбавлена доступу до правосуддя. Лише після постановлення Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постанови від 03 липня 2019 року, якою було задоволено її касаційну скаргу та скасовано ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 06 липня 2017 року, а також повернення Миколаївським апеляційним судом матеріалів даної цивільної справи до районного суду, вона змогла звернутися до апеляційного суду з новим текстом апеляційної скарги на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року.

Відповідно до пункту 11 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із пунктом 13 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, що набув чинності 15 грудня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 14 червня 2017 року слід визнати поважними та поновити ОСОБА_1 вказаний процесуальний строк.

Апеляційна скарга у даній цивільній справі за формою та змістом відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України.

Не встановлено підстав для застосування положень ст. 185 ЦПК України та інших обставин, які перешкоджають апеляційному провадженню.

Керуючись ст.ст. 127, 354, 359, 360, 361 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 червня 2017 року.

Копію апеляційної скарги надіслати відповідачам.

Роз`яснити відповідачам право на подачу до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі в строк до 23 жовтня 2019 року, а також роз`яснити, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

У разі подання відзиву надати суду документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 360 ЦПК України.

Надіслати копію цієї ухвали учасникам справи.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Л.М. Царюк