Ухвала

Іменем України

03 червня 2019 року

м. Київ

справа № 320/6748/14-к

провадження № 61-10396ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України, та призначено йому покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі за вчинення умисного вбивства її чоловіка ОСОБА_3 Зазначала, що своїми діями відповідач завдав їй моральних страждань, оскільки вона втратила чоловіка та батька дитини.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду, завдану злочином, у розмірі 500 000,00 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 250 000,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення - умисного вбивства чоловіка позивача, останній завдано моральної шкоди, розмір якої суд визначив з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, оскільки, визначаючи розмір завданої позивачу моральної шкоди, суд, врахувавши характер, тривалість, обсяг та глибину душевних страждань позивача, непоправність втрати близької людини, суттєві негативні наслідки, у тому числі пов`язані із порушенням нормального життєвого укладу родини та загального психоемоційного стану позивача, неможливістю відновлення у будь-якому випадку попереднього стану та, виходячи з принципу розумності, виваженості і справедливості, оцінивши майновий стан відповідача, правильно визначив розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу у сумі 250 000,00 грн.

У травні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягненої з нього на користь позивача моральної шкоди з 250 000,00 грн до 100 000,00 грн.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій, визначаючи розмір моральної шкоди, заподіяної позивачу, не врахували його майновий стан, а також те, щопозивач не підтвердила розмір завданої їй моральної шкоди.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Судами установлено, що вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 квітня 2017 року відповідача визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 115 КК України (умисне вбивство чоловіка позивача) та призначено йому покарання у вигляді дванадцяти років позбавлення волі.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, правильно виходив із того, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення - умисного вбивства чоловіка позивача, останній завдано моральної шкоди.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції правильно врахував характер та обсяг душевних, емоційних страждань, яких зазнала позивач, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, правильно визначив її розмір - 250 000,00 грн.

Зазначені висновки відповідають установленим обставинам справи та нормам матеріального права, а доводи, викладені у касаційній скарзі, цих висновків не спростовують.

Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норми статей 23, 1167, 1168 ЦК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, тому наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності.

Керуючись статтею 390, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2018 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Кривцова

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник