Справа № 219/6645/19
Провадження № 2/219/2175/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Медінцевої Н.М.,

при секретареві Волохіній Г.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи ОСОБА_2 Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бахмуті в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 в інтересах позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ), посилаючись на те, що позивач є власником житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 а) на підставі договору купівлі-продажу від 05 лютого 1991 року. Відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивача, а відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - онуком позивача. Вони зареєстровані у належному позивачу будинку. У 2014 році, коли в Донецькій області розпочалися бойові дії, відповідачі разом з позивачем виїхали на постійне місце проживання до Росії. Пізніше всі відповідачі зареєструвалися у Росії, мають постійне місце проживання, роботи та навчання. Відповідач ОСОБА_6 є неповнолітньою особою. Відповідачі у Росії отримали статус осіб, що отримали тимчасовий притулок, мають постійне місце реєстрації та постійне місце проживання у АДРЕСА_5 . Самостійно батьки не можуть приїхати до України та знятися з реєстрації, оскільки вони втратять статус тимчасового притулку на території РФ, де вони постійно проживають, працюють та навчаються з 2014 року. Позивач не має можливості оформити субсидію та змушена сплачувати всі комунальні послуги самостійно. За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 16 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 26 вересня 2019 року на 09-00 годину.

26 вересня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. 19 вересня 2019 року за № ЕП-3116 та ЕП-3117 від відповідача ОСОБА_4 та законного представника малолітнього відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_5 на електронну адресу суду надійшли заяви, в яких вони зазначили, що просять розглянути справу без їхньої участі, позовні вимоги визнають у повному обсязі, оскільки з 2014 року, коли в Донецькій області, в тому числі в м. Бахмуті, розпочалися бойові дії вони разом з неповнолітнім сином ОСОБА_6 виїхали на постійне місце проживання до Росії. Пізніше відповідач ОСОБА_4 , його дружина та син зареєструвалися у Росії, де мають постійне місце проживання, роботи та навчання. Йому та його синові не потрібна реєстрація у належному матері будинку, оскільки вони не будуть користуватися вказаним будинком через те, що постійно проживають у Росії. Крім того, до заяви додали копії свідоцтв про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації (а.с. 64-68).

Представник третьої особи Служби у справах дітей Управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради Донецької області Малка Т.Є. у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вимог позовної заяви, оскільки в матеріалах справи є відомості, що неповнолітня дитина ОСОБА_6 має зареєстроване місце проживання на території Російської Федерації та відвідує дитячий садок.

На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності позивача та відповідачів, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, врахувавши думку відповідачів, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Оскільки відповідачі визнали позовні вимоги, наслідки визнання позову їм зрозумілі, визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд має право ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше АДРЕСА_3 , АДРЕСА_6 . АДРЕСА_4 ) (а.с. 8-11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої головою квартального комітету № 33 ОСОБА_7 від 27 травня 2019 року № 1204, за адресою: АДРЕСА_1 а зареєстровані: ОСОБА_3 (власник), ОСОБА_4 (син) та ОСОБА_6 (онук) (а.с. 19).

До теперішнього часу у спірному будинку залишаються зареєстрованими відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які у будинку за адресою: АДРЕСА_1 а з 13 червня 2014 року не проживають, будинком не цікавляться, оплату комунальних послуг не здійснюють, їхнього особистого майна та речей у будинку немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, актом про не проживання від 27 травня 2019 року (а.с. 20).

Як видно з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто є малолітнім. Його батьками є відповідач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 18).

Законний представник ОСОБА_5 надала свою згоду на зняття з реєстраційного обліку її малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить її нотаріально засвідчена заява від 21 травня 2019 року (а.с. 24).

Відповідно до копій свідоцтв про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 перебувають на обліку у м. Краснодар Краснодарського краю (а.с. 25-37).

Згідно з довідкою № 25 від 21 травня 2019 року, дитина ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно відвідує муніципальну бюджетну освітню установу «Дитячий садок загальнорозвиваючого виду № 13 «Вишенка», розташовану за адресою: 358141, Республіка Адигея, Тахтамукайський АДРЕСА_7 смт. Яблунівський, вул. Космічна, 35, з 04 липня 2016 року по теперішній час (а.с. 39).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян.

Згідно з ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірному будинку відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , тому їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 ).

Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 18, 42, 223, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 289, 354-355 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_8 , АДРЕСА_6 . АДРЕСА_4 ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Медінцева