ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5424/19 Справа № 181/1460/18 Суддя у 1-й інстанції - Юр`єв О. Ю. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання кредитного договору припиненим.

Позов мотивований тим, що 10.04.2006 року вона отримала споживчий кредит у сумі 4 175,68 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом згідно договору №DNH4KP98341932 від 10.04.2006 року. В порушення умов договору свої зобов`язання виконувала неналежно, тому 12 лютого 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Межівського районного суду Дніпропетровської області, і рішенням суду від 24 березня 2014 року з неї було стягнуто заборгованість у сумі 13425,61 грн. 28 березня 2014 року Межівським районним судом Дніпропетровської області було винесено додаткове рішення, яким було доповнено основне рішення суду від 24 березня 2014 року та остаточно стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором у сумі 16054,53 гривень.

31 липня 2018 року в.о. начальника відділу Межівського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесла постанову по виконавчому провадженні ВП №44745127 про закінчення виконавчого провадження у якій зазначено, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з оплатою заборгованості у повному обсязі, та після чого вона звернулася до Межівського відділення ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо надання довідки про повне виконання своїх зобов`язань за рішенням суду в примусовому порядку, але представники банку відповіли, що кредитна заборгованість не погашена в повному обсязі і на разі складає в сумі 23 863, 84 грн.

Позивач просить суд визнати споживчий кредитний договір №DNH4KP98341932 від 10.04.2006 року укладений між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" припиненим у зв`язку з його виконанням; судові витрати стягнути з відповідача.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року позов задоволено та ухвалено визнати споживчий кредитний договір №DNH4KP98341932 від 10.04.2006 року укладений між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк" припиненим у зв`язку з його виконанням; вирішено питання стосовно судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки відповідач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, тобто змінивши умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а позивач, у свою чергу, сплатила у повному обсязі заборгованість за рішенням суду від 24 березня 2014 року - зобов`язання за кредитним договором №DNH4KP98341932 від 10.04.2006 року укладеним між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк", є припиненим у зв`язку з його виконанням.

В апеляційній скарзі АТ КБ "ПриватБанк" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального то процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про припинення кредитного договору є передчасним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Межівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, яке відкрило виконавче провадження та на підставі виконавчого листа №181/148/14-ц виданого 16 травня 2014 року Межівським районним судом Дніпропетровської області про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10.04.2006 року в сумі 16054,53 гривень.

19 вересня 2015 року державним виконавцем ВДВС Межівського районного управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №181/148/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 примусово 16054, 53 гривень. Виконавче провадження ВП №44745127.

31 липня 2018 року в.о. начальника відділу Межівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області винесла постанову по виконавчому провадженні ВП №44745127 про закінчення виконавчого провадження у якій зазначено що виконавче провадження закінчено у зв`язку з оплатою заборгованості у повному обсязі.

Проте, згідно довідки №1Е4GoNHMT33POFS станом на 22.10.2018 року ОСОБА_1 має заборгованість перед відповідачем за кредитним договором №DNH4KP98341932 у розмірі 23863,84 грн., яка складається з наступного: -2628,92 грн. - залишок тіла кредиту (кредитна заборгованість), -754,92 грн. - прострочені проценти та 20530, 88 грн. - пеня.

Відповідач у розрахунку вказує наявність заборгованості за тілом кредиту, але за цією складовою було ухвалено рішення Межівським районним судом Дніпропетровської області від 24 березня 2014 року, яким захищено право відповідача на дострокове стягнення заборгованості, у тому числі й за тілом кредиту, між іншими складовими, отже подвійне стягнення тіла кредитної заборгованості є недопустимим.

Позивач погашала заборгованість за рішенням суду через виконавче провадження та виконала рішення суду в повному обсязі, що підтверджується відповідною постановою про закриття виконавчого провадження від 31 липня 2018 року.

Проте відповідачем самостійно проводились нарахування коштів, отриманих від ОСОБА_1 за рішенням суду, не в тому порядку та обсязі, як зазначено у рішенні суду. Тобто відповідачем самостійно змінено виконання рішення суду без законних на те підстав. Через це продовжується нарахування відсотків та пені на заборгованість, яку ОСОБА_1 погасила за рішенням суду в повному обсязі, що призводить до безпідставного списання коштів з рахунку позивача, на підставі кредитного договору, який фактично є припиненим у зв`язку з достроковим стягненням заборгованості та його виконанням за рішенням суду.

Факт продовження списання коштів з рахунку ОСОБА_1 в автоматичному режимі після закриття виконавчого провадження, у зв`язку зі сплатою заборгованості, встановлено у судовому засіданні та не заперечувалося сторонами. Це, в свою чергу, призводить до порушення прав позивача, та визнання вказаного кредитного договору припиненим є необхідною умовою відновлення порушених прав ОСОБА_1

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що оскільки відповідач використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку, тобто змінивши умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а позивач, у свою чергу, сплатила у повному обсязі заборгованість за рішенням суду від 24 березня 2014 року - зобов`язання за кредитним договором №DNH4KP98341932 від 10.04.2006 року укладеним між позичальником ОСОБА_1 та ПАТ КБ "ПриватБанк", є припиненим у зв`язку з його виконанням.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений кредитний договір має виконуватися належним чином. Виконання договору полягає в здійсненні сторонами прав, виконанні ними обов`язків, що виникли із зобов`язання, заснованого на договорі. Однією з підстав припинення договірних відносин і є виконання сторонами умов договору. Якщо сторони належним чином виконали свої обов`язки в установлений строк відповідно до норм законодавства, а також вимог, передбачених договором, зобов`язання можна вважати припиненим.

Кредитний договір може бути припиненим у зв`язку із закінченням терміну його дії, а також належним і реальним виконанням відповідних зобов`язань сторонами.

Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. Надалі в разі невиконання рішення суду в кредитора виникає право стягувати суми, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язальні правовідносини не припинилися.

У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином (а не в силу ухвалення рішення суду).

Ст. 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай висуваються.

Отже, припинення кредитного зобов`язання можливе виконанням, проведеним належним чином. Під припиненням кредитного зобов`язання необхідно розглядати припинення всіх прав та обов`язків сторін такого зобов`язання, а саме: кредитора щодо надання коштів позичальнику в розмірі та на умовах, установлених договором, і повернення коштів (кредиту) позичальником у визначений кредитним договором термін і сплати процентів за надання кредитором коштів, а також прав та обов`язків сторін, які випливають із усіх інших умов, установлених кредитним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався з позовними вимогами до ОСОБА_1 про дострокове повернення всієї суми кредиту у зв`язку з тим, що остання не виконувала свої зобов`язання по поверненню чергової частини кредиту.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 13425,61 грн.

Так, саме по собі ухвалення рішення не припиняє зобов`язальні правовідносини між Банком та ОСОБА_1 й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

В зв`язку з чим, висновок суду першої інстанції про припинення кредитного договору у зв`язку з його виконанням є помилковим, оскільки матеріалами справи не встановлено виконання спірного кредитного договору у повному обсязі, а саме по собі рішення суду про стягнення заборгованості, яке потім виконане, не може бути підставою для визнання його припиненим.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07 березня 2019 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про визнання кредитного договору припиненим - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 1057 грн. 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко