Справа № 661/4512/18
Провадження № 2/661/73/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

14 травня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді: Чирського Г.М.,

при секретарі: Шевченко Ю.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Самсона В.В. ,

представника відповідача - ОСОБА_34.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Каховка Херсонської області у загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від права на спадкування, встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з відповідною позовною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . У зв`язку з похилим віком та постійній потребі у сторонньої допомозі матері, рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради № 473 позивача офіційно було призначено помічником матері, та вона фактично весь час мешкала разом з мамою за адресою: АДРЕСА_2 . Після смерті матері залишилося три спадкоємця першої черги - позивач, її рідний брат ОСОБА_6 , який постійно проживає у Білорусі та до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Та сестра позивача, донька померлої - ОСОБА_4 - громадянка США, відповідач у справі. Останні роки мати хворіла, потребувала постійного піклування та догляду, оскільки мала похилий вік та була у безпорадному стані. Позивач, як донька, завжди піклувалася про її стан здоров`я, самопочуття, матеріальне забезпечення, робила все для належного догляду, як за нею так і за належними умовами проживання у квартирі. Натомість, відповідач не піклувалася про мати та не надавала їй ніякої допомоги, якої вона потребувала через похилий вік та стан здоров`я. Після смерті матері сестра не приїжджала навіть на її похорон, а протягом шести місяців поштою прислала із США заяву про прийняття спадщини, яка залишилась після матері. Крім того, в офіційних документах позивача, а саме паспорті, пенсійному посвідченні зазначено прізвище « ОСОБА_5 ». Згідно її свідоцтва про народження її матір`ю зазначена російською: « ОСОБА_5 ». Але, у свідоцтві про смерть вказана « ОСОБА_5 ». Враховуючи зазначене, позивач просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , як між матір`ю та донькою, встановити факт прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , усунути ОСОБА_4 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилась після смерті матері ОСОБА_5 Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що належала померлій ОСОБА_5 , покласти на відповідача усі судові витрати пов`язані з розглядом цієї справи.

Ухвалою суду від 16.10.2019 р. відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач, її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги із наведених підстав, позивач пояснила суду, що вона опікувалась ОСОБА_5 , відповідач іноді приїздила, привозила одяг. Ліки для матері позивач купувала за власні кошти, так як мала на те матеріальну можливість. Також, самотужки вела домашнє господарство, годувала матір, яка кожного року проходила лікування в кардіології. Коли відповідач приїздила до Нової Каховки , вона зупинялась у ОСОБА_5 . Раз на тиждень вони спілкувалися по «Скайпу». Матір отримувала добру пенсію, в неї були пільги по сплаті комунальних послуг, але коли з 2015 року сильно зросли витрати, вона звернулась до відповідача за матеріальною допомогою, проте остання відмовила. Брат не міг допомогти, оскільки в нього була хвора жінка на рак. Раз на місяць до матері приходила донька відповідача, яка нічого не приносила. На похорон матері відповідач не приїхала.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем не доведено факт ухилення відповідача від надання допомоги своїй матері, а підстави для вирішення питання щодо визнання права власності за позивачем на її частину квартири у судовому порядку відсутні.

Заслухавши сторін, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (з боку позивача), ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 (з боку відповідача), дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14.03.2017 року Новокаховським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 01.04.1949 року, актовий запис № 284 вбачається, що в родині ОСОБА_23 (російською мовою) та ОСОБА_5 (російською мовою) ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 (російською мовою).

Згідно рішення виконавчого комітету Новокаховської міської ради № 473 від 27.10.2015 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована помічником ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

З акту про спільне проживання однією сім`єю від 14.05.2018 року, підписаного сусідами ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 , спільно з її матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , однією сім`єю з 2003 року та доглядала за нею до її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з ч.1 п.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином, надані письмові докази підтверджують факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_5 , а саме, факт того, що остання була матір`ю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд не має сумнівів у доведеності вказаного факту, що узгоджується з іншими правовстановлюючими документами та матеріалами справи.

Відповідно довідки № 579, виданої 13.12.2016 року КП «Каховське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_5 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Фондом комунального майна Новокаховської міської Ради народних депутатів 20.05.1993 року на підставі розпорядження № 28-п та свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.05.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Новокаховської державної нотаріальної контори за реєстровим № 2-1270 ОСОБА_25 .

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.05.1959 року, актовий запис № 703 вбачається, що в родині ОСОБА_23 (російською мовою) та ОСОБА_5 (російською мовою) ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 (російською мовою).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 05 травня 1978 року ОСОБА_27 та ОСОБА_4 уклади шлюб 05 травня 1978 року, актовий запис № 176, після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ».

З постанови державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори ОСОБА_30 від 19.06.2018 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу № 265/2017 за заявою про прийняття спадщини її доньки ОСОБА_4 . Вказаною постановою на звернення ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено з вказаних підстав, інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вищевикладене та також те, що правомірне набуття права власності позивачем на спадкове майно в судовому засіданні встановлено і підтверджено відповідними доказами, суд вважає позовні вимоги про визнання права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають частковому задоволенню - в розмірі 1/2 частини вказаної квартири.

В частині встановлення факту прийняття спадщини позивачем та усунення відповідача від права спадкування за законом на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_5 суд зазначає наступне.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як вбачається зі Спадкової справи № 265/17 до майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач та відповідач в установленому порядку звернулися до нотаріуса про прийняття ними спадщини.

Згідно заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Самсона В.В. від 17.11.2017 р., поданої до Новокаховської державної нотаріальної контори, останній просить призупинити видачу Свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із зверненням до суду.

З постанови державного нотаріуса Новокаховської державної нотаріальної контори Заремби С.А. від 19.06.2018 року, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , заведено спадкову справу № 265/2017 за заявою про прийняття спадщини її доньки ОСОБА_4 . Вказаною постановою на звернення ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в цілому на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 відмовлено з вказаних підстав, інших заяв не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалося.

Таким чином, оскільки на час розгляду справи наявна відмова нотаріуса в оформленні права на спадщину, відповідач також звернулася до Новокаховської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, тому, вимоги щодо встановлення факту прийняття позивачем спадщини після смерті матері задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому, слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечувати умови свого життя, потребує стороннього догляду допомоги та піклування. Також, ухиляння від надання такої допомоги полягає у навмисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку і допомогу спадкодавцю. Ухиляння пов`язане із винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні пояснила, що часто бувала в гостях у ОСОБА_5 , донька якої ОСОБА_1 доглядала матір, ОСОБА_4 останній раз вона бачила приблизно 10 років тому.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона разом працює з позивачем. Зі слів останньої, а також, коли гостювала в них, знає, що позивач доглядає матір, якій було 91 рік та яка не могла доглядати себе самостійно.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сусідкою та вона знала ОСОБА_5 до її смерті. Позивач доглядала матір, завжди була поруч з нею, інших осіб з ОСОБА_5 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідкою, вона доглядала матір, а відповідача не бачив біля 20 років.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 була її подругою, позивача та відповідача знає. Бачила як позивач доглядала матір, робила в квартирі ремонт, купувала їй ліки. ОСОБА_5 . казала, що відповідач нічим не допомагала.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що вона знімала квартиру в одному домі з ОСОБА_5 З позивачем знайома, відповідача не знає. ОСОБА_5 був потрібен догляд, ліки придбавала ОСОБА_1 , після отримання померлою пенсії приходила онука ОСОБА_33 - брала гроші.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 її знайомі, ОСОБА_4 ніколи не бачила. Ходила в гості до ОСОБА_4, бачила, що позивач доглядала за матір`ю, оскільки вона з 2012 року не могла виходити на вулицю .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, позивача знає приблизно 10-15 років. Їй відомо, що відповідач не приймала участі в утриманні ОСОБА_5 , яка постійно потребувала сторонньої допомоги. Відповідач передавала речі з Америки.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її матір`ю, яка на даний час перебуває в США. Кожного року відповідач надсилала їй грошові кошти, приблизно 1000 доларів США через Western Union для неї та ОСОБА_5 В 2000 році позивач, яка є її тіткою, переїхала жити до ОСОБА_5 Остання скаржилася їй, що позивач грубо з неї розмовляє. Свідок також приходила до ОСОБА_5 через тиждень, в той час остання сама ходила до магазину за продуктами. З 2016 року ОСОБА_5 практично з квартири не виходила, в цей період позивач проживала разом з нею, доглядала її, свідок приходила на вихідні. Відповідач кожного року приїздила в гості, зупинялась у матері, часто спілкувалася з матір`ю по "Скайпу» та телефону. Крім того, у ОСОБА_5 була хороша пенсія, вона навіть допомагала грошима свідку. Відповідач не мала змоги приїхати на поховання, оскільки в неї виникли складнощі із замовленням квитків.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що мав з позивачем та відповідачем дружні стосунки, часто бував в квартирі у ОСОБА_5 - допомагав їй з ремонтом техніки. Остання скаржилась, що позивач кричить на неї, також остання розповідала йому, що донька з Америки висилає їй грошові кошти, які отримує її онука ОСОБА_33 .

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснила, що відповідач є її кумою. Останнього разу вона бачила ОСОБА_5 в 2016 році. Відповідач працю в США продавцем в кафе, а її чоловік працює далекобійником. Їй також відомо, що відповідач надсилала грошові кошти матері та доньці.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що позивач та відповідач є її сусідами. ОСОБА_5 ніколи не потребувала грошової допомоги. Коли відповідач приїздила, вона кожного разу залишала матері грошові кошти, а крім того вони спілкувались по «Скайпу». Онука ОСОБА_33 також приходила до ОСОБА_5 та прибиралась.

З цих підстав, оскільки з досліджених судом доказів не вбачається про обізнаність відповідача ОСОБА_4 про необхідність надання допомоги ОСОБА_5 та навмисне її ухиляння від надання такої допомоги матері, тоді як за змістом ч.5 ст.1224 ЦК України лише при одночасному настанні цих обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від права спадкування за законом, позовні вимоги суд вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення втрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідності до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

До матеріалів справи позивачем додано угоду про надання правової допомоги від 08.11.2017 р., укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Самсон В.В., квитанцію про прибуткового ордеру № 11 від 08.11.2017 р., відповідно до якого адвокатом надано заявнику послуги на суму 5000 грн. за надання правової допомоги.

Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення.

Відтак, позивачем документально підтверджено витрати на правову допомогу, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню в сумі 2500 грн., оскільки позов задоволено частково.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог - у розмірі 903 грн. 51 коп.

Керуючись 4, 5, 13, 76-81, 137, 141, 223, 263, 265, 280-282, 259 ч.6, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт, який має юридичне значення, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 є донькою ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 судові витрати: по сплаті судового збору - у розмірі 903 грн. 51 коп., витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн., а разом - у сумі 3403 грн.51 коп. В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2019 року.

Суддя Г. М. Чирський