Ухвала

15 березня 2019 року

м. Київ

справа № 545/3750/17

провадження № 61-4143ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2, Виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Мудра Аліна Миколаївна, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України, про визнання недійсним державного акта про право приватної власності на землю, скасування реєстрації державного акта про право власності на землю,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду. Позов задоволено. Визнано недійсним державний акт про право приватної власності на землю від 26 лютого 2002 року серії НОМЕР_1, виданий ОСОБА_4 на підставі рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо земельної ділянки площею 0,1158 га, розташованої в АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, який зареєстровано у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під НОМЕР_2. Скасовано реєстрацію у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під НОМЕР_2 державного акта про право приватної власності на землю від 26 лютого 2002 року серії НОМЕР_1, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області щодо земельної ділянки площею 0,1158 га, розташованої в АДРЕСА_1, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства. Стягнуто з Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 1 280 грн судового збору.

Постановою Апеляційного суду від 09 січня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено за пропуском строку позовної давності.

16 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв'язку касаційну скаргу на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2019 року у вищевказаній справі.

Верховний Суд дослідив подану касаційну скаргу, в результаті чого дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Пунктом 4 частини четвертої статті 393 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не навела згаданих підстав касаційного оскарження, не зазначила, які саме норми матеріального права були неправильно застосовані або які норми процесуального права були порушені судами і в чому полягають ці порушення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи, що заявник не виконала вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2019 року у зв'язку із поверненням касаційної скарги залишено без розгляду.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 28 вересня 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 09 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_2, Виконавчий комітет Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області, приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу Мудра Аліна Миколаївна, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області Міністерства юстиції України, про визнання недійсним державного акта про право приватної власності на землю, скасування реєстрації державного акта про право власності на землю повернути заявнику.

Суддя В. А. Стрільчук