КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/712/15 Головуючий у І інстанції - Гребенюк В.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/8045/2019 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Таргоній Д.О., Журби С.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ОСОБА_1 , Приватного акціонерного товариства «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» про відшкодування шкоди в порядку регресу,

встановив:

в грудні 2014 року ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулося до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ПрАТ «НФСК «Добробут» про відшкодування шкоди в порядку регресу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24 березня 2012 року на вул. Набережно-Хрещатицька в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

В результаті ДТП автомобіль «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 було пошкоджено.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11 червня 2012 року винним у ДТП було визнано ОСОБА_1

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1358521 ПрАТ НФСК «Добробут» з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілому в розмірі 50 000 грн., франшиза - 0 грн.

З метою визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 , позивачем проведено оцінку.

Відповідно до рахунків фактури № НОМЕР_3 РФ 00215158 від 10 травня 2012 року, №501351 РФ 00219951 від 02 липня 2012 року ДП «Авто Інтернешнл» та №512007 РФ 00226208 від 12 вересня 2012 року ТОВ «Авто Інтернешнл» вартість відновлювального ремонту складає 125 231 грн. 84 коп.

Позивач в порядку досудового врегулювання звернувся до ПрАТ НФСК «Добробут» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування, однак останнє не здійснило виплату страхового відшкодування позивачу.

Таким чином, у позивача виникло право вимоги до ПрАТ НФСК «Добробут» на суму 50 000 грн. та до ОСОБА_1 на суму 75 231 грн. 84 коп., в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «ІНГО Україна» суму у розмірі 75231,84 грн.

Стягнути з ПрАТ «НФСК «Добробут» на користь ПрАТ «ІНГО Україна» суму у розмірі 50000 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, посилається на те, що з метою визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту позивачем була здійснена оцінка, за якою сума матеріальних збитків з урахуванням зносу була визначена в розмірі 61255,08 грн.

Вважає, що позивач не мав права виходити за межі експертної оцінки, оскільки страховому відшкодуванню підлягає лише оцінена шкода, тому позивачем безпідставно сплачено на користь ОСОБА_2 кошти в сумі 125231,84 грн.

Також, разом із позовною заявою на доказ обґрунтованості свої вимог, позивачем були надані три платіжні доручення на суму 125 231,84 грн., проте позивачем не доведено, що всі три страхові виплати були здійснені саме на підставі страхового випадку, який стався 24 березня 2012 року з вини відповідача.

Окрім цього, друга та третя виплати дуже різняться в часі, що може свідчити про сплату позивачем коштів не в рахунок ремонту по страховому випадку а з інших підстав.

Зазначив, що окрім всього, судом було порушено правила підсудності, оскільки він проживає у Дніпровському районі м. Києва і саме Дніпровський районний суд м. Києва повинен був розглядати даний спір, однак останній безпідставно передав справу на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

Просив скасувати заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року, а справу направити за встановленою підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу.

Між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір страхування, за яким позивач застрахував автомобіль «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 .

24 березня 2012 року на вул. Набережно-Хрещатицька в м. Києві сталась ДТП за участю автомобілів «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

В результаті ДТП автомобіль «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 було пошкоджено, що підтверджено довідками ДАІ.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 11 червня 2012 року винним у ДТП було визнано ОСОБА_1

ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою на виплату страхового відшкодування.

З метою визначення матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 , позивачем було замовлено оцінку в ПП «Експертна компанія «Укравтоекспертиза».

Згідно оцінки серії НОМЕР_4 вартість відновлювального ремонту з урахуванням втрати товарної вартості складає 61 255 грн. 08 коп.

Відповідно до рахунків фактури № НОМЕР_3 РФ 00215158 від 10 травня 2012 року, №501351 РФ 00219951 від 02 липня 2012 року ДП «Авто Інтернешнл» та №512007 РФ 00226208 від 12 вересня 2012 року ТОВ «Авто Інтернешнл» вартість відновлювального ремонту складає 125 231 грн. 84 коп.

Як вбачається з страхових актів №64137 від 17 травня 2012 року, № 65235 від 06 липня 2012 року та № 67043 від 04 жовтня 2012 року, позивач сплатив ОСОБА_2 кошти у розмірі 93360 грн. 05 коп., 16 220 грн. 64 коп. + 15 651 грн. 18 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №7443 від 25 липня 2012 року, №11219 від 19 жовтня 2012 року та №5398 від 06 червня 2012 року.

Позивач в порядку досудового врегулювання звернувся до ПрАТ НФСК «Добробут» із заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/1358521 ПрАТ НФСК «Добробут» з лімітом відповідальності за шкоду завдану майну потерпілому в розмірі 50 000 грн., франшиза - 0 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/1358521, термін дії полісу з 27 листопада 2011 року по 26 листопада 2012 року, ліміти вказаного полісу були установлені у розмірі 100 000 грн. за шкоду заподіяну життю і здоров`ю та 50 000 грн. за шкоду заподіяну майну, франшиза - 0 грн., а тому належна до виплати сума страхового відшкодування становить - 125 231 грн. 84 коп. та підлягає стягненню з ПрАТ НФСК «Добробут» на користь позивача у розмірі 50 000 грн., з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню різниця у розмірі, що не покривають ліміти полісу у розмірі 75 231 грн. 84 коп.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», даний вид страхування здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю транспортного засобу страхувальника і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено шкоду, яка заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, як шкоду, пов`язану: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За правилом ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання повідомлення про страховий випадок страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів зобов`язаний був направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з`явився, потерпіла особа мала право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страхова компанія зобов`язана відшкодувати їй витрати на проведення експертизи.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стаття 9 Закону України «Про страхування» дає визначення, що страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

За правилом ст.25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством. Цим Законом встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст.ст.22,28 Закону).

Стаття 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає ліміти відповідальності страховика.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Статтею 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Таким чином, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Доводи апелянта про те, що позивачем не доведено що страхові виплати були здійснені на підставі страхового випадку не заслуговують на увагу, та спростовуються Актами огляду транспортного засобу, в яких зазначені: характер пошкодження та найменування деталей необхідних для заміни.

При огляді транспортного засобу відповідач ОСОБА_1 був присутнім, та поставив свій підпис в актах огляду транспортного засобу, чим погодився з характером пошкодження автомобіля «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 .

Матеріали справи не містять даних, що відповідач ОСОБА_1 не погодився з актами огляду транспортного засобу, чи інші заперечення щодо проведеного акту огляду.

Таким чином, належними та допустимими доказами підтверджується характер пошкоджень автомобіля «Mazda CX-9», д.н.з. НОМЕР_2 , а також вартість таких пошкоджень, які були відшкодовані страховою компанією на умовах договору страхування, укладеного між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ОСОБА_2 .

Також, колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, стосовно того, що справу необхідно передати за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що вперше позивач звернувся із позовом до Дніпровського районного суду м. Києва.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2015 року, яка набрала законної сили, справу було направлено за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва, оскільки відповідач ПАТ «Народна фінансово-страхова компанія «Добробут» знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сагайдачного/Ігорівська, 10/5, літ. А, що відноситься до Подільського району м. Києва.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.116 ЦПК України, в редакції чинній на момент ухвалення рішення, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

Згідно з ч.1 ст.117 цього Кодексу, спори між судами про підсудність не допускається.

З вищенаведеного вбачається, що Подільський районний суд м. Києва мав право на розгляд зазначеного спору, а відтак підстав для скасування рішення з цих підстав не вбачається.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Справа судом розглянута повно та об`єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано вірно.

Викладені у рішенні висновки відповідають обставинам справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2015 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Д.О. Таргоній

С.О. Журба