Постанова

Іменем України

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 487/3839/17

провадження № 61-42374св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кобзаренко Максим Юрійович, на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року у складі судді Коломієць В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом як спадкоємця другої черги після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом як спадкоємця першої черги та за правом представлення після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні Корабельного районного суду міста Миколаєва перебуває справа № 488/277/18 за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та

ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки результат розгляду справи Корабельним районним судом міста Миколаєва стосується обставин, які досліджуються у цій справі та може вплинути на результат розгляду даної справи, ОСОБА_1 просила суд зупинити провадження у справі № 487/3839/17 до набрання законної сили рішенням Корабельного районного суду міста Миколаєва у справі

№ 488/277/18.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 липня

2018 року (у складі судді Павлової Ж. П.) у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Підготовче провадження у справі закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що посилання ОСОБА_1 на те, що в провадженні Корабельного районного суду міста Миколаєва перебуває справа № 488/277/18, не є достатньою підставою для зупинення провадження у цій справі. Крім того, позивачем не надано доказів, які б підтверджували факт необхідності зупинення провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року апеляційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 липня 2018 року щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що частина перша статті 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Проте, оскаржувана ОСОБА_1 . ухвала, а саме, про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, не входить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду. Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.Оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, вказана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат

Кобзаренко М. Ю.,просить скасувати ухвалу апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі. Проте, така невизначеність може призвести до порушення конституційних прав та свобод учасника справи, оскільки необґрунтована відмова в апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі позбавляє особу права на апеляційне оскарження судових рішень.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 липня

2018 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі відмовлено. Підготовче провадження у справі закрито, цивільну справу призначено до судового розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 року апеляційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 липня 2018 року щодо відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі повернуто особі, яка її подала, на підставі статей 353, 357 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Згідно з чинним цивільним процесуальним законодавством України реалізація права на апеляційне оскарження особою, яка звертається з апеляційною скаргою, передбачає виконання певних вимог щодо порядку апеляційного оскарження.

Відповідно до частини першої, другої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Пунктом 14 частини першої статті 353 ЦПК України визначено, що окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Отже, з аналізу частини першої статті 353 ЦПК України вбачається, що процесуальним законодавством передбачено можливість апеляційного оскарження окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі.

Повертаючи апеляційну скаргу, апеляційний суд виходив з того, що відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Встановивши, що відмова у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі не входить до вичерпного переліку ухвал, що підлягають оскарженню окремо від рішення суду, та врахувавши, що можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі не передбачено статтею 353 ЦПК України, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Доводи касаційної скарги про те, що відмова в апеляційному оскарженні ухвали суду першої інстанції про відмову у зупиненні провадження у справі позбавляє особу права на апеляційне оскарження судових рішень є необґрунтованими, оскільки відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства»

від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року, зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Інші доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Кобзаренко Максим Юрійович, залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 24 липня 2018 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. М. Фаловська А. І. Грушицький В. В. Сердюк