Ухвала

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 520/20198/18

провадження № 61-10110ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи - Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи -Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади у розмірі 5 000,00 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2019 року залишено без змін.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини у справах Lavages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gonnez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову становить 5 000, 00 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право заявника на апеляційний перегляд справи було забезпечено.

Ураховуючи зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не містить обставин, визначених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 як на одну з обставин, передбачених наведеною нормою процесуального права, посилається на винятковість значення справи для його родини, як такої, «Що дає надію на прийняття рішення по кримінальному провадженню та захисту прав від злочину».

Однак, в розглядуваному випадку ОСОБА_1 не оскаржував будь-яку діяльність органу досудового розслідування, а звернувся до суду з позовом про стягнення 5000, 00 грн моральної шкоди, тобто переслідував майновий інтерес, який становить незначну суму на рівні встановленої законом мінімальної заробітної плати, що об`єктивно не надає виняткового значення цієї справи для скаржника.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи, що судові рішення, які оскаржуються, прийняті у малозначній справі, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Одеси від 07 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю третьої особи -Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу державної влади.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. М. Русинчук