Номер провадження: 22-ц/813/2998/19
Номер справи місцевого суду: 495/2252/17
Головуючий у першій інстанції Шевчук Ю.В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 495/2252/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

-головуючого судді - Заїкіна А.П.,

-суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області,

- відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у передбаченому статтею 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене під головуванням судді Шевчук Ю.В. о 12 годині 38 хвилині 08 червня 2018 року,

встановив:

У березні 2017 року Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області(далі - Управління Пенсійного фонду) звернулося до суду з вищезазначеним уточненим у травні позовом, в якому остаточно просить стягнути з ОСОБА_1 надмірно виплачену пенсію у розмірі - 32 687,87 грн..

Управління Пенсійного фондуПозовні обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні як отримувач пенсії за віком з 29.04.2015 р.. Під час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 надав трудову книжку б/н від 23.04.1973 р., згідно якої його було звільненоно з посади заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації з 08.02.2008 р..

23.06.2016 р. ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про здійснення перерахунку пенсії у зв`язку з працевлаштуванням та надав наступні документи: - розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №40/к-2016 від 29.03.2016 р. про поновлення його на роботі з 08.02.2008 р.; - розпорядження №56/к-2016 від 18.04.2016 р. про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з 19.04.2016 р.; - довідку № 577 від 22.06.2016 р., видану Маразліївською сільською радою про те, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду старости села Долинівка з 20.04.2016 р..

ОСОБА_1 не мав право на отримання пенсії з 29.04.2015 р., у зв`язку з чим протягом з 29.04.2015 р. по 31.07.2016 р. виникла переплата пенсії на загальну суму - 33 480,50 грн., яка складається з двох сум: 1) переплати в розмірі - 25 718,77 грн. за період з 29.04.2015 (дата призначення пенсії) по 19.04.2016 р. (дата звільнення з посади згідно розпорядження №56/к-2016 від 18.04.2016 р.), що виникла у зв`язку з поновленням на посаді заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області з 08.02.2008 р. (розпорядження від 29.03.2016 року №40/3-2016), про що управлінню стало відомо в зв`язку з поданням заяви ОСОБА_4 від 23.06.2016 р. вхідний №0391/1853, тобто через 3 місяця після винесення рішення про поновлення на роботі; 2) переплати в розмірі - 7 761,28 грн. за період з 20.04.2016 ро. по 31.07.2016 р., що виникла у зв`язку працевлаштуванням на роботу в Маразліївській сільській раді па посаді старости села Долинівка згідно довідки Маразліївської сільської ради від 22.06.2016 року №577, наданої до управління 23.06.2016 року, тобто через 3 місяця після працевлаштування відповідача. Староста села є посадовою особою місцевого самоврядування, тому відповідно до ст. 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" тимчасово, у період з 01 січня по 31 грудня 2016 року, посадовим особам місцевого самоврядування (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України) у період служби в органах місцевого самоврядування пенсії не виплачуються.

З 01.01.2017 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 р. №1774-УІІІ, відповідно до якого посада старости села з 01.01.2017 р. належить до посад державної служби. Тому, 11.01.2017 р. було проведено перерахунок, в результаті якого з 01.01.2017 р. виплату пенсії відповідачу поновлено, як працюючому пенсіонерові в розмірі 85% призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У зв`язку з поновленням пенсії в лютому 2017 року, відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було проведено відрахування з пенсії надміру виплачених коштів в розмірі 20% пенсії, яка належить до виплати, в сумі - 792,18 грн. (за січень - лютий 2017 року).

Загальний залишок не утриманої суми переплати пенсії станом на 01.05.2017 р. складає - 32 687,87 грн. (а. с. 1 - 1зворотна сторона, 18 - 19).

Представник Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області у судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила суд задовольнити її.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_8 у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовної заяви.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.06.2018 рокувищезазначену позовну заяву Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Одеської області суму надміру виплаченої пенсії у розмірі - 32 687,87 грн. (а. с. 99 - 102).

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що уточнені позовні вимоги Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню (а. с. 98 - 102).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що судом першої інстанції не надано оцінки його доказам про те, що він звертався до Пенсійного фонду з приводу зміни свого місця роботи. Суд не надав оцінку показанням свідка ОСОБА_6 .. Судом проігноровано норми ст. 1215 ЦК України, а саме те, що відсутні докази факту недобросовісності набувача.

Відзив Управління Пенсійного фонду на апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції вірно встановив наявність порушення з боку відповідача щодо неповідомлення Пенсійного фонду про своє працевлаштування, а тому рішення першої інстанції є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без виклику її учасників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів дійшов вірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 1212, 1214 ЦК України, ст. ст. 50, 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») та процесуального (ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76 - 81, 258, 259, 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданими сторонами та дослідженими судом доказів встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Білгород-Дністровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Одеської областіяк отримувач пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 29.04.2015 року. Під час звернення за призначенням пенсії ОСОБА_1 надав трудову книжку б/н від 23.04.1973 року, згідно якої його було звільнено з посади заступника начальника-головного інженера управління агропромислового розвитку районної державної адміністрації з 08.02.2008 р..

23.06.2016 ро. ОСОБА_1 . звернувся до Пенсійного фонду з заявою про здійснення перерахунку пенсії в зв`язку з працевлаштуванням, на підтвердження чого надав наступні документи: - розпорядження Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №40/к-2016 від 29.03.2016 р. про поновлення його на роботі з 08.02.2008 р.; - розпорядження №56/к-2016 від 18.04.2016 р. про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади з 19.04.2016 р.; - довідку № 577 від 22.06.2016 р., видану Маразліївською сільською радою про те, що ОСОБА_1 прийнятий на посаду старости села Долинівка з 20.04.2016 р..

Між сторонами виникли правовідносини щодо загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, порядку його встановлення та нарахуванню.

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (чинного на дату призначення пенсії) з 1 квітня 2015 року у період роботи особі (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх І соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України "Про статус народного депутата України", "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про судоустрій і статус суддів", пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються; у період роботи на інших посадах/роботах пенсія, призначена особі відповідно до цієї статті (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"), розмір якої перевищує 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачується в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або обставини, що спричиняють її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуватись на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в удовому порядку.

Приймаючи до уваги той факт, що відповідач ОСОБА_1 є пенсіонером, який отримує пенсію, у відповідності до вказаних положень Закону України « Про пенсійне забезпечення», він зобов`язаний повідомити органу, що призначає пенсію - в даному випадку - Білгород-Дністровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Одеської області про зміну обставин, які спричиняють виплату пенсії - а саме, працевлаштування.

Однак, зібрані в матеріалах справи докази, свідчать про те, що ОСОБА_1 змінив свій статус, став працевлаштованим, що було підставою для перерахунку пенсії. Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 06.11.2011 р., залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 13.10.2015 р., поновлено ОСОБА_1 на посаді головного інженера управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації Одеської області з 08.02.2008 р.. З даної посади ОСОБА_1 було звільнено 18.04.2016 р.. Таким чином отримуючи пенсію, переплата пенсії складає з 29.04.2015 р. по 31.07.2016 р. (а. с. 40 - 47).

У період з 20.04.2016 р. по 31.07.2016 р. ОСОБА_1 був працевлаштованим на роботі в Маразліївській сільській раді па посаді старости села Долинівка згідно довідки Маразліївської сільської ради від 22.06.2016 р. №577, наданої до управління 23.06.2016 р., тобто через 3 місяця після працевлаштування відповідача (а. с. 9).

З 01.01.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 р. №1774-УІІІ, відповідно до якого посада старости села з 01.01.2017 р. належить до посад державної служби. Тому, 11.01.2017 р. було проведено перерахунок, в результаті якого з 01.01.2017 р. виплату пенсії відповідачу поновлено, як працюючому пенсіонерові в розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У зв`язку з поновленням пенсії в лютому 2017 р., відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було проведено відрахування з пенсії надміру виплачених коштів в розмірі 20% пенсії, яка належить до виплати, в сумі - 792,18 грн. (за січень -лютий 2017 року).

Загальний залишок не утриманої суми переплати пенсії станом на 01.05.2017 р. складає - 32 687,87 грн..

Однак, враховуючи зміну свого соціального положення після поновлення на роботі та працевлаштування на новій посаді, нехтуючи своїми обов`язками ОСОБА_1 не повідомив Пенсійний фонд про даний факт, що спричинило зайве нарахування суми пенсійного забезпечення.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив свої обов`язки по наданню інформації Пенсійному фонду про зміну обставин, які спричиняють виплату пенсії а саме - працевлаштування, чим створив наслідки із зайво виплачених сум пенсії в період з 19.05.2017 р. по 28.08.2017 р..

В судовому засіданні суду першої інстанції свідком ОСОБА_6 було надано свідчення, в яких вона зазначала, що вона є дружиною ОСОБА_1 .. 29 квітня 2015 року разом із чоловіком ОСОБА_1 приїжджала до Білгород-Дністровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та здавала документи щодо поновлення на роботі ОСОБА_1 ..

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту надання ОСОБА_1 до Пенсійного фонду відомостей про зміну соціального статусу, працевлаштування на роботі - копії листа або заяви з зазначенням вхідної дати та номеру кореспонденції Пенсійного фонду, тощо. Таких доказів, всупереч ст.81 ЦПК України, апелянтом не було надано і до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про наявність факту безпідставно набутої пенсії через недобросовісність з боку набувача.

Таким чином, вищенаведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги відносно того,

судом першої інстанції не надано оцінки доказам відповідача про те, що він звертався до Пенсійного фонду з приводу зміни свого місця роботи а також те, що суд не надав оцінку показанням свідка ОСОБА_6 , оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження цього факту.

Стосовно доводу апеляційної скарги, відносно того, що судом першої інстанції проігноровано норми ст. 1215 ЦК України, а саме те, що відсутні докази факту недобросовісності набувача, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази на підтвердження факту ухилення від виконання обов`язку набувача пенсії - ОСОБА_1 про необхідність повідомляти Пенсійний фонд про своє працевлаштування, що свідчить про недобросовісність з боку набувача, тому судом першої інстанції було вірно застосовано норми ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержання норм матеріального і процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_1 , а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 08 червня 2018 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе