Справа №175/1554/14
Провадження №4-с/175/39/19
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Реброва С.О.,

при секретарі Ратушної Л.В.,

за участю:

представника заявника Барліт К.О.,

зацікавлена особа - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське скаргу ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Циганенко Г.І. та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до суду із вказаною скаргою у якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Циганенко Г.І., щодо не зняття арешту з зарплатних рахунків, що належать ОСОБА_2 відкритих у АТ «Універсал банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Скарга обґрунтована тим, що звернувшись до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про зняття арешту з зарплатних рахунків боржника, заявнику було відмовлено, вважає такі дії державного виконавця неправомірними, просив зобов`язати державного виконавця зняти арешт з зарплатних рахунків.

В судовому засіданні представник заявника просила задовольнити скаргу.

Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Циганенко Г.І. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, надавши заперечення, в якому вказано на те, що вимоги викладені в скарзі ОСОБА_2 не визнаються в зв`язку з тим, що не вирішувалось питання самостійної сплати боргу по виконавчому документу, тому відповідно до вимог ст.48, ст.73 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт коштів боржника та направлено її для виконання до банку, та сторонам виконавчого провадження для відому.

Вислухавши пояснення представника заявника та зацікавленої особи, дослідивши письмові докази, вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що в рамках проведення виконавчих дій, постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Циганенко Г.І. від 02.10.2018 року про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках № НОМЕР_3 ПАТ «Універсал Банк» МФО 322001, № НОМЕР_4 ПАТ «Універсал Банк» МФО 322001, № НОМЕР_5 АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299, № НОМЕР_6 АТ КБ «ПриватБанк» МФО 305299, № НОМЕР_7 ПАТ Універсал Банк» МФО 322001 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_2

21.06.2019 року заявник звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області із заявою про зняття арешту з зарплатних рахунків, що відкриті у АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , однак згідно листа № 15979/3 від 09 липня 2019 року відмовлено.

Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Сторони виконавчого провадження мають право, зокрема, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом (ч.1 ст.19 Закону).

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Відповідно до статті 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Верховний Суд України в своїй постанові від 31.10.2012 в справі №6-53цс12 зробив висновок про те, що «особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника».

Так, заявник взагалі не ставляться вимоги про скасування постанови про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на зарплатні рахунки, а тому вимоги про зобов`язання державного виконавця зняти арешт з зарплатних рахунків, що належать ОСОБА_2 відкритих у АТ «Універсал банк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , є такими, що не підлягаю задоволенню, оскільки суд не вправі підміняти орган виконавчої служби та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції державного виконавця.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволені скарги відмовити за необґрунтованістю, оскільки державним виконавцем, будь-які права і свободи скаржника порушені не були.

Керуючись ст.ст.10, 12, 57-60, 260, 447-451 ЦПК України, ст.ст.18,19,74, 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

у х в а л и в:

У задоволені скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Циганенко Г.І. та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.О.Ребров