Справа № 367/7851/16-ц
Провадження №2/367/1107/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

19 лютого 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення попередньо оплачених коштів, відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення попередньо оплачених коштів, відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди.В позовній заяві вказує, що має на праві власності земельну ділянку площею 0,15 га в смт. Ворзель Київської області по вулиці Кленовій 16-а, де вирішив збудувати одноповерховий житловий будинок-котедж. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 запропонував йому свої послуги з будівництва котеджу. 03 березня 2016 року між ними був укладений договір № 1, за яким він доручив, а відповідач зобовязувався виконати роботи з будівництва котеджу до 05 липня 2016 року, а він оплатити вартість будівельних матеріалів і робіт в сумі 1060654,25 грн. Відповідно до п.3.1.9 договору відповідач розробив проектну документацію і кошторис на будівництво котеджу.За умовами договору відповідач мав організувати будівництво котеджу поетапно, у чотири етапи, згідно розробленої проектної документації та кошторису, а він - сплатити договірну суму будівництва котеджу, яка теж оплачується поетапно, причому перед початком кожного етапу проводиться попередня оплата (аванс), а саме: за матеріали - 100%, за роботу - 30%, а решта - 70% за роботу по факту виконання робіт даного етапу.Відповідно до умов договору поетапно наперед в повному обсязі проводив оплату договірної суми, а відповідач за ці кошти проводив будівництво котеджу.Всього відповідач отримав від позивача 988135,00 грн. (залишилось сплатити один платіж в сумі 72519,25 грн., який він мав сплатити згідно договору після закінчення всіх робіт).Так було на протязі трьох етапів будівництва.Зазначив, що на той час повністю сплатив вартість трьох етапів будівництва котеджу, а відповідач деякі роботи на цих етапах не виконав, порушив строки виконання робіт, однак він запевняв, що ці роботи він виконає і просив не зупиняти фінансування робіт. Однак після того, як відповідач отримав від позивача наперед суму коштів (аванс) на закупівлю матеріалів (100%) і на виконання робіт (30%) всього 178200,00 грн. по четвертому останньому етапу будівництва, він припинив будівництво, забрав працівників, припинив охороняти обєкт будівництва. Відмова відповідача від виконання робіт протирічить пункту 11.1 договору, за яким одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а згідно з п.3.1.6 договору відповідач зобовязаний забезпечити збереження матеріалів і обладнання, а також результати виконаної роботи до здачі котеджу.На отримані кошти для четвертого етапу будівництва відповідач не закупив більшість матеріалів, не виконав значну частину роботи. Також він не закупив деякі матеріали і не виконав окремі роботи по першому, другому і третьому етапах будівництва.08 серпня 2016 року відповідач електронною поштою повідомив, що для закінчення будівництва треба, щоб позивач сплатив йому додатково зверху загальної договірної ціни ще 124000 грн., в іншому випадку він не буде проводити будівництво. Після цього на заплановану зустріч відповідач не зявився, на телефонні дзвінки перестав відповідати.

Мотиви, за якими відповідач вимагає додаткових коштів є не обґрунтованими, не відповідають фактичному стану справ і головне - не відповідають умовам договору.

Відповідно до п.4.2 Договору загальна договірна ціна може змінюватись тільки по взаємній домовленості сторін з урахуванням переліку виконуваних робіт і будівельних матеріалів, що використовуються. При цьому складається протокол узгодження вартості будівництва. Таких пропозицій від відповідача не надходило, ані усно, ані письмово. Відповідач у своїх вимогах щодо додаткового фінансування посилається на збільшення обсягів робіт в ході будівництва. Однак це не відповідає дійсності. Підтвердженням цього є наступне. Після того, як відповідач відмовився виконувати роботи, позивач вирішив вибірково перевірити кошторис. Як зясувалося відповідач при складанні кошторису завищив обсяги робіт і відповідно їхню вартість. Так, в розділі кошторису Заповнення віконних отворів передбачено встановити металопластикові вікна площею 32 кв.м. на суму 58240 грн., фактично підготовлені віконні отвори для встановлення вікон площею 20 кв.м. на суму 36400,00 грн. Таким чином на цій позиції відповідач завищив вартість робіт на 21840 грн. В розділі Електромонтажні роботи передбачено влаштування штроб довжиною 110 метрів під закладку кабелю на суму 4400 грн., фактично штроби прокладені тільки довжиною 5,8 метри на суму 232 гривень, тобто на цій позиції відповідач завищив вартість робіт на 4168 грн. і т.д. Позивач вважає, що відповідач припустився істотних порушень умов договору і тому має підстави для розірвання договору. Відповідач безсоромно користувався його коштами, які він отримав як попередню оплату (аванс), на закупівлю матеріалів і виконання робіт, але не закупив на ці кошти ні матеріали, ні виконав роботи. Зазначає, що відповідач не звітував перед ним за придбані матеріали і виконані роботи по жодному з етапів будівництва. Згідно п.5.1. договору відповідач вважається таким, що виконав етапи роботи тільки після того, як буде підписаний акт прийому цієї роботи. Однак такі акти відповідач не надавав, а це можна розглядати так, що ні один з етапів будівництва котеджу не виконаний. А за таких підстав вважає, що має право вимагати від відповідача повернення всіх сплачених йому коштів. Разом з тим, виходячи з обєктивного візуального огляду обєкта будівництва (визначитись з тим, чи виконані всі внутрішні (потайні) роботи на цій стадії будівництва вже неможливо) можна погодитись, що відповідач в основному виконав роботи по першому, другому, і третьому етапам будівництва і виконав незначну частину робіт по четвертому етапу будівництва.

Після припинення відповідачем робіт по будівництву котеджу він двічі письмово звертався до нього з вимогою повернути наперед сплачені кошти (аванс), але відповіді не отримав.

Тому відповідач має повернути кошти, які він отримав від позивача, як попередню оплату (аванс) на матеріали, які він не закупив, і на роботи, які він не виконав, а саме: 1. по розділу кошторису Підготовчі роботи (перший етап будівництва) геодізичні роботи - на суму 3500,00 грн.; 2. По розділу кошторису Сходи (другий етап будівництва): улаштування сходів - на суму 3500,00 грн.; бетон В25 - на суму 2250,00 грн.; арматура - на суму 2125,00 грн.; 3. по розділу кошторису Покрівля (третій етап будівництва): комплектація водостічної системи та її влаштування - в кошторисі вказано, що вартість цієї роботи входить у загальну вартість покрівлі. За розрахунками ТОВ Реконсбудплюс вартість цієї роботи складає 19000,00 грн.; виготовлення стелі, утеплення її мінватою, паробарєр, підшивка дошкою - в кошторисі вказано, що вартість цієї роботи входить у загальну вартість покрівлі. За розрахунками ТОВ Реконсбудплюс вартість цієї роботи складає 20000,00 грн.; підшивка дошкою виступу покрівлі даху - ці роботи входять в загальну вартість покрівлі. За розрахунками ТОВ Реконсбудплюс вартість цієї роботи складає 12000,00 грн.; облицювання димоходів (повітроводів) на даху - ці роботи входять в загальну вартість покрівлі. За розрахунками ТОВ Реконсбудплюс вартість цієї роботи складає 6500,00 грн.; 4. по розділу кошторису Фасад (четвертий етап будівництва): декоративна штукатурка стін з покраскою - на суму 20800,00 грн.; 60% робіт по облицюванню цоколя декоративним камінням, вартість матеріалів - на суму 6900,00 грн.; штукатурка декоративна силікон-силикатна Короїд - на суму 15732,00 грн.; 5. по розділу кошторису Заповнення віконних отворів (четвертий етап будівництва): 79% робіт по монтажу металопластикових вікон, підвіконників, відливів - на суму 6825,60 грн.; 79% металопластикових вікон з фурнітурою, підвіконниками, відливами - на суму

39184,00 грн.; вхідні двері їх монтаж - на суму 5500,00 грн.; 6. по розділу кошторису Штукатурка поверхні стін, перегородок, стелі (четвертий етап будівництва) - на суму 67540,00 грн.; 7. По розділу кошторису Оренда механізмів, спецтехніки передбачено на чотири етапи 70000,00 грн. в рівних долях на кожний етап по 17500,00 грн. Враховуючи такий розрахунок, невиконання цієї позиції складає по четвертому етапу на суму 17500,00 грн.; 8. по розділу кошторису Інженерні мережі: 50% обсягів електромонтажних робіт і матеріалів на суму 14075,00 грн.; 50% обсягів влаштування водопроводу і каналізації та матеріалів - на суму 7794,00 грн.

Загальна сума вказаних не закуплених матеріалів і не виконаних робіт, необхідних для виконання умов договору складає 270725,60 грн. З цієї суми треба відрахувати 72519,25 грн. по четвертому етапу будівництва, які залишилося сплатити позивачу згідно умов договору після виконання всіх робіт, а саме: 270725,60 грн. - 72519,25 грн. = 198206,35 грн. Відповідно до пунктів 3.1.10, 5.5, 6.4 договору відповідач зобовязаний ввести котедж в експлуатацію та оформити свідоцтво про право власності на котедж за свій рахунок. Це відповідачем не зроблено. Витрати на ці роботи оцінюються на 12000,00 грн. Враховуючи викладене, відповідач повинен повернути позивачу 210206,35 грн. за матеріали, які він не закупив, і за роботи, які він не виконав. Відповідно до п.2.4 Договору датою закінчення будівництва котеджу є 05 липня 2016 року. Пунктом 8.1.1.1 договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,01 відсотка від загальної суми договору за кожний день прострочення робіт. В звязку з тим, що будівництво котеджу станом на 21 жовтня 2016 року не закінчено, кількість днів прострочення робіт - 108 днів, розмір пені складає 11455,07 грн.

Крім того, зазначає, що неправомірними діями відповідача йому заподіяна майнова шкода. Кошти, які відповідач отримав як попередню оплату (аванс) і використав для своїх потреб, він міг би покласти в банк на депозит. Вказує, що користується послугами банку Укрексімбанк. В даний час в цьому банку ставка депозитна складає 16,4 відсотків, тому міг би покласти кошти в сумі 198206,35 грн., які відповідач отримав як попередню оплату (на матеріали, які він не закупив і на роботу, яку він не виконав) на депозит в цей банк. Причому, не використаний відповідачем аванс по першому етапу будівництва в сумі 3500,00 грн. міг би покласти в банк з 05.03.2016 року, по другому етапу будівництва в сумі 7875,00 грн. - з 05.04.2016 року, по третьому етапу будівництва в сумі 57500,00 грн. - з 11.06.2016 року, по четвертому етапу будівництва в сумі 129331,35 грн. з 19.07.2016 року і отримати станом на 21 жовтня 2016 року проценти в сумі 9938,52 грн. Тому оцінює розмір майнової шкоди в сумі 9938,52 грн. Відповідачем також заподіяна моральна шкода. Невиконання відповідачем своїх зобовязань по договору, не введення котеджу в експлуатацію зірвало всі плани і задуми, через це позивач постійно нервує, скасувались багато інших запланованих заходів, порушились нормальні життєві звязки, постійно виникають суттєві емоційні страждання, різко погіршився стан здоровя, постійно підвищується артеріальний тиск, а тому оцінює розмір моральної шкоди, нанесеної відповідачем, в сумі 50000,00 грн.

Просить розірвати договір № 1 від 03.03.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, стягнути з відповідача на його користь 210206,35 грн. попередньо сплачених коштів за договором, 11455,07 грн. пені за несвоєчасне виконання роботи, 9938,52 грн. майнової шкоди, 50000,00 грн. моральної шкоди.

В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.03.2016 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 був укладений договір № 1, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобовязується виконати роботи з будівництва котеджу згідно кошторису і архітектурно-проектної документації, місце будівництва котеджу смт. Ворзель, земельна ділянка площею 0,15 га, яка знаходиться по вул. Леніна, 16-а.

Згідно кошторису на будівництво котеджу в смт. Ворзель по вул. Леніна, 16-а вартість будівництва котеджу складає 1060654,25 грн. із них 432054,00 грн. вартість робіт, 628600,25 вартість матеріалів.

Відповідно до розписок які містяться в матеріалах справи, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 кошти на загальну суму 988135,00 грн.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст.ст.13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Позивач у позовній заяві вказує, що відповідачем не було закуплено певні будівельні матеріали та не виконано певні роботи із будівництва котеджу на суму 198206,35 грн., однак доказів на підтвердження того, що саме на таку суму коштів не були виконані роботи та не закуплено будівельні матеріали не надає. Крім того, зазначає, що відповідачем не введено котедж в експлуатацію та не оформлено на імя позивача право власності на котедж, вартість вказаних робіт складає 12000,00 грн., проте також не надав доказів на підтвердження даних обставин. Також позивачем не надано доказів, що останньому була завдана майнова шкода на суму 9938,52 грн., яку б він міг отримати в якості нарахованих відсотків при вкладі коштів у розмірі 198206,35 грн. на депозит у банку, оскільки не надано доказів того, що відповідач завдав шкоду на вказану суму. Суд не бере до уваги Акт огляду котеджу, що будується в смт. Ворзель по вул. Кленовій, 16-а, підписаний позивачем та двома іншими особами, в якому зазначено перелік не виконаних робіт та будівельних матеріалів, які не закупив відповідач, оскільки не можливо встановити даних осіб. Клопотань про призначення експертизи для встановлення вартості будівельних матеріалів та робіт позивачем не заявлялось.

Так, за статтями 1166, 1167 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відповідно якої розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

В силу з ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

За п. 5 Постанови Пленуму № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про стягнення моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв'язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Отже, позивач повинен довести не тільки протиправність поведінки відповідача, а й наявність самої моральної шкоди та причинний зв'язок між поведінкою відповідача та заподіяною шкодою.

Згідно положень частини 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень частини 7 статті 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, оцінюючи подані позивачем докази та вищевикладені обставини вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити за недоведеністю позовних вимог, оскільки всупереч вищенаведених вимог закону позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди саме у розмірі 210206,35 грн., а також 11455,07 грн. пені за несвоєчасне виконання роботи та 9938,52 грн. майнової шкоди, а також моральної шкоди у розмірі 50000,00 грн.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині стягнення попередньо оплачених коштів, відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оскільки відповідачем було порушено умови договору №1 від 03.03.2016 року, тому суд задовольняє позовну вимогу позивача про розірвання вищевказаного договору.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, тому із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, пропорційно задоволених вимог, у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 13, 22, 853, 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 5, 13, 76-81, 89, 133, 141, 223, 247, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживача, розірвання договору, стягнення попередньо оплачених коштів, відшкодування матеріальної шкоди і моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір № 1 від 03.03.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 551,20грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Ірпінським міським судом Київської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Н.Ф. Карабаза