справа № 208/4963/18
№ провадження 2/208/1376/19
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2019 р. м. Кам'янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., при секретареві Борман В.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Української товарної біржі «Центральна», ОСОБА_3, Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, зазначивши, що 26 вересня 2014 року між нею та ОСОБА_3 на Українській товарній біржі «Центральна» було укладено договір купівлі - продажу транспортного засобу Volkswagen Caddy 2011 року днз НОМЕР_3. Під час укладання договору про купівлю - продажу транспортного засобу відповідач ухиляється від зняття транспортного засобу з реєстраційного обліку, ухиляється від нотаріального посвідчення договору, таким чином транспортний засіб не зареєстрований в установленому законом порядку. Умови угоди виконані, вона сплатила відповідачу грошові кошти за автомобіль, транспортний засіб було їй передано в користування. Крім того, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56366673 від 19.07.2018 р. на транспортний засіб Volkswagen Caddy 2011 року днз НОМЕР_3 зареєстровано публічне обтяження арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.04.2017 р. № 53515619 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на відчуження № 16212350 виданої 04.04.2017 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Фадєєвою Ю.М. Об'єктом обтяження є все рухоме майно зареєстроване за боржником ОСОБА_3 код НОМЕР_1. На 19.07.2018 р. виконавче провадження № 53515619 відносно боржника ОСОБА_3, яке відкрите 02.03.2017 перебуває «Завершено». В наслідок накладеного арешту на її майно, а саме автомобіль обтяжене арештом.

Тому просить суд визнати дійсним договір купівлі - продажу, укладений 26 вересня 2014 року на Українській товарній біржі «Центральна» за реєстровим номером 09/026 між нею та ОСОБА_3; зняти арешт та оголошену заборону на його відчуження з транспортного засобу Volkswagen Caddy 2011 року випуску днз НОМЕР_3, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 53515619 виданої 04.04.2017 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Фадєєвою Ю.М.; визнати за нею право власності на транспортний засіб Volkswagen Caddy 2011 року днз НОМЕР_3 та судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання представник Української товарної біржі «Центральна» та ОСОБА_3 не з'явились, надали заяву про розгляд справи за відсутні представника Української товарної біржі «Центральна» та відповідача ОСОБА_3, позовні вимоги визнають.

Представник відповідача Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, причини не явки до суду не повідомив.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, оскільки сторони та їх представники не з'явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_3 транспортний засіб Volkswagen Caddy 2011 року днз НОМЕР_3, що підтверджується угодою купівлі - продажу, яка посвідчена Українською товарною біржею «Центральна» (а.с.8), свідоцтво про реєстрацію транспортної засобу видане на ім?я відповідача ОСОБА_3 (а.с.9).

На транспортний засіб Volkswagen Caddy 2011 року днз НОМЕР_3 зареєстровано публічне обтяження арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.04.2017 р. № 16212350, згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 56366673 від 19.07.2018 р. (а.с.10).

При укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до вимог ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно до вимог ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право на звернення до суду за судовим захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є одним із важливіших конституційних прав громадян та юридичних осіб.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 7 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ст.ст.1-3 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. (ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР) передбачено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Основною метою ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.

При цьому в своїх рішенням Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини. Так, рішення у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Новоселецький проти України» від 11 березня 2003 року, «Федоренко проти України» від 1 червня 2006 року. Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1. Зокрема, необхідно щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Враховуючи викладене та те, що транспортний засіб придбаний позивачем на законних на те підстав та відповідно до вимог ЦК України, позовні вимоги в частині скасування такого арешту підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, де власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Щодо позовних вимог в частині визнання договору купівлі-продажу від 26 вересня 2014 року, укладеного на товарній біржі дійсним та визнання права власності на автомобіль слід відмовити, оскільки позивачем не доведено, що права власності на автомобіль Volkswagen Caddy 2011 року випуску, оспорюється або не визнається відповідачами.

Керуючись ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», ст.ст. 7, 19, 175, 268, 272, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Української товарної біржі «Центральна», ОСОБА_3, Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області про звільнення майна з-під арешту, задовольнити частково.

Зняти арешт та оголошену заборону на його відчуження з транспортного засобу Volkswagen Caddy 2011 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_4 днз НОМЕР_3, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №16212350, виданої 04.04.2017 року державним виконавцем Павлоградського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Фадєєвою Ю.М.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості сторін:

Позивач ОСОБА_1, адреса: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2;

Відповідач Українська товарна біржа «Центральна», , 51931, м. Кам?янське Дніпропетровськ область, пр. Леніна, 32 «А»;

Відповідач ОСОБА_3, адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1;

Відповідач Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, 338.

Суддя Похваліта С. М.