Справа № 636 / 1965 / 19
№ 2 / 636 / 1313 / 2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвій С.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідача, в якому просить суд встановити факт, що (російською мовою) - « ОСОБА_3 », який вказаний в реєстраційних матеріалах КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» як власник 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та (російською мовою) - « ОСОБА_4 », померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 роки, є однією і тією ж особою, та визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що їх родина мешкає у вище вказаному будинку вже багато років, починаючи з прадіда та по теперішній час, даний будинок в рівних частках належав його прадіду та діду, після їх смерті юридично спадщину ніхто не оформляв, батько позивача прийняв спадщину фактично, оскільки був зареєстрований та мешкав разом з ними, батько позивача також помер і у встановлений законом строк позивач звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що при реєстрації за його дідом ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, було допущено помилку в написанні його прізвища, а саме власник вказаний (російською мовою) як - « ОСОБА_4 », замість потрібного, як в свідоцтві про смерть, (російською мовою) як - « ОСОБА_4 », у зв`язку з чим позивач для оформлення спадщини вимушений звернутися до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити (а.с. 27).

Відповідач в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду від неї надійшла заява в якій вона просить розглянути справу без її присутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує (а.с. 28).

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачами ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер прадід позивача ОСОБА_8 , свідоцтво про смерть НОМЕР_1 видане 04.10.1977 року Введенським селищним бюро ЗАГС Чугуївського району Харківської області (а.с. 14).

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Раніше, будинок належав ОСОБА_8 повністю, що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, виданим 27.12.1963 року Чугуївською райрадою Харківської області, однак 23.03.1964 року ОСОБА_8 1/2 частину будинку подарував своєму сину ОСОБА_4 (діду позивача), що підтверджується довідкою КП «Чугуївське МБТІ» № 1887 від 09.09.2016 року (а.с. 13, 17).

Після смерті ОСОБА_8 ніхто спадщину не оформляв, однак прийняли її фактично, так як були зареєстровані за однією адресою та мешкали разом з ним його: син - ОСОБА_4 ; невістка - ОСОБА_9 та онук - ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області №1932 від 14.09.2016 року (а.с. 20).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть НОМЕР_2 видане 25.10.1982 року Введенським селищним бюро ЗАГС Чугуївського району Харківської області (а.с. 15).

Після його смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала йому на підставі договору дарування посвідченого 23.03.1964 року Чугуївською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 779, та на 1/2 частину цього ж будинку яку він як спадкоємець першої черги фактично успадкував після смерті свого батька ОСОБА_8 , але не оформив.

Після смерті ОСОБА_4 ніхто спадщину не оформляв, однак прийняли її фактично, так як були зареєстровані за однією адресою та мешкали разом з ним його дружина - ОСОБА_9 та син - ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області №1935 від 14.09.2016 року (а.с. 19).

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями є особи, які знаходяться в живих на момент відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року - для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Отже дідусь позивача ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 , вважаються такими, що прийняли спадщину оскільки вступили в управління нею та не заявляли відмови від спадкування.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_5 , свідоцтво про смерть НОМЕР_3 видане 11.07.2016 року виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області (а.с. 16).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який він фактично успадкував після смерті свого батька ОСОБА_4 та дідуся ОСОБА_8 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 є позивач, як його син, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_4 , виданим Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 10), та мати позивача - дружина померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 , виданим Введенською селищною радою Чугуївського району Харківської області (а.с. 11).

Мати позивача і відповідач по справі - ОСОБА_2 , після смерті свого чоловіка спадщину оформляти не бажає.

У встановлений законом строк ОСОБА_1 звернувся до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, однак, за наявності розбіжностей в написанні прізвища його діда при реєстрації за ним права власності на нерухомість, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до положень ст. 293 ЦК України суд встановлює юридичні факти, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Те, що (російською мовою) - « ОСОБА_3 », який вказаний в реєстраційних матеріалах КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» як власник 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та (російською мовою) - « ОСОБА_4 », померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 років у с. Зелений Колодязь, Чугуївського району Харківської області, є однією і тією ж особою, підтверджується: архівною довідкою про народження № 01-29/З-1976-1978; свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_6 від 30.12.1951 року виданим Введенським селищним бюро ЗАГС Чугуївського району Харківської області; свідоцтвом про народження НОМЕР_7 від 12.08.1960 року виданим Введенським селищним бюро ЗАГС Чугуївського району Харківської області; свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, виданим 27.12.1963 року Чугуївською райрадою Харківської області, в якому є помітка, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 подарував ОСОБА_4 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; та довідками про реєстрацію та фактичне спільне проживання №№ 1932, 1934, 1935 виданими 14.09.2016 року виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області.

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач прийняв спадщину що фактично, так як на момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав разом з ним, що відповідно до закону, оскільки звернувся до держнотконтори з відповідною заявою.

Згідно з частиною 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 Цивільного кодексу України є правом, а не обов`язком спадкоємця.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, крім того, право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Керуючись: ст. ст. 10, 11, 200, 211, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт, що (російською мовою) - « ОСОБА_3 », який вказаний в реєстраційних матеріалах КП «Чугуївське міжміське бюро технічної інвентаризації» як власник 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та (російською мовою) - « ОСОБА_4 », померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 54 років у с. Зелений Колодязь, Чугуївського району Харківської області, є однією і тією ж особою.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -