Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 127/16659/15-ц

провадження № 61-20590св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,в інтересах малолітнього ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2016 року у складі судді Гриневича В. С. та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року у складі колегії суддів : Берегового О. Ю., Денишенко Т. О., Луценка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину квартири.

Позов обґрунтовано тим, що вона на початку серпня 2013 року познайомилася з ОСОБА_5 , через два тижні після знайомства вони почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та дружина у його дачному будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, разом заробляли кошти. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син - ОСОБА_6

22 листопада 2014 року на прилюдних торгах з реалізації арештованого майна позивач та ОСОБА_5 придбали за спільні кошти квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в якій вони почали проживати разом зі своїм сином з осені 2014 року. 26 березня 2015 року було зареєстровано за ОСОБА_5 право власності на вказану квартиру. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 планували офіційно зареєструвати свої відносини, однак не встигли, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 раптово помер.

З урахуванням уточнення предмету позову просила встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 14 серпня 2013 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 коштів, тобто 39750 грн., витрачених ОСОБА_5 в період його спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 на придбання з прилюдних торгів квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_1 про зміну предмету позову відмовлено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на Ѕ частину квартири в частині позовних вимог про визнання квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_2 спільним частковим майном в рівних частках позивача та ОСОБА_5 та про визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаної квартири залишено без розгляду.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2016 року позов задоволено частково.

Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2013 року по день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в судовому засіданні доведений факт проживання позивача та померлого ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2013 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2016 рокузалишено без змін.

Апеляційний суд виходив з того, що факт спільного проживання позивача з ОСОБА_5 однією сім`єю підтверджено наявними у справі письмовими доказами та показами свідків.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У січні 2017 року ОСОБА_3 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просила рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що в позовному провадженні розглядаються вимоги про встановлення фактів лише у взаємозв`язку зі спором про право. Позивачем не надано жодного доказу джерела набуття коштів, які були внесені переможцем торгів ОСОБА_5 . Судом проігнорована судова практика. Суд розглянув справу за правилами окремого провадження.

Аргументи інших учасників справи

У березні 2017 року ОСОБА_1 надала заперечення на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу відхилити, залишити без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

У березні 2017 року цивільна справа № 127/16659/15-ц надійшла до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року справу призначено до судового розгляду.

Підпунктом 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року матеріали цивільної справи № 127/16659/15-ц передані до Верховного Суду.

10 червня 2019 року матеріали цивільної справи передані судді-доповідачу Дундар І. О.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи спір про поділ майна, необхідно як установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки».

За змістом частини першої статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною четвертою статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про наявність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання її та ОСОБА_5 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судового палати Касаційного цивільного суду від 14 листопада 2018 року у справі № 715/1614/16-ц (провадження 61-4646св18) зроблено висновок, що «цивільне та цивільне процесуальне законодавство, в редакції чинній на момент подання позову, не містило заборони розгляду та вирішення у позовному провадженні вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років без вирішення спору між сторонами про право на спадкування».

Отже, доводи касаційної скарги в цій частині необгрунтовані.

Ухвалюючи рішення суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і надали їм належну оцінку.

Встановлення обставин справи, дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій та не належить до компетенції касаційного суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові постановлені без додержання норм матеріального і процесуального права. У зв`язку із наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржені рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 15 грудня 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков