Ухвала

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 359/5566/17

провадження № 61-8806ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення грошових коштів за договором позики внаслідок виконання зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року, посилаючись на те, що відповідачу ОСОБА_1 не було відомо про розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Судових повісток та інших процесуальних документів вона не отримувала, оскільки вони надсилалися за помилковою адресою. Про оскаржуване рішення апеляційного суду та його зміст відповідачу стало відомо лише 26 березня 2019 року після ознайомлення її представника із матеріалами цивільної справи.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Натомість, заявник не надав суду жодних доказів на підтвердження дати ознайомлення представника ОСОБА_1 із матеріалами справи та факту надсилання судом судових повісток та інших процесуальних документів на помилкову адресу відповідача.

З огляду на викладене, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити клопотання заявника про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року.

Крім того, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не може бути прийнята до розгляду судом та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки заявником не надано доказів сплати судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позовної заяви) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що з 01 січня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 1 600,00 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позовної заяви) ставка судового збору за подання до суду фізичною особою або фізичною особою - підприємцем позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду справляється у розмірі, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, ураховуючи майновий характер спору у даній справі, та те, що постанова Київського апеляційного суду від 18 грудня 2018 року оскаржуються заявником лише в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 16 000,00 грн (1 600,00 грн ? 5 ? 200%).

Судовий збір сплачується за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - 6007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»; символ звітності банку - 207.

У касаційній скарзі заявник просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору з огляду на те, що вона має на утриманні неповнолітню дитину, втратила основне місце роботи і розмір судового збору для є неї важким фінансовим навантаженням.

На підтвердження зазначених підстав заявник надав суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 серії НОМЕР_1 .

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Заявник у клопотанні про звільнення від сплати судового збору посилається на те, що розмір судового збору за подання касаційної скарги для ОСОБА_1 є важким фінансовим навантаженням, однак належних доказів на підтвердження зазначеного не надає.

Верховний Суд позбавлений можливості встановити, чи перевищує розмір судового збору, належного до сплати за подання касаційної скарги, 5 відсотків розміру річного доходу заявника за попередній календарний рік.

Для вирішення клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору заявнику необхідно надати суду відомості щодо розміру її річного доходу за попередній календарний рік.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 01 липня 2019 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга

вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак