Провадження № 2/761/3159/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.,

при секретарі Горюк В.А.,

за участі

представника відповідача Панченко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, Філії комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Переяслав-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги, про визнання незаконної відмови у звільненні та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. Відповідно до наказу Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації позивач № 159-Н від 25.07.2016 р. позивач, як випускник Київського національного медичного університету імені О.О. Богомольця, направлений в Комунальний заклад Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної допомоги та медицини катастроф». Згідно наказу Комунального закладу від 29.07.2016 р. № 98-к позивач прийнятий на посаду лікаря - інтерна медицини невідкладних станів Філії комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної допомоги та медицини катастроф» «Переяслів-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги». Переяслав-Хмельницький станцією наказом від 09.08.2016 р. № 156к позивач був зарахований на посаду лікаря - інтерна з медицини невідкладних станів Згурівської підстанції. Навчання в інтернатурі ОСОБА_2 . закінчив 30.01.2018 р., до відпрацювання не приступив. 26.09.2018 р. позивач подав до відділу кадрів Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації заяву про звільнення за власним бажанням з посади лікаря медицини невідкладних станів з Переяслів - Хмельницької станції екстреної медичної допомоги. 17.10.2018 р. позивачу було відмовлено у задоволенні заяви, зважаючи на те, що у 2010 р. при вступі до Університету між ОСОБА_2 та навчальним закладом була укладена угода про забезпечення після закінчення навчання та отримання кваліфікації місцем працевлаштування в державному секторі народного господарства з зобов`язанням відпрацювати не менш 3 років. 27.10.2018 р. позивач звернувся до Переяслів - Хмельницької СЕМД з заявою про звільнення та отримав відповідь про відсутність компетенції на звільнення. Позивачу запропонована мінімальна заробітна плата і праця у місцевості, яка економічно невигідна, оскільки кошти на проїзд до місця роботи не відшкодовуються, безоплатним житлом не забезпечують. Разом з тим, позивачу запропоновано посаду лікаря в ТОВ 2Медична клініка «Viva», яку він не може обіймати поки його трудова книжка знаходиться у Переяслів - Хмельницькій СЕМД. Крім того, з 01.01.2017 р. набув чинності Закон про внесення змін до Закону України «Про вищу освіту» щодо працевлаштування випускників, що скасував обов`язкове працевлаштування випускників, підготовка яких здійснювалась за державним (регіональним) замовленням, в т.ч. і випускників вищих медичних навчальних закладів. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд визнати незаконною відмову у звільненні ОСОБА_2 за власним бажанням з Переяслів - Хмельницької СЕМД з боку Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, Філії комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Переяслав-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги та визнати право на звільнення за власним бажанням та зобов`язати Переяслів - Хмельницьку СЕМД та ДОЗ Київська ОДА звільнити ОСОБА_2 з Переяслів - Хмельницької СЕМД з власним бажанням і видати трудову книжку відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України.

14.12.2018 р. у даній справі відкрито провадження та вирішено питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представником Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації надано відзив на позовну заяву де вказано наступне. До відповідача надійшла заява ОСОБА_2 про звільнення від 26.09.2018 р. на яку листом від 17.10.2018 р. надано відповідь у межах повноважень. Позивача було зараховано на посаду лікаря-інтерна з медицини невідкладних станів Згурівської підстанції Переяслів - Хмельницької станції екстреної медичної допомоги, яка є відокремленим структурним підрозділом комунального закладу Київської обласної ради 2Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», який відповідно до свого Статуту є окремою юридичною особою. Відповідач не має повноважень щодо звільнення позивача з комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Також надійшов відзив і від представника Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Філія КЗ КОР «КОЦЕМДМК «Переяслав Хмельницька станція екстреної медичної допомоги». Представником зазначено наступне. Відповідно до направлення Міністерства охорони здоров`я України від 30 березня 2018 року № 601 позивача було зараховано до комунального закладу для проходження інтернатури на посаді лік5аря-інтерна з медицини невідкладних станів Згурівської підстанції Переяслав-Хмельницької станції екстреної медичної допомоги. Після завершення навчання ОСОБА_2 мав приступити до відпрацювання у комунальному закладі протягом трьох років. За умови підписання відповідної угоди на відпрацювання трьох років молодий спеціаліст, з огляду на вимоги чинного законодавства, зобов`язаний відпрацювати за направленням, а в іншому випадку несе відповідальність передбачену договором або законом, зокрема, відшкодування вартості навчання. Крім того, представник зазначив, що філія комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» «Переяслав-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги» відповідно до свого положення, затвердженого рішенням Київської обласної ради № 304-26-ІУ від 27.10.2005 р., є відокремленим структурним підрозділом комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», який має статус юридичної особи. Крім того, відповідно до Статуту комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», затвердженого рішенням Київської обласної ради від 06.10.2016 р. № 201-10-VІІ, призначає на посади та звільняє з посад працівників закладу головний лікар, отже відповідач не має повноважень на звільнення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

У зв`язку із зазначенням ОСОБА_2 в позові про розгляд справи за його відсутністю в разі його неявки та посилання на те, що позовні вимоги підтримуються в повному обсязі, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_2

В судовому засіданні представник відповідача - Філії комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» «Переяслав-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги» просила відмовити у задоволенні позову та взяти до уваги додаткові пояснення, які були надіслані в адресу суду та іншим учасникам справи.

Представник Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся найденим чином, поважність причин неявки не повідомив, що не є перешкодою для розгляду справи по суті, з огляду на подачу представником відповідача заяви по суті справи.

Вислухавши пояснення представника Філії комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» «Переяслав-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги», дослідивши надані докази та надавши їм належну оцінку суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Так, як свідчить наказ № 98-к від 29.07.2016 р. «Про зарахування в інтернатуру» Комунальним закладом Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» , головним лікарям філій Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» надано доручення зарахувати на посади лікарів - інтернів випускників 2016 року вищих медичних (фармацевтичних) навчальних закладів освіти ІV рівня акредитації з 01.08.2016 року для проходження інтернатури на базі філій Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф»; на період проходження інтернатури лікарями - інтернами посаду лікаря з медицини невідкладних станів перепрофілювати на посаду лікар - інтерн.

Встановлено, і не запручується сторонами, що Філією КЗ КОР «Київський обласний центр екстреної допомоги 09.08.2016 р. наказом № 156-к з метою забезпечення закладів охорони здоров`я області лікарями із числа випускників 2016 року вищих медичних (фармацевтичних) навчальних закладів освіти ІV рівня акредитації. Відповідно до постанови КМЦ від 27.02.92 р. № 96 «Про зміни в організації спеціалізації (інтернатури) випускників медичних і фармацевтичних інститутів, медичних факультетів університетів», наказу МОЗ України від 19.09.96 р. № 291 «Про затвердження Положення про спеціалізацію (інтернатуру) випускників вищих медичних і фармацевтичних закладів освіти ІІІ- ІV рівня акредитації», ОСОБА_2 зараховано на посаду лікаря - інтерна з медицини невідкладних станів Згурівської підстанції з 09.08.2016 р.

В якості підстав для видання наказу зазначено: наказ від 29.07.2016 р. № 98-к по КЗ КОР «КОЦЕМДМК», заява ОСОБА_2 та направлення КОДА ДОЗ № 601.

За наданими позивачем доказами, ОСОБА_2 .01.2018 року отримав сертифікат спеціаліста № 6318 Національної медичної академії післядипломної освіти імені Шупика.( лікаря, провізора)

Так, як встановлено під час розгляду справи, ОСОБА_2 16.09.2018 р. звернувся до Директора Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації з заявою про звільнення за власним бажанням з філії КЗКОР київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Переяслава Хмельницька станція екстреної медичної допомоги» з посади лікаря медицини з невідкладних станів.

Як свідчать листи Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації надані позивачу, відповідач зазначає про можливість розірвання угоди, з огляду на укладання договору про відпрацювання молодим спеціалістом трьох років, на умовах передбачених Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 25.12.1997 р. № 367 та положень ст.ст. 629,651 ЦК України.

27.10.2018 р. ОСОБА_2 звернувся з заявою про звільнення за власним бажанням до головного лікаря Філії Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстрено медичної допомоги та медицини катастроф» «Переяслав - Хмельницька станція екстреної медичної допомоги».

У відповідь на звернення позивача Філія КЗ 02.11.2018 р. серед іншого повідомила про те, що у підприємства відсутня компетенція щодо звільнення.

ОСОБА_2 зазначає про порушення свого права, передбаченого положеннями ст. 43 Конституції України, зазначає, що на даний час законодавство про вищу освіту надає йому можливість не відпрацьовувати у певному закладі після закінчення інтернатури. Позивач також наголошує на своєму праві вільно обирати місце роботи.

Відповідно до приписів ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Використання примусової праці забороняється.

За положеннями ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому за положеннями ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приймаючи рішення по суті спору, суд виходить з наступного.

Так, положеннями ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, згідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, позивач вказує на порушення допущені його прав, а тому просить захистити таки його права шляхом визнання незаконною відмову у звільненні ОСОБА_2 за власним бажанням з Переяслів - Хмельницької СЕМД з боку Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, Філії комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Переяслав-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги та визнати право на звільнення за власним бажанням, зобов`язання Переяслів - Хмельницьку СЕМД та ДОЗ Київська ОДА звільнити ОСОБА_2 з Переяслів - Хмельницької СЕМД з власним бажанням і видати трудову книжку відповідно до вимог ст. 47 КЗпП України.

В розумінні вимог чинного трудового законодавства, а саме ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно зі ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми при укладенні трудового договору з фізичною особою є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Так, в судовому засіданні встановлено, і це вказується безпосередньо у позовній заяві, що призначення ОСОБА_2 на посаду лікаря-інтерна медицини невідкладних станів відбулось на підставі наказу комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» №98-к від 29.07.2016 р.

При цьому, філія вищезазначеного комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», яка є відокремленим підрозділом закладу, і не наділена правами юридичної особи , що підтверджується Положенням про Переяслав - Хмельницьку станцію екстреної медичної допомоги філії Комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Переяслав - Хмельницька станція екстреної медичної допомоги», копія якого долучена до матеріалів справи, таку обставину підтверджує і відомості з Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України.

З огляду на те, що роботодавцем позивача є юридична особа - Комунальний заклад Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», зазначена особа, відповідно до чинного законодавства України, і є такою, що має вирішувати питання щодо звільнення позивача із займаної посади.

Заяв від ОСОБА_2 , в порядку ст. 51 ЦПК України, щодо заміни відповідача або залучення співвідповідача не надходило.

З огляду на вищенаведене, суд погоджується з доводами представника відповідача, що вимоги щодо зобов`язання вчинити дії заявлено до осіб, які не є належними відповідачами, що не позбавляє ОСОБА_2 права на звернення до роботодавця із відповідною заяво.

Також суд не вбачає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_2 і в частині визнання дій відповідачів незаконними з огляду на те, що останні роз`яснили відсутність компетенції на вирішення питань про звільнення.

Крім того, у такому контексті відсутні правові підстави і для визнання права ОСОБА_2 на звільнення, з огляду на відсутність порушення таких прав з боку відповідачів.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13,141,196,223,258,259,263,268, 352 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 21, 24, 47 КЗпП України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації, Філії комунального закладу Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Переяслав-Хмельницька станція екстреної медичної допомоги, про визнання незаконної відмови у звільненні та зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: