ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 березня 2019 року

м. Харків

справа № 638/12009/18

провадження № 22-ц/818/733/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

імена (найменування сторін):

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року в складі судді Семіряд І.В.,

у с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області та просила стягнути з відповідача на її користь заборгованість по соціальним виплатам в розмірі 20 808 грн. 29 коп., що є складовою спадщини.

Позов мотивовано тим, що вона є спадкоємицею ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим 07 липня 2017 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 125. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 08 грудня 2017 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В. за реєстровим № 2-1324, спадщиною є недоотримана сума страхових виплат в розмірі 25 496 грн. 63 коп., яка належала ОСОБА_2 Дане Свідоцтво на спадщину є дійсним та ніким не оспорено. Відповідач частково сплатив суму страхових виплат в розмірі 4 688 грн. 34 коп., що підтверджується банківською випискою. Таким чином, заборгованість становить 20 808 грн. 29 коп., яку позивач просила стягнути з відповідача.

Тимофєєва Юлія Валентинівна - представник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області надала відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просила відмовити.

Відзив мотивовано тим, що ОСОБА_2, батько позивача, перемістився до смт Пісочин - 2 Харківського району Харківської області з району проведення антитерористичної операції, де мешкав у м. Свердловськ Луганської області. Даний факт підтверджено Довідкою від 23 грудня 2014 року № про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи. З 24 червня 2015 року страхові виплати ОСОБА_2 припинені у зв'язку із закінчення терміну дії довідки про взяття на облік. Відповідно до статті 1219 ЦПК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права. Таким чином, звертатися до органів Фонду з проханням про поновлення виплат мав право лише ОСОБА_2, однак зазначеним правом не скористався. Враховуючи зазначене, у період з 24 червня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахування ОСОБА_2 соціальних виплат не проводилось, тому підстав для їх виплат спадкоємцю померлого немає.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованість по соціальним виплатам в розмірі 20 808 грн. 29 коп., що є складовою спадщини, та 704 грн. 80 коп. - судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що до складу спадщини входить сума страхових виплат, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя. ОСОБА_1 отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом, до складу якої входить сума страхових виплат в розмірі 25 496 грн. 63 коп., а отже є власністю позивача.

21 листопада 2018 року Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 24 червня 2015 року страхові виплати ОСОБА_2, як внутрішньопереміщеній особі з території проведення антитерористичної операції було припинено у зв'язку із закінченням терміну дії довідки про взяття на облік. Строк дії довідки ОСОБА_2 не продовжено, нова довідка до Фонду не надходила. Тому, у період з 24 червня 2015 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахування виплат вказаній особі не проводилось. Звернутися до органів Фонду з проханням про поновлення виплат мав право лише ОСОБА_2 особисто. Підстави для стягнення ненарахованих страхових виплат на користь ОСОБА_1, спадкоємця ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відсутні, оскільки відповідно до статті 1219 ЦПК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права.

05 лютого 2019 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_1 на апеляційну скаргу, в якому вона просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, ухваленим на підставі поданих позивачем доказів, яким надана належна оцінка.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2

В довідці № , виданій 23 грудня 2014 року Управлінням соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації зазначено, що ОСОБА_2 був взятий на облік, як особа переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_2, виданим 07 липня 2017 року Виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 125.

ОСОБА_1 звернулася до Першої державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину.

Для вчинення нотаріальних дій державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори направлено до Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області листа для отримання інформації щодо наявності страхових виплат на ім'я ОСОБА_2

З листа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 27 листопада 2017 року № 27.1-1-25/536 вбачається, що залишок недоотриманої суми страхових виплат на ім'я ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, складає 25 496 грн. 63 коп.

Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Стаття 1219 Цивільного кодексу України визначає права та обов'язки особи, які не входять до складу спадщини, тобто, ті, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно з статтею 66 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

На підставі наданої Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області інформації 08 грудня 2017 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області Богуновою Н.В видано Свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 2-1324.

Відповідно до вказаного Свідоцтва ОСОБА_1 є спадкоємцем недоотриманих страхових виплат, що складає суму в розмірі 25 496 грн. 63 коп., яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі Довідки Харківського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області від 05 грудня 2017 року № 27.1-1-25/536.

У квітні 2018 року ОСОБА_1 було перераховано 4 688 грн. 34 коп. страхових виплат, що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк».

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, належним чином прийняла спадщину після батька, отримавши Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке на даний час є дійсним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову та стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Харківській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по соціальним виплатам в розмірі 20 808 грн. 29 коп.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановленим з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11 березня 2019 року.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова