Справа № 417/4846/17
Провадження № 22-ц/810/430/19
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10 червня 2019 рокум. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» про витребування майнових паїв в натурі,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» про витребування майнових паїв в натурі закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 14 травня 2019 року звернулись до суду з апеляційною скаргою та просять поновити їм строк на подачу апеляційної скарги.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 22 травня 2019 року апеляційна скарга, яка містить нецензурну лексику, залишена без руху і надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали: надання документу, що підтверджує сплату судового збору, а також подання апеляційної скарги в новій редакції, зміст якої б відповідав вимогам статей 2, 43, 44, 356 ЦПК України.

Скаржникам було роз`яснено наслідки неусунення недоліків апеляційної скарги у вигляді повернення скарги відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України та частини 3 статті 44 ЦПК України.

Дану ухвалу суду скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 отримали 25 травня 2019 року, а скаржник ОСОБА_4 - 29 травня 2019 року, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

04 червня 2019 року скаржники направили до суду апеляційну скаргу в новій редакції.

Із поданої нової редакції апеляційної скарги на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2019 року вбачається, що недоліки зазначені в ухвалі Луганського апеляційного суду від 22 травня 2019 року, не було усунуто, оскільки в поданій новій редакції апеляційної скарги скаржники так само використовують нецензурну лексику, допускають образливі висловлювання на адресу суддів, а також документи про сплату судового збору або клопотання про відстрочку, розстрочку або звільнення від сплати судового збору не надають, питання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору не ставлять, відповідні докази такого майнового стану скаржників, що перешкоджає сплаті ними судового збору не подають, а суд не може це вирішувати за власною ініціативою.

Згідно ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до положень ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження № 14-92цс19) зроблено висновок, що нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Велика Палата Верховного Суду переконана, що використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє.

Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України.

Аналогічно Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див., ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 4 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Зі змісту апеляційної скарги в новій редакції видно, що скаржники неодноразово в апеляційній скарзі нецензурно, використовуючи лайливі слова, характеризував суддів місцевого та апеляційного суду та їх роботу.

Суд апеляційної інстанції вважає такі дії скаржників виявом неповаги до суду й інших учасників процесу та констатує, що подання такої апеляційної скарги є зловживанням ними його процесуальним правом, невиконанням обов`язку керуватися завданням цивільного судочинства.

На виконання вимог частини 4 статті 44 ЦПК України про обов`язок суду вживати заходи для запобігання зловживанню процесуальними правами, судом під час залишення скарги без руху було звернути увагу скаржників на вказані вимоги закону та необхідність приведення змісту скарги з метою недопущення зловживання процесуальними правами.

Оскільки скаржники у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунули, допустили зловживання своїми процесуальним правами, враховуючи викладене, повертаючу апеляційну скаргу, колегія суддів враховує положення частини третьої статті 44 ЦПК України та ст. 185 ЦПК України.

Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків (ч. 6 ст. 357 ЦПК України).

Згідно ч. 8 ст. 357 ЦПК України, копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 цього Кодексу. Скаржникам надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись статями 44, 185, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 24 квітня 2019 року вважати неподаною та повернути скаржникам.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: