Справа № 567/194/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.03.19 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Самолюк А.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу звернулась ОСОБА_1 Зазначає, що подружжя має неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 і мотивує свою заяву тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося.

Зазначила, що вони з відповідачем не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги.

Пояснила, що в них з відповідачем різні характери та погляди на життя. У звязку з тим, що подальше спільне подружнє життя та збереження сімї стали неможливими просить розірвати шлюб.

Відповідач позов визнав.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обємі і просить шлюб розірвати.

Зазначила, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 2000 року і їх подружжя має двох неповнолітніх дітей. Зазначила, що шлюбне життя з відповідачем не склалося. Пояснила, що вони не змогли побудувати сімейні відносини між собою на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги.

Позивач пояснила, що протягом останніх трьох років вони спільно не проживають та спільного господарства не ведуть.

Строк на примирення просить не надавати, оскільки примирення неможливе.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що вважає, що можливості зберегти існування сім'ї немає, а тому просить шлюб розірвати.

Строк на примирення просить не надавати, зазначивши що протягом трьох років роздільного проживання спроб для примирення не було.

Суд, розглянувши справу відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України за правилами загального позовного провадження вважає, що позов підлягає задоволенню.

З пояснень позивача, відповідача, свідоцтва про шлюб серії І-ГЮ №027179, свідоцтв про народження серії 1-ГЮ №118247 та 1-ГЮ №033043 встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі з 20.06.2000 року та мають двох неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим.

Відповідно до ст.. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили почуття любові один до одного. На даний час шлюб фактично припинено і спроби відновити шлюбні відносини до позитивного результату не призвели. Таким чином шлюб існує формально, а тому його необхідно розірвати.

При цьому, суд бере до уваги, що сторони по справі більше 3 років спільно не проживають та у зв'язку з цим приходить до висновку про те, що у позивача та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно приписів ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 768 грн. 40 коп. судового збору, що підтверджується квитанцією №0.0..1 від 08.02.2019 року, а тому у зв'язку з визнанням позову відповідачем позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 384 грн. 20 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви.

В той же час, за цими ж правилами з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 384 грн. 20 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі ст.. 105, 110 Сімейного кодексу України, керуючись ст. 5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

розірвати шлюб між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, фактичне місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2) зареєстрований 20 червня 2000 року Грем'яцькою сільською радою Острозького району Рівненській області, актовий запис №05.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 грн. 20 коп. витрат на сплату судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп., сплачений згідно квитанції №0.0..1 від 08.02.2019 року на суму 768 грн. 40 коп. при поданні позовної заяви до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_6