Справа № 658/1810/18
(провадження № 2/658/68/19)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року м. Каховка Херсонської області

Каховський міськрайонний суд Херсонської області

в складі головуючого судді Марків Т.А.,

за участю секретарів судового засідання Ганжевої В.Г., Фокіної (Коваль) О.Ю.,

прокурора Капустіна М.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні розглянувши цивільну справу за позовом в.о. керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області, в інтересах держави в особі Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області, до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

встановив:

Прокурор, в інтересах держави в особі Любимівської селищної ради, звернувся до відповідача з позовом про відшкодування збитків.

В позовній заяві (а.с. 2 5), відповідях на відзив (а.с. 52 54, 105), поясненнях, наданих в судовому засіданні прокурором та представником позивача, викладено наступну позицію.

На підставі рішення суду ОСОБА_3 є власником комплексу нежитлових виробничих будівель «мехзагін № 4», що розташований за адресою: смт. Любимівка Каховського району Херсонської області, вул. Польова, 3.

Рішенням сесії Любимівської селищної ради від 19 серпня 2015 року відповідачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, площею 5,8149 га, а також дозвіл на розробку технічної документації з нормативно грошової оцінки земельної ділянки, що надається в оренду.

ОСОБА_3 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду не розроблено.

Відповідач користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, чим в період 2015 2017 роки завдав власнику землі збитків, які становлять недоодержаний селищною радою дохід в виді орендної плати та ставки земельного податку за земельну ділянку, в сумі 263 518,96 грн.

В добровільному порядку ОСОБА_3 збитки не відшкодовані.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України та в межах позовної давності прокурор та представник позивача просили стягнути з ОСОБА_3 на користь Любимівської селищної ради збитки в сумі 217 674,17 грн., завдані використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

Відповідачем поданий відзив.

У відзиві (а.с. 36 40), запереченнях (а.с. 100 104) та наданих в судовому засіданні представником відповідача поясненнях викладені наступні підстави невизнання позову.

Акт комісії, яким визначено розмір збитків, є неналежним доказом, оскільки не містить дати його складення, а до складу комісії входили неповноважні особи.

Розрахунок збитків необґрунтований в ньому відсутні данні про використання спірної земельної ділянки відповідачем та відомості про затверджену нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.

Вимоги позивача про стягнення вказаних збитків за 2017 рік є необґрунтованими, оскільки рішенням суду з ОСОБА_3 стягнено земельний податок за цей період.

Судом встановлено, що на підставі рішення Каховського міськрайонного суду від 27 листопада 2006 року (а.с. 9 12) ОСОБА_3 є власником комплексу, нежитлових виробничих будівель «мехзагін № 4», що розташовані за аресою: с. Любимівка Каховського району, вул. Польова, 3.

03 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до Любимівської селищної ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 5.8149 га із земель державної власності Любимівської селищної ради, для обслуговування комплексу, нежитлових будівель (мехзагін № 4), що знаходиться за адресою: смт. Любимівка Каховський район, вул. Польова, 3 (а.с. 13).

Рішенням Любимівської селищної ради від 19 серпня 2015 року (а.с. 14) надано ОСОБА_3 дозвіл на: розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, для обслуговування комплексу, нежитлових виробничих будівель «мехзагін № 4», площею 5,8149 га, що знаходиться за адресою: смт. Любимівка, вул. Польова, 3; розробку технічної документації з нормативно грошової оцінки цієї земельної ділянки.

Відповідно до акту (а.с. 18), розмір збитків, повязаних з недоодержанням Любимівською селищною радою доходу у формі орендної плати та ставки земельного податку за земельну ділянку площею 5,8149 га, власником якого є ОСОБА_3, за період з 2015 року по 2017 рік збитки становить 265 518,96 грн. Остаточно з урахуванням сплачених відповідачем коштів в розмірі 2 000 грн. в 2015 році розмір збитків становить 263 518,96 грн.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як встановлено ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В постанові ОСОБА_4 Верховного Суду від 23 травня 2018 року (справа 629/4628/16-ц) викладено наступну правову позицію.

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобовязань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обовязковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов'язаннях. Натомість, для кондикційних зобов'язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обовязок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобовязується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Проте, враховуючи приписи частини другої ст. 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно (ч. 1 ст. 1212 ЦК України).

До моменту оформлення власником обєкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей обєкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобовязаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Суд вважає, що підстави для виникнення в ОСОБА_3 деліктних зобовязань з відшкодування шкоди (збитків) Любимівській селищній ради відсутні.

Реалізуючи принцип диспозитивності щодо можливості самостійно визначити спосіб захисту порушеного права, прокурором предявлено, а позивачем підтримано позов з підстав, передбачених ст.ст. 22, 1166 ЦК України.

Указаний спосіб захисту є неналежним неотримані селищною радою внаслідок безоплатного користування відповідачем земельною ділянкою без правовстановлюючих документів доходи не є збитками або шкодою в розумінні вищенаведених норм.

Керуючись ст.ст. 3 10, 13, 18, 76 82, 263 265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

В позові в.о. керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області (адреса місцезнаходження прокуратури: м. Каховка Херсонської області, вул. Соборності, 8), в інтересах держави в особі Любимівської селищної ради Каховського району Херсонської області (адреса місцезнаходження: смт. Любимівка Каховського району Херсонської області, вул. Центральна, 38; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26518409) до ОСОБА_3 (адреса реєстраційного обліку місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) про відшкодування збитків відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.А. Марків