Справа № 545/637/19
Провадження № 2/545/518/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Стрюк Л.І.

при секретарі Артеменко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гожулівської сільської ради Полтавського району про визнання садибного (індивідуального) житлового будинку та господарських будівель спільною сумісною власністю подружжя, визначення розміру ідеальних часток у праві спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача із зазначеним позовом обґрунтовуючи її тим, що 23.06.1984 року укладено шлюб між нею та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даному шлюбі позивачем та її чоловіком побудовано садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями та відсутністю виділу часток у спільній сумісній власності позивачка позбавлена можливості розпоряджатися належним їй майном, тому просила визнати зазначений будинок спільною сумісною власністю подружжя,визначити частки власників в спільній сумісній власності - за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частці кожному та визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, попередньо представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Представники третіх осіб Полтавської районної державної нотаріальної контори та Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області у судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при вирішенні питання по суті покладаються на розсуд суду.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі, протии задоволення позовних вимог не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Встановлено, що 23.06.1984 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у Дмитрівській сільській раді Машівського району (а.с.14). ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 16). Згідно з архівним витягом від 26.02.2019 року, з протоколу № 11 засідання виконкому виконкому Гожулівської сільської ради народних депутатів від 21.11.1984 року вбачається,що робітнику радгоспу ОСОБА_2 виділено земельну ділянку розміром 0,15 га в с.Гожули під настройку (а.с.17). Відповідно із довідкою Гожулівської сільської ради від 27.02.2019 року, за померлим 08.07.2017 року ОСОБА_2 числилась земельна ділянка державного фонду площею 0,15 га, а саме: 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно запису ЗШК № 448, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_1 (а.с.18). Згідно з дозволом № 13-85 від 15.12.1986 року ОСОБА_2 надано дозвіл на індивідуальне житлове будівництво в с.Гожули на підставі рішення Гожулівської сільської ради народних депутатів від 27.10.1984 року, акта на землекористування, обов`язки забудовника від 16.01.1985 року, затверджених у встановленому порядку проекту та кошторису рішенням Полтавської районної ради від 15.12.1984 року №63, акта геодезичного відводу земельної ділянки від 03.12.1984 (а.с.19,20,21). Відповідно із випискою з погосподарської книги від 27.02.2019 року, за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 рахується домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до запису №1234 в по господарській книзі №17 відкритого на ім`я ОСОБА_2 (а.с.26). Згідно з довідкою Гожулівської сільської ради від 14.02.2019 року ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 1985 року по даний час (а.с.15). Відповідно до постанови нотаріуса від 25.01.2019 року , спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі закону є його дружина ОСОБА_1 , за заявою якої 01.08.2017 року відкрита спадкова справа №416/2017; дочка померлого ОСОБА_3 відмовилась від належної їй частки спадщини згідно поданої заяви, яка надійшла від нотаріальної контори 01.08.2017 року ; інших заяв про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило (а.с.28).

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно, постановою нотаріуса Полтавської районної державної нотаріальної контори Замулко Л.В. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а. с.28).

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пп. 23, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до постанови судової палати у цивільних справах Верховного суду України № 6-38цс15 від 03.06.2015 року належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна є:1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття);3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя. Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма статті 60 СК України вважається правильно застосованою.

Відповідно до вимог ст. 70 СК України в разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як вбачається з матеріалів справи, спірний житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 АДРЕСА_1 ) АДРЕСА_1 , був побудований під час зареєстрованого шлюбу між позивачкою та її чоловіком, та є спільною сумісною власністю подружжя, тому підлягають поділу у рівних частинах.

У відповідності до ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеному законом.

Згідно з ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України у разі виділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної часткової власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

За таких обставин суд приходить до висновку про визначення розміру часток кожного із співвласників на вищезазначений житловий будинок по Ѕ частині, виходячи із засад рівності часток.

Як вбачається з матеріалів справи, чоловік позивачки - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого єдиним спадкоємцем є його дружина, тому ОСОБА_1 належить Ѕ частина житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом.

Згідно зі статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є доведеними в судовому порядку та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258-260 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок та господарські будівлі, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 перейменування Піонерський), 3а, що складається з : житлового будинку літ. А-1,а,а1; літня кухня літ. Б, гараж літ. Б1, сараї літ. б,В; навіс літ. б1, погріб вхідний літ. б2, колодязь - №1, ворота з хвірткою - №2 , огорожа - №3-6.

Визначити розмір ідеальних часток у праві спільної сумісної власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та за померлим 08.07.2017 року ОСОБА_2 по Ѕ частці за кожною особою.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на Ѕ частину садибного (індивідуального) житлового будинку та господарських будівель, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. А-1,а,а1; літня кухня літ. Б, гараж літ. Б1, сараї літ. б,В; навіс літ. б1, погріб вхідний літ. б2, колодязь - №1, ворота з хвірткою - №2 , огорожа - №3-6, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок та господарські будівлі, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ. А-1,а,а1; літня кухня літ. Б, гараж літ. Б1, сараї літ. б,В; навіс літ. б1, погріб вхідний літ. б2, колодязь - №1, ворота з хвірткою - №2 , огорожа - №3-6, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя: Л. І. Стрюк