г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1862/18
Номер провадження 2/213/98/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 травня 2019 року м.Кривий Ріг

Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді - Соловйової Л.Я.

за участю секретаря судового засідання - Бабейкіної Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за централізоване опалення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що підприємство здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і водопостачання населенню. Внаслідок несвоєчасного та не у повному обсязі оплати за надані послуги опалення за період з 01.11.2007 року по 01.02.2018 року, за адресою: АДРЕСА_1 виникла заборгованість у розмірі 18666,04 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, відповідно до якого позовні вимоги не визнає у повному обсязі. Зазначив, що позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за постачання теплової енергії до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 листопада 2007 року по 01 лютого 2018 року. Однак відповідач є власником 1/ 2 частки вказаної вище квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14 лютого 2014 року. Для того, щоб набути статусу споживача теплової енергії та набути обов`язку щодо оплати поставленої теплової енергії, має бути наявним факт укладення договору між постачальником та особою, якій така енергія постачається. Відповідач такого договору з позивачем не укладала. Остання не повинна самостійно сплачувати за поставлену теплову енергію, оскільки вона є не єдиним власником вищевказаної квартири, а володіє нею в рівних частках (по 1/2 частці) з ОСОБА_3 . Відповідач набула частку квартири у власність лише 14 лютого 2014 року. Зазначає, що позивачем при зверненні в суд до відповідача з даним позовом пропущено строк позовної давності, просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог(а.с.50-51).

Позивачем надано письмові пояснення по справі, з яких слідує, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало постачання теплової енергії в вигляді централізованого опалення до квартири відповідача, було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , на якому відображено розмір опалювальної площі квартири та проведені нарахування за поставлену теплову енергію.

Засновником та власником Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради та створене з метою отримання прибутку в результаті діяльності з виробництва, транспортування, постачання та реалізації теплової енергії споживачам м.Кривого Рогу для потреби опалення та гарячого водопостачання.

Згідно ст.19 ЗУ «Про теплопостачання», позивач не має права відмовити споживачу теплової енергії у забезпеченні його тепловою енергією за наявності можливостей на приєднання споживача до теплової енергії.

На виконання своєї статутної мети КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснював постачання теплової енергії, в тому числі і в будинок АДРЕСА_1 . Опалення до квартири АДРЕСА_1 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, це свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в належній їй квартирі та повинна щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідач не сплачувала за отриману теплову енергію, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі - 18666,04 грн.

Також в поясненні зазначають, що оскільки відповідач вчиняла дії, які свідчать про визнання нею свого боргу - частково, періодично сплачувала за отримані послуги теплопостачання, чим переривала строк позовної давності, а тому вважають що строк позовної давності при зверненні з даним позовом позивачем не пропущено (а.с.92-93).

У судове засідання представник позивача, відповідач та її представник -не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача 21.01.2019 року надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та за відсутності відповідача ОСОБА_1 (а.с.65). Також в заяві зазначає, що внесення відповідачкою оплати за послуги теплопостачання слід розцінювати як визнання боргу з того часу як вона стала власником квартири - з 14.02.2014 року. Борг за період до набуття нею квартири у власність -відповідач не визнає. Вважає, що до вимог в цій частині сплинув трирічний строк позовної давності та шестимісячний строк пред`явлення вимог до кредиторів.

Причини неявки представника відповідача - ОСОБА_4 . суду не відомі. Про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідач не забезпечила явку даного представника в судове засідання.

Представник позивача 29.05.20119 року надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також зазначила, що відповідач не повідомляла КПТМ «Криворіжтепломережа» про отримання права на спадщину. Про те, що ОСОБА_1 успадкувала частку у спірній квартирі позивачу стало відомо лише з відзиву на позов (а.с.101).

У зв`язку з неявкою учасників судового процесу, судом ухвалено про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, у порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.

Позивачем регулярно надавалися комунальні послуги з опалення будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується актами обстеження будинку (а.с. 10-18). ОСОБА_1 є власником 1/ 2 частки квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори 14 лютого 2014 року. Вартість спадкового майна становить 167000 грн. (а.с.52). Судом встановлено, що вартість 1/ 2 частки спадкового майна відповідно становить - 83500 грн.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 08.09.2016 року (а.с. 26, 100). На квартиру відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , власником зазначена ОСОБА_1 (а.с.100). Таким чином, відповідач є спадкоємцем 1/ 2 частки квартири АДРЕСА_1 та в подальшому -споживачем послуг з опалення квартири, які надає Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа». Відповідачу ОСОБА_1 направлялось повідомлення про наявність заборгованості та необхідність її сплати (а.с.6-7).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума заборгованості за послугу з опалення за період з 01.10.2007 року по 01.02.2018 року складає 18666,04 грн. (а. с. 9). При цьому, суд враховує, що за період з 01.11.2007 року по серпень 2013 року по даній квартирі здійснювалась часткова оплата за надані послуги. Станом на 01.02.2014 року заборгованість становила 7438,20 грн. За період з лютого 2014 року по 01.02.2018 року відповідачем здійснювалась часткова оплата за послуги позивача, а саме: в жовтні 2014 року в сумі 49 грн., в квітні 2015 року - 0, 83 грн., в серпні 2015 року в сумі 287,59 грн, в жовтні 2015 року - 400 грн., в листопаді 2015 року - 300 грн.; в березні 2016 року -524 грн., в травні 2016 року - 600 грн., в січні та лютому 2018 року сплачено 1112,00 грн. і 1000 грн. відповідно (а.с.9).

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року у видачі судового наказу КПТМ "Криворіжтепломережа» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги - було відмовлено з тих підстав, що заява про видачу судового наказу не відповідала вимогам ст.163 ЦПК України (а.с.19).

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із належного виконання споживачем зобов`язань по сплаті наданих послуг, зобов`язання спадкоємця нести відповідальність в межах спадкового майна. При цьому, судом перевірено строки звернення з позовом до суду, оскільки відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності.

Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.

Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діяв станом на час виникнення заборгованості відповідача, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Пунктом 1 ч.3 ст. 20 вказаного Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Таким чином спростосуються доводи відповідача про відсутність обов`язку по оплаті постуг з теплопостачання у зв`язку з відсутністю укладеного договору з постачальником -позивачем, оскільки відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснювало постачання теплової енергії у вигляді централізованого опалення до квартири відповідача. Договір між сторонами у справі щодо надання вказаних послуг не укладався.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч. 1 статі 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 статті 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України на сторони покладаються обов`язки по наданню доказів.

Відповідачем на підтвердження своїх заперечень по позову надана копія свідоцтва про право на спадщину від 14.02.2014 року, із якого слідує, що ОСОБА_1 є спадкоємцем 1/ 2 частки спадкового майна: чотирикімнатної квартири, загальною площею 61,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість спадкового майна складає 167600 грн. Спадкоємцем є також ОСОБА_3 . Свідоцтво про право на спадщину на 1/ 2 частку квартири видано ОСОБА_1 .. Позов заявлено лише до ОСОБА_1 (а.с.52).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідачем не зазначено у відзиві, чи повідомляла вона позивача, перед яким у спадкодавця були наявні борги по оплаті за послугу теплопостачання (що слідує із розрахунку заборгованості) про відкриття спадщини, таких доказів суду не надано.

Разом з тим, представником позивача в заяві від 29.05.2019 року зазначено, що про те, що відповідач є спадкоємцем частки спірної квартири їм стало відомо з відзиву відповідача, поданого у даній справі та із доданої до відзиву копії свідоцтва про право на спадщину. Оскільки про підставу набуття відповідачкою права власності на спірну квартиру позивачу не було відомо, спадкоємець ОСОБА_1 не повідомила кредитора про відкриття спадщини, а тому шестимісячний строк позовної давності для пред`явлення своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до ст.1281 ЦК України, не може бути застосований.

Стосовно строку загальної позовної давності, про застосування якого зазначено представником відповідача у відзиві на позов, суд приходить до наступного.

Норми ст. 256 ЦК України визначають, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до положень ст. 257 та ч. 3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки і застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як встановлено у судовому засіданні, позовна давність переривалася у зв`язку зі зверненням позивача із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги. Крім того, позовна давність переривалася вчиненням відповідачем дій, що свідчить про визнання нею боргу, а саме: оплатою послуг з централізованого опалення в жовтні 2014 року, квітні 2015 року, в серпні 2015 року, в жовтні 2015 року, в листопаді 2015 року; в березні 2016 року, в травні 2016 року, в січні 2018 року та лютому 2018 року (а.с.9). Крім того, попереднім власником квартири АДРЕСА_1 також здійснювалась оплата за послуги позивача по серпень 2013 року.

Тому, суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності, оскільки воно спростовується матеріалами справи.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язку щодо оплати комунальних платежів, було порушено право позивача на своєчасне отримання платні за надані послуги. Доказів про звернення до позивача із заявами та скаргами щодо неналежного надання послуг - відповідачем суду не надано.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність доказів та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Приписами статті 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 є власником 1/ 2 частки квартири, за якою рахується заборгованість, тому вона повинна нести відповідальність по сплаті комунальних послуг позивача в межах 1/ 2 частини суми заборгованості та нарахованих платежів. Виходячи зі змісту ст.ст. 13, 51, 175 ЦПК України, саме позивач наділений правом визначити відповідача у справі, предмет та підстави позову. Оскільки позовних вимог до іншого співвласника квартири позивачем не пред`явлено, тому суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме:з відповідача ОСОБА_1 підлягає стягненню 1/ 2 частина заборгованості за послуги централізованого опалення в сумі 9333,02 грн. (18666,04 грн. / 2).

У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог в розмірі 9333,02 грн., підлягає стягненню з відповідача мінімальна сума судового збору, встановлена законом та сплачена позивачем - в розмірі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 256, 257, 261, 264, 267, 322, 360, 525,526,560, 1218, 1281 ЦК України, ст. 162 ЖК України, ст.ст. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за централізоване опалення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за централізоване опалення у розмірі 9333 (дев`ять тисяч триста тридцять три) гривні 02 коп..

У задоволенні решти позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 9333 грн 02 коп.- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 1762 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Позивач: Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», м.Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Дата складення повного судового рішення - 30.05.2019 року.

Суддя Л. Я. Соловйова