Провадження № 22-ц/801/1179/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 рокуСправа № 127/11032/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М.В.

Суддів: Сопруна В.В., Стадника І.М.

Секретар: Огородник В.О.

За участю: представника заявника адвоката Костюка В.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Вінницької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

Ухвалу постановив суддя Воробйов В.В.

Ухвалу постановлено у м. Вінниці

Повний текст судового рішення складено 19 квітня 2019 року,

Встановив:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просила встановити факт її добросовісного і безперервного протягом 15 років користування земельною ділянкою площею 0,0363 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована на перехресті вулиць Олеся Гончара і Козацька в м. Вінниці (адреса згідно кадастрового плану: АДРЕСА_1).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи - Вінницької міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Роз`яснено заявникові, що вона має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_1 просить ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначила, що ухвала суду є незаконною, необґрунтованою через порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також - неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Заінтересована особа Вінницька міська рада подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, оскільки ухвала суду є законною, обґрунтованою та прийнята із дотриманням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

В судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань не надіслав.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції відмовив у відкритті провадження у справі на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України у зв`язку з тим, що із поданої ОСОБА_1 в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту добросовісного та безперервного користування земельною ділянкою протягом 15 років, вбачається спір про право, а саме: виникнення у заявника права на земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За змістом ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 1 постанови «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник ОСОБА_1 звернусь в суд в порядку окремого провадження із заявою, якою просила встановити факт її добросовісного, відкритого і безперервного протягом 15 років користування земельною ділянкою площею 0,0363 га, що розташована на перехресті вулиць Олеся Гончара і Козацька в м. Вінниці, зазначивши, що встановлення такого факту їй необхідно для звернення до міської ради у відповідності до ст. 344 ЦК України та ст. 119, 121 ЗК України із клопотанням про передачу земельної ділянки у власність за давністю користування (набувальна давність).

Відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно роз`яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 13 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Таким чином із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог вбачається, що від встановлення юридичного факту безпосередньо її майнові права не виникають, а встановлення факту її добросовісного, відкритого і безперервного протягом 15 років користування земельною ділянкою необхідно їй для звернення до міської ради із клопотанням про передачу земельної ділянки у власність за набувальною давністю, тобто в даному випадку існує спір про право власності заявника на таку земельну ділянку.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі з тих підстав, що із поданої ОСОБА_1 заяви вбачається спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Доводи апеляційної скарги позивача є безпідставними та спростовуються вищевикладеним.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.В. Матківська
СуддіВ.В. Сопрун
І.М. Стадник

Повний текст судового рішення складено 5 червня 2019 року