Провадження № 2/127/5639/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04.03.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачі на підставі Свідоцтва про право власності на житло серії САА № 391824 від 26.11.2004, посвідченого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому № 2351 від 26.11.2004, є власниками квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності в рівних долях - по 1/3 частині, право власності зареєстроване в КП «ВООБТІ «14.01.2005, реєстр № 228/68262 в книзі № 629.

Відповідачі у вище вказаній квартирі не проживали, але для вирішення своїх юридичних питань потребували паспортної реєстрації в м. Вінниці, а тому 17.10.2007 зареєструвались в квартирі АДРЕСА_1, але не вселялись в неї. 01.11.2007 відповідачі виїхали за кордон, де і проживають до даного часу, залишаючись при цьому зареєстрованими в квартирі позивачів, і не приймають жодних мір, щоб знятись з реєстрації в ній.

Неодноразово між сторонами по справі відбувались розмови по телефону, під час яких відповідачі пояснили відсутність у них можливості приїхати та вирішити питання із зняттям з реєстрації в квартирі.

Таким чином, вирішити питання із зняттям відповідачів з реєстрації в позасудовому порядку виявилось неможливим, що понудило позивачів звернутись з даним позовом до суду.

Відповідачі, які членами сімї жодного із співвласників квартири не являються, понад рік не проживають в спірному житловому приміщенні, своїх речей в приміщенні не зберігають, участі в утриманні даного жилого приміщення та оплаті комунальних платежів відповідачі не беруть. Всі обовязки по утриманню даної частини будинку покладені лише на позивачів.

Через реєстрацію відповідачів в квартирі у позивачів відсутня можливість оформити житлову субсидію, і вони несуть непомірні для своїх доходів витрати по оплаті комунальних платежів. Крім того, вони не мають смоги розпорядитись належним їм житлом на свій розсуд.

Вище викладе й стало підставою для звернення позивачів до суду з даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність з проханням позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, однак повідомлялись належним чином.

На підставі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності на житло серії САА № 391824 від 26.11.2004, посвідченого виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому № 2351 від 26.11.2004, є власниками квартири АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності в рівних долях - по 1/3 частині, право власності зареєстроване в КП «ВООБТІ» 14.01.2005, реєстр № 228/68262 в книзі № 629.

Згідно довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію від 08.11.2018 № 5663, виданої ПП «Бокуд», ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. В даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_2 (дочка), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (дочка) та ОСОБА_5 (зять).

Місце реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 також підтверджується довідками Департаменту адміністративних послуг ВМР про реєстрацію місця проживання особи від 04.01.2019.

Факт не проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 підтверджується актом № 2026 від 26.12.2018, з якого вбачається, що вони не проживають за даною адресою з 01.11.2007.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Разом з тим, виселення є категорією житлового законодавства, тому при розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадянин, який має у приватній власності будинок (квартиру), має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд та має право звернутися в суд про виселення.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно із ст. 72 ЖК УРСР, суд визнає особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3, не проживають більше одного року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про втрату ними права користування жилим приміщенням підлягають до задоволення.

Враховуючи клопотання ОСОБА_1, судовий збір в сумі 1409,60 грн суд вважає за можливе залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 178, 191, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право на користування квартирою № 17 в будинку № 22по вулиці Ватутіна, що в м. Вінниця.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, адреса: АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса: АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, місце проживання - невідомо.

Відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_4, місце проживання - невідомо.

Суддя