Справа № 2-1746/11
Провадження № 22-ц/801/1171/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 рокуСправа № 2-1746/11м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого : Копаничук С.Г.

Суддів: Шемети Т.М., Панасюка О.С.

при секретарі: Богацькій О.М.

учасники справи :

заявник скарги - ОСОБА_1

заінтересовані особи - головний державний виконавець Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області Федоринський Сергій Пилипович , ОСОБА_2

стягувач -ПАТ «Державний ощадний банк України»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького районного суду від 15.03.2019 року, постановлену в приміщенні Вінницького районного суду суддею Саєнко О.Б. у провадженні за скаргою ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області Федоринського Сергія Пилиповича , за участю заінтересованої особи стягувача - ПАТ «Державний ощадний банк України» у цивільній справі за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ» «Ощадбанк» про визнання кредитного договору припиненим,-

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 03.10.2018 року звернулася до суду з скаргою на рішення головного державного виконавця Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області Федоринського Сергія Пилиповича, за участю заінтересованої особи - стягувача ПАТ «Державний ощадний банк України», в якій просила скасувати постанову державного виконавця від 23.02.2018 року про відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення Вінницького районного суду від 04.04.2012 року у справі № 2-1746/1 про солідарне стягнення з неї та ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" заборгованості за кредитним договором № 82 від 20.06.2007 року, в сумі 461 664, 88 грн., за наслідками чого звернено стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки LEXUS RX 350, випуску 2007 року, колір -чорний, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета застави в розмірі 323 200 грн.

Зазначила, що ухвалою Вінницького районного суду від 30.05.2018 року задоволено заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення грошових коштів по справі №2-1746/11. Вказаний виконавчий лист 18.07.2018 року надійшов на виконання до ДВС ГУЮ у Вінницькій області. Постановою головного державного виконавця Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області Федоринського Сергія Пилиповича від 23.07.2018 року відкрито виконавче провадження. Не погоджуючись з законністю дій державного виконавця, ОСОБА_1 звернулась до суду, оскільки вважає, що виконавцем порушено вимоги Закону №2677-VІ «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) щодо строку пред`явлення виконавчого документу до виконання в один рік з дня набрання рішенням законної сили. На зазначене державний виконавець не звернув уваги, в порушення вимог закону виконавчий документ у зв`язку з пропуском такого строку стягувачу не повернув та незаконно відкрив виконавче провадження № 50827315 по виконанню зазначеного рішення. Просить поновити строк звернення до суду зі скаргою, зазначаючи, що копію постанови не отримувала, про її існування дізналась під час особистого візиту до ДВС 24.09.2018 року.

Ухвалою Вінницького районного суду від 15.03.2019 року поновлено строк в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі на зазначену ухвалу ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права просить її скасувати ,а по справі ухвалити нове судове рішення, яким її скаргу задовольнити . Зазначила, що суд невірно оцінив докази, що мають значення для розгляду справи, а саме судом не прийнято до уваги те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання залежить від набрання судовим рішенням законної сили, а не від дати видачі дублікату виконавчого листа.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач ПАТ «Державний ощадний банк України» вимоги апеляційної скарги не визнав, вказав, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що боржником не оскаржувалась ухвала про видачу дубліката виконавчого листа від 30.05.2018 року.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши доповідача, учасників справи, перевіривши матеріали справи, ухвалу суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, заявлених вимог та підстав скарги, суд апеляційної інстанції вважає що скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ,позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції . Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно зі ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане рішення цим вимогам відповідає.

Судом першої інстанції встановлено , що копія оскаржуваної постанови скаржниці не направлялась і докази того, що ОСОБА_1 була ознайомлена з оскаржуваною постановою раніше, ніж у зазначений нею строку, відсутні, тому суд поновив строк заявнику ОСОБА_1 на звернення до суду з даною скаргою.

Також встановлено, що рішенням Вінницького районного суду від 04.04.2012 року задоволено позов прокурора Вінницького району в інтересах держави - АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості . Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ "Ощадбанк" заборгованість по кредитному договору № 82 від 20.06.2007 року, забезпеченому договором поруки від 20.06.2007 року, в сумі 461 664, 88 грн., з яких 336 142, 39 грн. -сума неповернутого кредиту, 57 550, 80 -відсотки за користування кредитом, 67 971, 69 - пеня. В рахунок погашення даної заборгованості по кредитному договору № 82 від 20.06.2007 року звернуто стягнення на предмет застави - транспортний засіб марки LEXUS RX 350, випуску 2007 року, колір -чорний, номер шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмета застави в розмірі 323 200 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 3 219 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до АТ "Ощадбанк" в особі ТВБВ №10001/0160 філії - Вінницького обласного управління АТ "Ощадбанк" про визнання кредитного договору припиненим відмовлено (а.с.128-129, том №1). 09.08.2012 за даним рішенням Вінницьким районним судом було видано виконавчий лист № 2-1746/2011, про що свідчить його копія (а.с.158, том № 1), за яким постановою державного виконавця Староміського відділу ДВС від 24.09.2012 було відкрито провадження (а.с.159, том №1) та проводились виконавчі дії (а.с. 160-165, том №1). Ухвалою Вінницького районного суду від 07.06.2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28.03.2012 року, в задоволенні заяви Староміського відділу ДВС Вінницького МУЮ у Вінницькій області про встановлення способу і порядку виконання рішення суду по справі №2-1746/11 відмовлено (а.с. 178-179, том №1).

Ухвалою Вінницького районного суду від 30.05.2018 року, надано дозвіл на видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-1746 за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості. Дублікат виконавчого листа направлено до Вінницького РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області, другий дублікат видано стягувачу - ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний України» (а.с.150, том №2).

На підставі вищезазначеної ухвали Вінницьким районним судом 05.07.2018 року видано дублікат виконавчого листа № 2-1746/11, який разом із заявою про примусове виконання рішення суду представником АТ «Ощадбанк» направлено до Вінницького районного відділу ДВС (а.с.215, том №2).У дублікаті виконавчого листа зазначено строк його виконання - 1 рік, дата видачі дублікату виконавчого листа - 05.07.2018 року.

Постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Федоринського С.П. від 23.07.2018 року на підставі дубліката виконавчого листа відкрито виконавче провадження ВП №50827315 (а.с.187, а.с.221, том №2).

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що за ухвалою суду від 30.05.2018 року стягувачу було надано дозвіл на видачу дублікату виконавчого листа та в подальшому 05.07.2018 року видано дублікат виконавчого листа, в якому визначено строк пред`явлення його до виконання 1 рік та взято до уваги те, що суд, задовольняючи вимогу стягувача про видачу дубліката виконавчого листа встановив, що останній звернувся про його видачу в межах строку пред`явлення останнього до виконання і зазначене судове рішення набрало законної сили, а тому є обов`язковим для виконання.

Суд вірно встановив обставини у провадженні за скаргою на рішення державного виконавця, належним чином перевірив їх доказами, які оцінив в порядку ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до вимог п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Апеляційним судом встановлено, що рішення Вінницького районного суду від 04.04.2012 року набуло законної сили 15.04.2012 року, на підставі чого головним державним виконавцем Вінницького районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області було винесено постанову від 16.04.2015 року про відкриття виконавчого провадження. Тобто, виконавчий лист було своєчасно, в трьох річний термін, подано стягувачем на виконання. В 2018 році стягувачем було виявлено, що виконавчий лист було втрачено при пересиланні за допомогою поштового зв`язку з державної виконавчої служби, у зв`язку з чим ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 30.05.2018 року надано дозвіл на видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-1746. Дана ухвала суду хоч і була оскаржена ОСОБА_1 до апеляційного суду, однак розгляду не підлягала через пропуск нею строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим набула законної сили, на підставі чого 05.07.2018 року судом обґрунтовано видано дублікат виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд, вирішуючи питання про видачу дубліката виконавчого листа не встановив строк пред`явлення його до виконання, не можуть бути предметом розгляду вказаної скарги, оскільки ці доводи стосуються ухвали суду про видачу дублікату виконавчого листа, яка набрала законної сили, а не оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним стосовно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 63 рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»).

У пункті 28 рішення Європейського суду з прав людини від 11 грудня 2008 року в справі «Антонюк проти України» зазначено, що відповідальність держави за виконання судових рішень щодо приватних осіб зводиться до участі державних органів у виконавчому провадженні.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Згідно ч.1,2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Встановивши, що рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 04.04.2012 року про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором не виконано, заборгованість за кредитним договором боржниками не погашена, а виданий судом дублікат виконавчого листа на підставі ухвали від 30.05.2018 року забезпечить виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення головного державного виконавця Вінницького райвідділу ДВС ГУЮ у Вінницькій області про відкриття виконавчого провадження у справі.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду від 15.03.2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : /підпис/ С.Г. Копаничук

Судді : /підпис/ Т.М. Шемета

/підпис/ О.С. Панасюк

Згідно з оригіналом

Суддя С.Г. Копаничук