Справа № 204/1252/19
Провадження № 2-з/204/59/19
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

20 травня 2019 року до суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій вона просить забезпечити позовні вимоги, а саме: тимчасово обмежити відповідачу у праві виїзду за межі України без залучення паспортного документа, накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 261,5кв.м. та належить ОСОБА_3 на праві спільної власності з ОСОБА_4 ; накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0963 га та належить ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності з ОСОБА_4 ; накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: Дніпропетровська АДРЕСА_2 , Софіївський АДРЕСА_3 , жовтнева сільська рада, загальною площею 2.3791 га та належить ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності з ОСОБА_6 .; накласти арешт на транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску; накласти арешт на транспортний засіб марки ЗАЗ 110207, 2004 року випуску. В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявницею зазначено, що їй стало відомо, що відповідач не має наміру врегульовувати спір у добровільному порядку та вчинятиме реальні дії спрямовані на відчуження наявного у нього майна. Без вжиття заходів забезпечення позову відповідача може безперешкодно приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо, тобто ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду. З інформації отриманої в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування дружина ОСОБА_2 ОСОБА_7 володіє на праві власності житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 261,5 кв.м., ці інформація також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Також, ОСОБА_8 володіє земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0963 га, та земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Софіївський район, жовтнева сільська рада, загальною площею 2.3791 га, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, декларацією відповідача. В декларації відповідача також зазначено, що він володіє транспортним засобом ЗАЗ 110207, а ОСОБА_8 транспортним засобом Toyota Land Cruiser. У зв`язку з викладеним заявниця звернулася до суду з вказаною заявою.

Дослідивши заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_9 належить на праві власності легковий автомобіль ЗАЗ 110207, 2004 року випуску.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідачів на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Дослідивши матеріали справи та зазначені позивачем обставини, з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами та відповідає вимогам закону, з урахуванням існування обставин, на які зауважує позивач у заяві, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на легковий автомобіль ЗАЗ 110207, 2004 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_9 .

Що стосується вимог позивача стосовно накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 261,5 кв.м., на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0963 га, на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_4 район АДРЕСА_5 сільська рада, загальною площею 2.3791 га, а також на транспортний засіб марки Toyota Land Cruiser, 2012 року випуску, то вони не можуть бути задоволені, оскільки все вище зазначене майно, належить на праві власності ОСОБА_10 , яка не є відповідачем по справі. Доказів того, що вказане майно знаходиться у спільний сумісній власності ОСОБА_11 та ОСОБА_2 , позивачем не було надано.

Що стосується забезпечення позову, шляхом тимчасового обмеження ОСОБА_5 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, то суд не може задовольнити дану вимогу, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тобто, тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України не є заходом забезпечення позову та не може бути застосоване на стадії судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Накласти арешт на рухоме майно легковий автомобіль ЗАЗ 110207, 2004 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_9 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Т.О. Дубіжанська