ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 738/1961/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Сова Т. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/639/19

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бивалькевич Т.В.,

позивач: Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа: Приватне підприємство «ТВІН»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна»,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» на рішення Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемності правочину та витребування майна,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Приватне підприємство «ТВІН»,

прізвище судді: Сова Т.Г. ; місце ухвалення рішення: м. Мена Чернігівської області,

дата складання повного тексту рішення: 28 лютого 2019 року,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство Банк «Контракт» (далі - ПАТ Банк «Контракт») звернулося з позовом, в якому просило;

- застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину та зобов`язати ОСОБА_1 повернути майнові права грошової вимоги, отримані за договором про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні від 01 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за №812, на користь ПАТ «Банк «Контракт» шляхом передання оригіналів документів, що підтверджують майнові права грошової вимоги;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію іпотеки на користь ОСОБА_1 (витяг №44944061 від 01 жовтня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М.);

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про реєстрацію іпотеки на користь ОСОБА_1 (витяг №44944026 від 01 жовтня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М.).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 жовтня 2015 року ПАТ Банк «Контракт» було здійснено відчуження прав грошової вимоги до Приватного підприємства «ТВІН» (далі - ПП «ТВІН») по договору № 25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 року, іпотечному договору № 25/2013-01 від 29.03.2013 року, договору поруки №25/2013-04 від 25 червня 2014 року, договору поруки № 25/2013-05 від 25 червня 2014 року, за договором про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні від 01 жовтня 2015, укладеного з відповідачем ОСОБА_1 .

З метою перевірки договору відступлення прав вимоги на предмет наявності підстав для нікчемності, 09 листопада 2015 року Операційним департаментом ПАТ Банк «Контракт» було проведено розрахунок заборгованості позичальника станом на 01 жовтня 2015 року, який склав 5 618 856,69 грн, а відчуження прав вимоги за кредитним договором відбулося за 4 313 215,02 грн., що на 23,3 відсотка менше за вартість, розраховану станом на 01 жовтня 2015 року.

З урахуванням вказаних порушень, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ Банк «Контракт» Шкурко В.М. було видано Наказ № 86 від 11 листопада 2015 року про визнання договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні від 01 жовтня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 812, нікчемним. Після цього, Позивачем було надіслано на адресу Відповідача повідомлення № 41/07-4808 про визнання Договору відступлення прав вимоги нікчемними з вимогою повернення отриманих майнових прав. Проте вказана вимога відповідачем не виконана, в зв`язку з чим для захисту своїх прав позивач звернувся до суду.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ПАТ Банк «Контракт» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» (далі - ТОВ «ЕйПіЕс Україна») звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити.

02 травня 2019 року надійшла заява ТОВ «ЕйПіЕс Україна» про часткове відкликання апеляційної скарги.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 06 травня 2019 року задоволено заяву ТОВ «ЕйПіЕс Україна» про часткове відкликання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ТОВ «ЕйПіЕс Україна» в частині оскарження рішення Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року про відмову у задоволенні позовних вимог про витребування майна повернуто скаржнику. В іншій частині відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою апеляційного суду залучено до участі у справі ТОВ «ЕйПіЕс Україна» як правонаступника ПАТ Банк «Контракт».

За доводами апеляційної скарги, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 27 лютого 2018 року, яким наказ №86 про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 01.10.2015 року визнано протиправним та скасовано, не набрало законної сили і посилання на нього за жодних обставин не допустимі.

Скаржник вказує на те, що ефективним способом захисту прав ТОВ «ЕйПіЕс Україна» як правонаступника ПАТ Банк «Контракт» буде поновлення записів про державну реєстрацію іпотечного обтяження.

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ТОВ «ЕйПіЕс Україна».

У наданому відзиві на апеляційну скаргу ПП «ТВІН» просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ЕйПіЕс Україна» у повному обсязі та залишити в силі рішення Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ Банк «Контракт», суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог.

З рішенням суду першої інстанції в оскаржуваній частині погоджується апеляційний суд.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом у справі встановлено, що ПП «ТВІН» та ПАТ Банк "Контракт" укладено договір від 29.03.2013 року №25/2013 про відкриття кредитної лінії (а.с.9-11).

Відповідно до п.2.2 договору №25/2013 від 29.03.2013 року, ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 3 000 000,00 грн., а відповідно до п.2.3 вказаного договору №25/2013 процентна ставка за наданими кредитними коштами згідно з цим Договором встановлюється в розмірі 24% річних.

Відповідно до п.п.2.2, 2.3 додаткової угоди від 25.06.2014 року №1 до договору №25/2013 від 29.03.2013 року ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 4000000,00 грн. Процентна ставка за кредитними коштами в розмірі 3000000,00 грн. встановлюється у розмірі 24% річних, а за кредитними коштами в розмірі 1000 000,00 грн. - у розмірі 27% річних (а.с.12).

29.03.2013 року між ТОВ "ТД "ТВІН" та ПАТ Банк "Контракт" укладено іпотечний договір №25/2013-01 з майновим поручителем, відповідно до п.п.1.1 статті 1 якого цей договір частково забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з договору № 25/2013 від 29.03.2013 року.

Згідно з п.п.1.2 іпотечного договору №25/2013-01 від 29.03.2013 року, предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові будівлі загальної площею 1311,30 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

25.06.2014 року між ОСОБА_3 та ПАТ Банк "Контракт" укладено договір поруки №25/2013-04, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язується солідарно у повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання ПП "ТВІН" своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій та комісій, у розмірі та у випадках, передбачених договором №25/2013 від 29.03.2013 року (а.с.19).

25.06.2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ Банк "Контракт" укладено договір поруки №25/2013-05, відповідно до якого ОСОБА_4 зобов`язується солідарно у повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання ПП "ТВІН" своїх зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій та комісій, у розмірі та у випадках, передбачених Договором № 25/2013 від 29.03.2013 року (а.с.20).

Відповідно до п.2.1 Додаткової угоди від 25.06.2014 року №1 до договору №25/2013 від 29.03.2013 року, приватне підприємство "ТВІН" зобов`язується повернути суму кредиту до 27.03.2015 року.

01.10.2015 року між ОСОБА_1 (новий кредитор) та ПАТ Банк "Контракт" (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні, за яким ПАТ Банк "Контракт" відступив ОСОБА_1 право вимоги, що випливають з договору №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 року, іпотечного договору №25/2013-01 від 29.03.2013 року, договору поруки №25/2013-04 від 25.06.2014 року та договору поруки №25/2013-05 від 25.06.2014 року (а.с.21).

Відповідно до п. 1.3.1 вказаного договору, ОСОБА_1 отримала право вимагати від боржника сплати грошових коштів у розмірі 4 313 215,02 грн., а саме: 3 588 879,72 грн. - заборгованість за кредитом; 240 332,79 грн. - проценти; 484 002,51 грн. - штрафні санкції.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 вказаного договору, ПАТ Банк "Контракт" та ОСОБА_1 . домовилися, що вартість відступленого права вимоги за кредитним договором, іпотечним договором та договорами поруки складає 4 313 215,02 грн. ОСОБА_1 повинна виконати своє зобов`язання щодо сплати вартості відступленого права з договору №25/2013 про відкриття кредитної лінії від 29.03.2013 року, шляхом перерахування суми, зазначеної в п.2.1 цього Договору у гривнях на рахунок ПАТ Банк "Контракт".

01.10.2015 року ОСОБА_1 сплатила 4 313 215,02 грн.

Відповідно до витягу №44944061, 01.10.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іпотеки на користь ОСОБА_1 (а.с.25).

Відповідно до витягу №44944026, 01.10.2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про реєстрацію іпотеки на користь ОСОБА_1 (а.с.26).

11.11.2015 року ПАТ Банк "Контракт" направило ОСОБА_1 . повідомлення про нікчемність договору про відступлення права вимоги від 01.10.2015 року у зв`язку з тим, що наказом №86 від 10.11.2015 року, за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ Банк "Контракт" Шкурка В.М., договір про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні від 01.10.2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 812, укладений з ОСОБА_1 , визнано нікчемним на підставі пп.3 ч.3 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (а.с.36).

Відповідно до ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно із ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається

Частина 1 ст.216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року (адміністративна справа №826/26098/15) скасовано рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 27.02.2018 року, яким визнано протиправним та скасовано наказ уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ Банк "Контракт" Шкурка В.М. від 10.11.2015 року №86 про нікчемність договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні від 01.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М., зареєстрованого в реєстрі за номером 812, закрито провадження у адміністративній справі.

За правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 31.10.2018 року у справі №802/351/16-а, при виявленні нікчемних правочинів Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, його Уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного Уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону незалежно від того, чи була проведена передбачена ч.2 ст.38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано Уповноваженою особою Фонду - особою, що здійснює повноваження органу управління банку, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС, оскільки не створює жодних обов`язків для позивача та безпосередньо не порушує прав позивача.

Встановивши, що договір про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні від 01.10.2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ПАТ Банк "Контракт", є чинним, та те, що наказ №86 від 10.11.2015 року про нікчемність договору про відступлення права вимоги та зміни сторони у зобов`язанні від 01.10.2015 року є внутрішнім документом банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію іпотеки на користь ОСОБА_1 (витяг №44944061 від 01 жовтня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М.) та запису про реєстрацію іпотеки на користь ОСОБА_1 (витяг №44944026 від 01 жовтня 2015 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М.).

В іншій частині рішення Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року скаржником не оскаржується, а тому апеляційним судом не переглядається.

Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ Банк "Контракт" подало дану позовну заяву з помилково визначеною територіальною підсудністю, так як спір виник щодо нерухомого майна, місцезнаходження якого є м. Київ, а тому справа на думку апелянта підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Статтею 378 ЦПК України передбачено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

ТОВ «ЕйПіЕс Україна» є правонаступником ПАТ Банк "Контракт", тобто виступає на стороні позивача, який не заявляв такого клопотання в суді першої інстанції, до того ж позивач сам визначився з підстудністю, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна» відхилити.

Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді