КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/238/19
УХВАЛА

15.10.2019 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Шевчук В.О., Швець А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій, з урахування уточнень до позовної заяви, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 30.10.2018 рокубуло прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні на 04.12.2018 року (а.с. 18-20).

У судове засідання 04.12.2018 року позивач не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 17.01.2019 року (а.с. 28-29).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.01.2019 року було задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалено судове засідання по цивільній справі №520/16222/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке призначене на «17» січня 2019 року о 14 годині 00 хвилин, провести в режимі відео конференції (а.с. 54-55).

Однак, у судове засідання 17.01.2019 року, яке було ухвалено провести в режимі відеоконференції, позивач або її представник не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, у зв`язку з чим, розгляд справи було відкладено на 18.02.2019 року (а.с. 76-77).

У судове засідання 18.02.2019 року позивач не з`явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, розгляд справи було відкладено на 25.03.2019 року (а.с. 89).

У судове засідання 25.03.2019 року позивач або її представник не з`явились, однак 25.03.2019 року представник позивача надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.104-105).

Однак, у судовому засіданні 25.03.2019 року причини неявки представника позивача у судове засідання було визнано неповажними, явку позивача або її представника визнано обов`язковою, розгляд справи відкладено на 15.05.2019 року (а.с. 106-107).

У судове засідання 15.05.2019 року позивач або її представник не з`явились, суд повторно визнав неповажними причини їх неявки у судове зсідання, розгляд справи було відкладено на 19.06.2019 року (а.с. 117-119).

18.06.2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.127-128).

19.06.2019 року від представника позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.129-130).

Однак, у судовому засіданні 19.06.2019 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 212 ЦПК України учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а вказане клопотання було надано за день до судового засідання.

Крім того, у судовому засіданні 19.06.2019 року судом було втретє визнано неповажними причини неявки позивача та її представника у судове зсідання, явку особисто позивача у судове засідання для дачі пояснень по суті спору визнано обов`язковою, відкладено судове засідання на 28.08.2019 року (а.с. 131-133).

Також, листом від 19.06.2019 року суд повідомив позивача та її представника про те, що у судовому засіданні 19.06.2019 року судом було втретє визнано явку особисто позивача для дачі пояснень по суті спору обов`язковою (а.с.134-135).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2019 року було задоволено клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Судове засідання по цивільній справі №520/16222/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яке призначене на «28» серпня 2019 року о 14 годині 00 хвилин, ухвалено провести в режимі відеоконференції.

У судове засідання 28.08.2019 року, яке було проведено в режимі відеоконференції, з`явився позивач та її представник, судом було здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження в розгляд справи за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

У судовому засіданні 28.08.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.10.2019 року.

У судове засідання 03.10.2019 року позивач або її представник з якими, у судовому засіданні 28.08.2019 року, було узгоджено дату та час наступного судового засідання, не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, 03.10.2019 року представник позивача надіслав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 152-153).

Однак, у судовому засіданні 03.10.2019 року судом було вчетверте визнано неповажними причини неявки позивача та її представника у судове зсідання, явку особисто позивача або її представника у судове засідання для дачі пояснень по суті спору вчетверте визнано обов`язковою, відкладено судове засідання на 15.10.2019 року (а.с. 154-155).

07.10.2019 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 знову надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції (а.с. 160-161).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.10.2019 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням було відмовлено (а.с. 163-164).

У судове засідання 15.10.2019 року позивач та її представник знову не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними телефонограмами (а.с. 157-159), довідкою про доставку SMS (а.с. 159а), про поважність причин відсутності суд не повідомили, будь-яких клопотань щодо відкладення розгляду справи або клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надала.

Крім того, клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції також свідчить про те, що позивачу та її представнику відомо про судове засідання, яке призначене на 15.10.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Як вбачається, з матеріалів справи, провадження у справі було відкрито у жовтні 2018 року, тобто справа перебуває в провадженні суду вже рік, при цьому, позивач та її представник були присутніми лише один раз у судовому засіданні 28.08.2019 року.

Три рази представник позивача надсилав на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи та п`ять разів клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

При цьому, декілька разів клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції надсилалися на адресу суду за день до судового засідання або безпосередньо у день судового засідання.

Частиною 1 статті 44 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вказане свідчить про зловживання позивачем та його представником своїми процесуальними правами.

Неприбуття у судові засідання належним чином повідомленого позивача та її представника, розцінюється судом як намір затягування розгляду справи та свідчить про втрату інтересу позивача та його представника до справи.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Статтею 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на принципах верховенства права, законності, незалежності, конфіденційності та уникнення конфлікту інтересів.

При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач або її представник повторно не з`явились в судові засідання, про час та місце яких повідомлені належним чином, клопотань про розгляд справи за їх відсутності не надали, та, з урахуванням відсутності у суду доказів поважності неприбуття у судові засідання позивача або її представника, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 15.10.2019 року.

Суддя Петренко В. С.