Дата документу 10.06.2019 Справа № 323/2262/15-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 323/2262/15 Головуючий у 1 інстанції: Плечищева О.В.
№ 22-ц/807/1646/19 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2015 року по справі за поданням державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Калюжної Н.І. про тимчасове обмеження (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань,

ВСТАНОВИВ:

В липі 2015 року державний виконавець ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Калюжної Н.І. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2015 року подання державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Калюжної Н.І. про тимчасове обмеження (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань - задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань за виконавчими документами - виконавчого напису № 5810, Вартановою О.С. про звернення стягнення на автомобіль марки MAZDA 6, тип - легковий седан, колір чорний, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , борг становить 125149,21 грн. та виконавчого листа № 2-428/12, виданого 05.10.2012 року Оріхівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № СL-201/259/2006 від 01.06.2006 року у розмірі 125145,21 грн. без вилучення паспорту громадянина України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця ВДВС Оріхівського РУЮ Запорізької області Калюжної Н.І. про тимчасове обмеження (боржника) ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Задовольняючи подання про обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання ним своїх обов`язків, суд першої інстанції виходив з наявності у ОСОБА_1 невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням та ухилення боржника від їх виконаня.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Оріхівського районного управління юстиції Запорізької області перебуває зведене виконавче провадження №46750183 по виконанню виконавчих документів, а саме : виконавчого напису № 5810, виданого 27.08.2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С про звернення стягнення на автомобіль марки Мазда 6, тип легковий-седан, колір чорний, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , борг становить 125149,21 грн. (а.с.4). та виконавчого листа № 2-428/12, виданого 05.10.2012 року Оріхівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 125145,21 грн. (а.с.5).08.09.2010 року та 05.02.2013 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та направлені сторонам виконавчого провадження для відома та виконання. Рішення у строк для самостійного виконання не виконане. На сьогоднішній день боржником сума боргу не сплачена, рішення суду у добровільному порядку не виконується.

Відповідно до положення ст. 377-1 ЦПК України (в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали), питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених Законом України „ Про виконавче провадження", неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст.6 Закону України „ Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених закон випадках або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов`язань.

Крім того, судом встановлено, що згідно Актів від 03.03.2015 року, 25.03.2015 року 07.04.2015 року,, 15.04.2015 року при неодноразовому виїзді за місцем мешкання боржника, а саме АДРЕСА_1 , двері не відчиняли, нікого не було вдома, Згідно телефонної розмови з жінкою боржника, ОСОБА_2 встановлено, що боржник вдома не з`являвся близько двох тижнів, його місцезнаходження та місцезнаходження арештованого автомобіля їй не відомо (а.с.15, 16).

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про те, що у ОСОБА_1 існують невиконані зобов`язання щодо виконання рішення суду та виконавчого напису. На теперішній час зобов`язання ОСОБА_1 - не виконанні, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення подання.

ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що зобов`язання з примусового виконання виконавчого листа № 2-428/12, виданого 05.10.2012 року Оріхівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором у розмірі 125145,21 грн. та виконавчого напису № 5810, виданого 27.08.2010 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С про звернення стягнення на автомобіль марки Мазда 6, тип легковий-седан, колір чорний, 2006 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , на теперішній час виконані.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для її скасування чи зміни при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі наведеного, висновки суду першої інстанції є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи апеляційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваного судового рішення, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені нормами ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Крім зазначеного, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України зберігає чинність до виконання боржником своїх зобов`язань.

Як зазначив сам заявник скарги, наразі виконавче провадження закінчено у зв`язку з погашенням боргу, відтак вжиті судом заходи обмеження втратили чинність, тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Заявник скарги не зазначає яким чином його права були порушені внаслідок наявності тимчасової заборони виїзду за кордо, та які це потягло для нього наслідки.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення скаржником норм процесуального закону.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Оріхівського районного суду Запорізької області від 22 липня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 10 червня 2019 р.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков