ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1884/19 Справа № 200/6394/18 Суддя у 1-й інстанції - Женеску Е.В. Суддя у 2-й інстанції - Каратаєва Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Каратаєвої Л.О.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та заяву Фонду державного майна України про приєднання до апеляційної скарги на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Приватного акціонерного товариства «Президент Готель», Фонду державного майна України про визнання дій незаконними,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ПАТ «Президент Готель», Фонду державного майна України про визнання дій незаконними (а.с.1-3).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПАТ «Президент Готель», Фонду державного майна України про визнання дій незаконними (а.с.25).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та в заяві про приєднання до апеляційної скарги Фонд державного майна України просять скасувати вказану ухвалу та постановити нову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю (а.с.150-156, 172-176).

Згідно п.9 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу та заяву про приєднання до апеляційної скарги слід задовольнити.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що справа підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія судів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених ч. 2 та 3 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

За загальним правилом ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Разом з тим законодавець визначив підсудність справ за вибором позивача, зокрема ч. 1 ст. 28 ЦПК України передбачає, що позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Таким чином, позови, що виникають з трудових правовідносин, може бути предявлено як за зареєстрованим місцем проживання позивача, так і за місцем його перебування.

Однак, предявляючи позов за місцем свого перебування, позивач має додати до позовної заяви докази такого тимчасового перебування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17, зворот).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначав, що фактичним місцем його проживання є м. Дніпро, вул. Уманська, буд. 12, що відноситься до територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно із статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Відповідно до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207, відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1 до цих Правил

Враховуючи наведене, висновок суду першої інстанції про те, що позов предявлено згідно правил альтернативної підсудності є таким, що не ґрунтується на законі, оскільки в матеріалах справи відсутні належні докази тимчасового проживання (перебування) позивача за зазначеною ним адресою.

Долучений до матеріалів справи договір оренди житлового приміщення від 01 березня 2018 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є підтвердженням зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання або перебування позивача в розумінні положень Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

У той же час, за змістом норм ч. 2 ст.27 ЦПК України та ч. 1 ст. 28 ЦПК України можна дійти висновку, що альтернативна підсудність встановлює лише можливість, не обовязок, звертатися до іншого суду, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів, не виключаючи можливість звернення особи до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача).

Із матеріалів справи вбачається, що місцезнаходженням Приватного акціонерного товариства «Президент Готель» є вул. Госпітальна, 12 м. Київ, що відноситься до територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва.

З урахуванням наведеного вище, слід дійти висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу про відкриття провадження у справі з порушенням норм процесуального права, а саме правил територіальної юрисдикції, що відповідно до вимог ст.380 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням справи на розгляд до суду за встановленою підсудністю за місцезнаходженням відповідача, тобто до Печерського районного суду м. Києва.

Відповідно до ст. 380 ЦПК України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

Керуючись ст. 367, 374, 380, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та заяву Фонду державного майна України про приєднання до апеляційної скарги - задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2018 року скасувати, справу направити на розгляд до Печерського районного суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: