Ухвала

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 761/22804/15-ц

провадження № 61-9556ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., розглянув касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на постанову Київського апеляційного суду від

08 травня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О., Яворського М. А. за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року у справі за клопотанням Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А. Ш.» (Dogus Insaat ve Ticaret A. S.), заінтересована особа - Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця», про надання дозволу на примусове виконання Остаточного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі № 17208/GZ/MHM,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та ухвалених судових рішень

У серпні 2015 року Акціонерне товариство «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш .» (далі - АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.») звернулося до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі за позовом АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» до Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця») про стягнення заборгованості у розмірі 23 437 743,97 доларів США основної заборгованості; три проценти річних - 1 079 895,09 доларів США; витрат на арбітраж -

609 000 доларів США; юридичні та інші витрати - 13 373 доларів США,

352 086,70 Євро, 75 845,74 фунтів стерлінгів, 1 991 758,40 швейцарських франків та 55 005,00 грн. Станом на 16 вересня 2015 року розмір трьох процентів річних становив 1 221 682,84 доларів США.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року клопотання представника АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» (Dogus Insaat ve Ticaret A. S.) про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості задоволено.

Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі №17208/GZ/MHM; видано виконавчий лист про стягнення з ДТГО «Південно-західна залізниця» на користь АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А. Ш.» заборгованості у розмірі - 23 437 743,97 доларів США; трьох процентів річних -

1 221 682,84 доларів США, а також витрати на арбітраж -

609 000 доларів США, юридичні та інші витрати в розмірі - 13 373 доларів США, а всього сума у доларах США становить - 25 281 799,81 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 16 вересня 2015 року становить - 556 153 203,70 грн; 352 086,70 євро, що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 16 вересня 2015 року становить -

8 767 635,89 грн, 75 845,74 фунтів стерлінгів, що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 16 вересня 2015 року становить -

2 571 065,53 грн; 1 991 758,40 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного Банку України станом на 16 вересня 2015 року становить -

45 208 836,55 грн та 55 005 грн, а всього у розмірі 612 755 746,50 грн.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 грудня 2016 року ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 31 серпня 2016 року залишено без змін.

У липні 2017 року ДТГО «Південно-Західна залізниця» подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду

м. Києва від 17 вересня 2015 року, мотивовану тим, що 17 травня

2017 року Господарським судом м. Києва ухвалено рішення у справі №910/2589/17, яким визнано недійсним пункт 13.2 Договору від 14 листопада 2004 року № ПЗ/ДН-6-0415, укладеного між ДТГО «Південно-західна залізниця» та АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» (Dogus Insaat ve Ticaret A.S.). Саме вказаним пунктом було передбачено можливість звернення за вирішенням спірних питань цього договору до іноземного (третейського) арбітражного суду. Рішення набрало законної сили. Оскільки вказана обставина встановлена рішенням суду, вона не підлягає доказуванню, а тому з моменту визнання недійсним зазначеного пункту договору відсутні підстави для задоволення клопотання АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» (Dogus Insaat ve Ticaret A.S.) про надання дозволу на примусове виконання остаточного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі № 17208/GZ/МНМ.

Посилаючись на те, що вказана обставина є нововиявленою, просив переглянути ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року та ухвалити нове судове рішення у справі, яким відмовити у задоволенні клопотання АТ Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш. (Dogus Insaat ve Ticaret A.S.) щодо надання дозволу на примусове виконання рішення арбітражного суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року заяву ДТГО «Південно-Західна залізниця» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року задоволено. Скасовано ухвалу Шевченківського районного суду

м. Києва від 17 вересня 2015 року. У задоволенні клопотання АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року апеляційну скаргу АТ «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року скасовано. У задоволенні заяви ДТГО «Південно-Західна залізниця» про перегляд у зв`язку за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року касаційну скаргу ДТГО «Південно-Західна залізниця» задоволено частково. Постанову Київського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Постановою Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» задоволено частково. Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня

2018 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду мотивована тим, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 27 квітня 2018 року, не врахував, що рішення Господарського суду м. Києва від 17 травня 2017 року, яким визнано недійсність арбітражного застереження, не існувало на момент розгляду клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення у 2015 році, а отже це є новим доказом. Боржнику на момент розгляду клопотання були відомі обставини, на підставі яких арбітражне застереження, передбачене пунктом 13.2 Договору підряду від 14 листопада 2004 року могло бути визнано недійсним, що стало б підставою для відмови у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про задоволення заяви ДТГО «Південно-Західна залізниця» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року.

Крім того, у порушення положень частини тринадцятої статті 33 ЦПК України, ухвала за результатами розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року постановлена іншим складом суду, при цьому доказів неможливості формування такого складу суду, як при розгляді судового рішення, яке боржник просив переглянути за нововиявленими обставинами, у матеріалах справи відсутні.

Ураховуючи, що скасовувати судове рішення за нововиявленими обставинами і ухвалювати процесуальне рішення з приводу розгляду такої заяви, відмовляти у її задоволенні, тобто розглядати по суті, апеляційний суд не має повноважень, так як це є компетенцією суду, судове рішення якого переглядається, відтак апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДТГО «Південно-Західна залізниця», в якій заявник просив скасувати постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року та залишити без змін ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 квітня 2018 року, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, вийшов за межі своїх повноважень та доводів апеляційної скарги. Направляючи справу для продовження її розгляду до суду першої інстанції, суд порушив гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд.

Судом не враховано, що нововиявленою обставиною стала підтверджена належними та допустимими доказами обставина, яка існувала на момент розгляду справи та стала відома в момент набрання законної сили рішенням Господарського суду м. Києва від 17 травня 2017 року про визнання недійсним пункту 13.2 Договору підряду від 14 листопада 2004 року.

Судом при ухвалені оскаржуваного судового рішення порушено норми процесуального права, зокрема, частини тринадцятої статті 33, частини другої статті 263, частини шостої статті 128, частини першої статті 89, частини першої статті 478, частини другої статті 423, статей 374, 379 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Крім того, судом неправильно застосовано норми матеріального права - положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та щодо принципу правової визначеності, встановленого судовою практикою Європейського суду з прав людини.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

На підставі вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необгрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами має здійснюватись із дотриманням вимог статей 423 - 429 ЦПК України, які визначають підстави і порядок перегляду, коло суб`єктів звернення із заявою про перегляд судових рішень, об`єкти перегляду, а також компетенцію (процесуальні повноваження) судів, які здійснюють такий перегляд.

Відповідно до частин першої та другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрало законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (частина перша, друга статті 429 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною четвертою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та направляючи справу до місцевого суду для продовження розгляду, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена у результаті неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, із порушенням норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, постанова Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року ухвалена з дотриманням норм процесуального права.

Зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необгрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на постанову Київського апеляційного суду від 08 травня 2019 року за заявою Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року у справі за клопотанням акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А. Ш.» (Dogus Insaat ve Ticaret A. S.), заінтересована особа - Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця», про надання дозволу на примусове виконання Остаточного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року у справі № 17208/GZ/MHM, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник