ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи №501/1762/17

Апеляційне провадження № 22-ц/813/200/19

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-Колеснікова Г.Я.(суддя-доповідач),

суддів-Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря-Маслова Р.Ю.,

учасники справи:

позивач-ОСОБА_4,

представник позивача-ОСОБА_5,

відповідачі-державне підприємство«Морський торговельний порт «Чорноморськ», профспілка робітників морського транспортного морського порту «Чорноморськ»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2018 року у складі судді Максимович Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (далі-ДП«ІМТП»), профспілки робітників морського транспортного морського порту «Чорноморськ» (далі-профспілка) про примусове виконання обов'язку.

Свої вимоги обґрунтував тим, що працював в ДП«ІМТП»(нині-державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ") з 06 січня 1975 році до виходу на пенсію 29 липня 2011 року. З 15 січня 1982 році він перебуває на квартирному обліку на підприємстві. Був забезпечений житловим приміщенням для тимчасового проживання квартирою № АДРЕСА_2.

Посилався на те, що відповідачі у 2008 році незаконно змінили черговість на отримання квартир, внаслідок чого він не отримав квартиру, а тому просив суд зобов'язати ДП«ІМТП» та профспілку забезпечити його сім'ю житловою площею встановленої норми (а.с.2-3).

Справа розглянута у відсутність представників відповідачів, які відзив на позов не надали.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2018 року позов ОСОБА_4 в частині забезпечення його сім'ю житловою площею встановленої норми залишено без розгляду (т.1а.с.158).

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2018 року у позові ОСОБА_4 відмовлено (а.с.161-163).

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову.

Неправильність рішення суду мотивовано порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Закрема, апелянт зазначив, що:

-відповідачами не надано відповіді на питання, які він поставив у своїй позовній

заяві;

-суд повинен зобов'язати відповідачів надати відповідь на його питання та докази

на їх підтвердження, а у разі їх неподання-визнати обставини, наведені ним, встановленими;

-у справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які

підтверджують, що дискримінація мала місце, докази з цього повинні надати відповідачі;

-дискримінацією є те, що його сім'ї з трьох осіб була надана житлова площа 12,35

кв.м., що нижче встановленого законом мінімального розміру;

-відповідачами факт порушення норм ст.ст.47-48 ЖК України не був

спростований.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст.ст.43,46 ЖК України громадяни, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів того, що державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" мало можливості забезпечити ОСОБА_4 житловою площею, однак ухилилось від надання йому житла.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_4 працював в ДП «Іллічівський морський торговельний порт» з 06 січня 1975 року до виходу на пенсію 29 липня 2011 року, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.15-16).

ОСОБА_4 перебуває на квартирному обліку з 15 січня 1982 року в ДП «Іллічівський морський торговельний порт», що підтверджується списком сімей працівників морського торгового порту «Чорноморськ».

У 1988 році йому на склад сім'ї 4 особи (він, дружина,син та мати) надана АДРЕСА_2 загальною площею 21,8 кв.м., житловою-11,35 кв.м., яка в подальшому подружжям та їх сином приватизована в рівних долях, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, яке видано виконкомом Іллічівської міської ради 06 червня 2011 року (а.с.13,14).

Станом на 01 січня 2017 року за списком черга позивача під №3 (а.с.99 -113).

Згідно виписки із протоколу житлової комісії морського торгівельного порту від 15 квітня 2015 року розглянута заява ОСОБА_5 про надання йому кімнати в гуртожитку по АДРЕСА_3. Комісією вирішено надати ОСОБА_4 кімнату в гуртожитку після реконструкції їдальні гуртожитку під житлові приміщення, реконструкція якої ще не розпочата (а.с.49-52).

Листом від 28 серпня 2017 року ДП «ІМТП» повідомило ОСОБА_4, що жодному працівнику підприємства грошові компенсації не виплачувались для отримання житлового приміщення (а.с.116).

Також вказаний відповідач листом від 27 жовтня 2017 року повідомив, що за останні десять років підприємство не надавало своїм працівникам квартир у зв'язку із відсутністю коштів на будівництво або придбання житла. За наявністю, у випадках термінової необхідності, працівникам підприємства надавались койко-місця в гуртожитках, що перебувають на балансі підприємства. ДП «МТП «Чорноморськ» не надавало жодної грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення працівникам підприємства. Крім того, в листі зазначено, що ОСОБА_5 було запрошено на особистий прийом до директора порту, на який він не з'явився (а.с.43-44).

За змістом ст.52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства.

Відомчий житловий фонд призначений для задоволення потреби в житлі працівників, що перебувають у трудових відносинах з підприємством, установою, організацією, а також громадян, що залишили роботу на підприємстві, в установі, організації в зв'язку з відходом на пенсію, родин померлих працівників і деяких інших осіб у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки в разі надання жилої площі позивачу, відповідачами буде порушено права осіб, які раніше постановлені на квартирний облік громадян, що потребують поліпшення житлових умов.

Так, приписами ст.19 ЖК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із житлових відносин.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що реалізація права позивача на одержання житла не може відбуватись шляхом порушення житлових прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які перебувають на квартирному обліку та також користуються першочерговим правом одержання житла.

В даному випадку відповідачем жодним чином не порушено права ОСОБА_4 на отримання житлового приміщення, оскільки у підприємства відсутні кошти на будівництво або придбання житла, а відтак відсутні підстави для зобов'язання відповідача надати житло позивачу.

Доводи апелянта про те, що відповідачами порушено його права щодо отримання житла відповідно до норм ст.47 ЖК України до уваги не приймаються, оскільки черговість позивача на отримання житла відповідно до квартирного обліку не настала, зобов'язання судовим рішенням про забезпечення житлом позивача призведе до безпідставної зміни черговості отримання житлових приміщень іншими громадянами, які перебувають на квартирному обліку та зареєстровані раніше ніж сім'я позивача.

Позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу, а тому посилання його на дискримінацію є безпідставні.

Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходиться кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб.

Доводи ОСОБА_5 щодо квартири АДРЕСА_1, яка начебто йому була надана в користування, в якій він без отримання ордеру на вказане житло проводив ремонт, до уваги не приймаються, оскільки згідно листа виконавчого комітету Іллічівської міської ради від 07 липня 2009 року зазначена квартира є власністю Іллічівської територіальної громади, і в межах компетенції, передбаченої Законом України «Про місцеве самоврядування» була розподілена в користування сім'ї ОСОБА_6, з наданням ордеру на службове житлове приміщення (а.с.53).

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав до суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у позові, а відтак вони є необґрунтованими.

Колегія суддів, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апелянта про те, що суд не зобов'язав відповідача надати заперечення, відзив, докази по справі до уваги не приймаються, оскільки за змістом ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому саме на позивача покладено обов'язки надати докази по справі.

Інші доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому підлягають відхиленню.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.368,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4залишити без задоволення.

Заочне рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 16 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 березня 2019 року.

Головуючий /підпис/

Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя Одеського апеляційного суду Г.Я. Колесніков