ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 755/254/18
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3522/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарука В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
04 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Шебуєвої В.А., Оніщука М.І.,

при секретарі Кибукевич О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» Андронова Олега Борисовича, правонаступником якого є ОСОБА_1 ,до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Фінрост Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» Андронова Олега Борисовича, правонаступником якого є ОСОБА_1 ,на рішення Дніпровського районного суду від 07 серпня 2018 року, ухвалене у складі судді Гончарука В.П., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 21.12.2007 між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 252 за умовами якого позичальнику надано кредитні кошти у розмірі 170 164,80 грн., строком до 21.12.2014.

05.03.2008 між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та ТОВ «ФІНРОСТБАНК» (правонаступником якого є АТ «ФІНРОСТБАНК») було укладено Договір про відступлення права вимоги № 1 відповідно до якого до АТ«ФІНРОСТБАНК» перейшло право грошової вимоги до відповідача.

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 18.12.2017 в нього утворилась заборгованість у розмірі 224 768,48 грн. яка складається із: заборгованість за кредитом - 145 463,98 грн. - та простроченої заборгованості по процентах - 79 304,50 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду від 07 серпня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій вказував на те, що оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позовних вимог у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності, оскільки згідно виписки з рахунку № 0039 від 03.02.2014 відповідачем було здійснено добровільне погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 000,00 грн., що свідчить про визнання відповідачем заборгованості за кредитним договором в повному обсязі, а не за певним окремим платежем.

Також, 14.01.2014 відбулась зустріч відповідача з представником служби безпеки АТ «ФІНРОСТБАНК» та огляд заставного майна за кредитним договором, а саме автомобіля, що також свідчить про визнання відповідачем заборгованості.

Крім того, зазначав, що ч. 5 ст. 267 ЦК України визначено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

В заяві позивача про поважність причин пропущення строків позовної давності наводились ряд таких причини, однак були залишені судом позва увагою.

Просив скасувати рішення Дніпровського районного суду від 07 серпня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

01 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про залучення його до участі в справі, як правонаступника позивачаПАТ «ФІНРОСТБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» Андронова О.Б.

Вказував, що набув права вимоги до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги.

04 квітня 2019 року представник АТ «ФІНРОСТБАНК» Вергелес Ю.О. також звернувся до суду із клопотанням про залучення ОСОБА_1 до участі в справі, як правонаступника позивачаПАТ «ФІНРОСТБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ФІНРОСТБАНК» Андронова О.Б. з посиланням на Договір № 64 про відступлення прав вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 травня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про залучення його до участі в справі, як правонаступника позивача Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» Андронова Олега Борисовича та клопотання представника Акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» Вергелеса Юрія Олександровича про залучення до участі у справі правонаступника позивача задоволено.

Залучено до участі у справі - ОСОБА_1 , як правонаступника позивача - Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» Андронова Олега Борисовича.

В судовому засіданні відповідач проти апеляційної скарги заперечував, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, свого представника не направив, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення,заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 21.12.2007 між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 252 згідно п. 1.1 якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитодавцю кредит у розмірі 170 164,80 грн. який підлягає погашенню у терміни, встановлені графіком платежів (який є Додатком № 1 до цього договору) але в будь-якому разі не пізніше 21.12.2014, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткового договору сторін або до вказаного кредитодавцем терміну (достроково) відповідно до умов цього договору, що складає для розрахунку процентів за користування кредитом 84 платіжних періодів (кредит погашається частинами, сумами та в терміни, зазначені в цьому кредитному договорі).

Кредит надається позичальнику для сплати автотранспортного засобу вказаного в п. 1.3 договору, який придбається позичальником у ПП АТ «Автоінвестстрой» (Ssang Yong) згідно договору купівлі-продажу № 14-12/07 КСБ-2 від 14.12.2007 (п. 1.2 кредитного договору).

Згідно п. 6.2.3 кредитного договору незалежно від настання кінцевого терміну повернення кредиту кредитодавець має право вимагати від позичальника додаткового погашення заборгованості, в тому числі суми кредиту (або її відповідної частини) та/або процентів за користування кредитом, та/або плати за обслуговування кредиту, та/або суми неустойки чи інших грошових зобов`язань, передбачених цим договором та вимагати розірвання цього договору у наступних випадках:

а) порушення позичальником термінів сплати щомісячних платежів, передбачених цим договором, щонайменше на один календарний місяць, та/або

б) порушення та/або невиконання та/або неналежне виконання позичальником будь-яких суттєвих умов цього договору, та/або

в) припинення дій договорів страхування, передбачених п. 2.7.1 цього договору чи зміна умов зазначених договорів, яка може призвести до зниження розміру страхових виплат на користь кредитодавця та/або

г) виникнення обставин, які на думку кредитодавця, можуть ускладнити або унеможливити належне виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, та/або

д) надання позичальником недостовірної чи неповної інформації, пов`язаної з виконання останнім своїх обов`язків по цьому Договору; та/або

е) незгоди позичальника із новим розміром процентної ставки у відповідності п. 2.8 цього договору та/або

є) погіршення фінансового стану позичальника (під погіршенням фінансового стану позичальника сторони у тому числі, розуміють невиконання або прострочення виконання позичальником грошових зобов`язань перед кредитодавцем, передбачених цим договором,а також іншими договорами, що укладені або будуть укладені у майбутньому між сторонами, та/або

ж) невиконання позичальником, обов`язків, прийнятих ним на себе відповідно до умов цього договору щодо наявності та належного збереження майна, яке надане в забезпечення виконання позичальником обов`язків за цим договором, а також щодо його заміни, рівноцінним майном; у випадку втрати (відчуження або вибуття із володіння) або погіршення стану

Для реалізації права, зазначеного в п. 6.2. цього договору кредитодавець надсилає письмове повідомлення позичальнику із відповідною вимогою. Після спливу 30 (тридцяти) календарних днів та за умови не усунення позичальником зазначеного порушення, на 31 (тридцять перший) день після надіслання позичальнику вимоги кредитодавець має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав, а позичальник зобов`язується достроково сплатити заборгованість та інші грошові зобов`язання, що передбачені цим договором.

05.03.2008 між ТОВ «Фінансова компанія «Єврокапітал» та ТОВ «ФІНРОСТБАНК» (правонаступник якого є АТ «ФІНРОСТБАНК») укладено договір про відступлення права вимоги № 1 відповідно до якого до АТ «ФІНРОСТБАНК» перейшло право грошової вимоги до відповідача.

ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором належним чином не виконував у зв`язку з чим станом на 18.12.2017 у нього виникла заборгованість у розмірі 224 768,48 грн. з яких: 145 463,98 грн. - заборгованість за кредитом та 79 304,50 грн. прострочена заборгованість по процентах.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовну заяву подано з пропуском строку позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з огляду на наступне.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Позивач, посилаючись на ст. 264 ЦК України, вказує на переривання відповідачем строку позовної давності вчиненням особою дій, що свідчать про визнання ним свого боргу. Зокрема, згідно заяви на переказ готівки № ТR. 10700.7344.50 від 03.02.2014 ОСОБА_2 було сплачено 2 000 грн. з призначенням платежу: внесок кредитних коштів по кредитному договору № 39 від 05.03.2008 (а.с. 86).

Згідно виписки/особового рахунку вказані грошові кошти були спрямовані на наступні цілі: 365,38 грн. на погашення прострочених відсотків по кредитному договору та 1 634,62 грн. на погашення комісії за кредитне обслуговування по кредитному договору. (а.с. 87).

Разом з цим, зазначені позивачем обставини не спростовують обставини пропуску позивачем строку позовної давності.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Враховуючи зазначене платіжне доручення від 03.02.2014, та ту обставину, що кредитним договором було передбачено повернення кредитних коштів періодичними щомісячними платежами строк позовної давності сплинув 03.02.2017.

Оскільки з позовною заявою АТ «ФІНРОСТБАНК» звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва лише 20.12.2017 (а.с. 40), колегія суддів вважає, що позивач звернувся за захистом свого порушеного права зі спливом трирічного строку позовної давності.

Враховуючи вказані обставини та наведені норми, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо подання банком позову поза межами строку, встановленого статтею 257 ЦК України.

Беручи до уваги, що ОСОБА_2 подано заяву до ухвалення судового рішення про застосування судом строку позовної давності відповідно до вимог статті 267 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції встановивши відповідні правовідносини та застосувавши положення статті 267 ЦК України дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Посилання позивача на те, що ним наводились причини поважності пропущення позовної давності, які були залишені судом позва увагою є необґрунтованими, оскільки судом досліджено та долучено до матеріалів справи заяву АТ «ФІНРОСТБАНК» про поважність причин пропущення позовної давності.

Посилання позивача на початок процедури ліквідації ПАТ «ФІНРОСТБАНК», як на обставину, що перешкоджала позивачу звернутись до суду за захистом свого порушеного права, є безпідставними та ґрунтуються на довільному трактуванні позивачем норм цивільного процесуального законодавства. Крім того, будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску трирічного строку позовної давності, позивачем надано не було.

Разом з цим, в роз`ясненнях, які викладені в п. 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішення спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказано, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв`язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку.

Отже, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та ґрунтуються на вимогах закону.

Варто зазначити, що заміна сторони позивача правонаступником не впливає на перебіг строку позовної давності в межах якого особа може звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Крім того, вказана обставина не свідчить про поважність причин пропуску строку позовної давності.

Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки, а відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» Андронова Олега Борисовича, правонаступником якого є ОСОБА_1 ,- залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду від 07 серпня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги на судове рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 11.06.2019.

Суддя-доповідач

Судді