Справа №751/9070/18
Провадження №2/751/43/19
13 березня 2019 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Яременко І. В.
секретаря Клименко К.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в якому просить: визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_1.
Заявлені вимоги мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, вони є власника в рівних частинах АДРЕСА_2. Крім них, в квартирі зареєстровані: ОСОБА_2В невістка, ОСОБА_5 онука та ОСОБА_6 онук. Відповідачі по справі за зареєстрованим місцем проживання фактично не проживають з 2008 року, комунальні послуги не сплачують. Тому, відповідно до ст. 405 ЦК України вони мають бути визнані такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.
У судове засідання позивачі та їх представник не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, відповідно до ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертались, відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Ухвалою суду від 13.03.2019 року, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками АДРЕСА_3 в рівних частинах (а.с. 36).
У АДРЕСА_4, крім позивачів, зареєстровані: невістка ОСОБА_4, онука ОСОБА_5 та онук ОСОБА_6, що підтверджується копією довідки про склад сімї, виданої ТОВ «Майас Сілтумс» від 20.07.2018 року № б/н (а.с. 37).
Згідно з актом № 1430 від 23.07.2018 року, посвідченим майстром дільниці ТОВ «Майас Сілтумс», ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_5 зареєстровані, але не проживають з 2008 року і по теперішній час (а.с. 38).
Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не мешкають у спірному будинку без поважних причин більше одного року, витрати на житлово-комунальні послуги не несуть, жодних перешкод відповідачам вчинено не було щодо користування спірним приміщенням.
Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.
Вимог про відшкодування з відповідачів судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачами не заявлено, у зв'язку з чим, керуючись ст.13 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідачів судові витрати на їх користь.
Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 128, 141, 223, 247, 280-282, 354 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 14 у будинку № 6 по вул. Харківська у м. Чернігові.
Визнати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 14 у будинку № 6 по вул. Харківська у м. Чернігові.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Повний текст рішення складений 13.03.2019
Головуючий - суддя І. В. Яременко