Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1736/14-ц
Провадження № 4-с/553/1/2019
У Х В А Л А

Іменем України

04.03.2019м. Полтава

Ленінський районний суду м. Полтави в складі:

Головуючої судді - Крючко Н.І.,

при секретарі - Камуз Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського РВ ДВС місті Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2017 року скаржник ОСОБА_1, за участі заінтересованих осіб: особа дії, якої оскаржуються - ОСОБА_2 державний виконавець Шевченківського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, заінтересована особа - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, заінтересована особа боржник - ОСОБА_3 на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, в якій просив визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві незаконними , скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 50003751 від 13.12.2016 року, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі 121 грн. 80 коп. за виконавчим листом № 553/1736/14-ц виданим Ленінським районним судом м. Полтави, зобовязавши державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 виконати виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 553/1736/14-ц, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, у відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження та виконати рішення суду, притягнувши державного Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 до відповідальності передбаченого законодавством про порушення ЗУ «Про виконавче провадження», ЦПК України та інших актів.

В обґрунтування своїх вимог скаржник вказував на те, що на примусовому виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - перебувало вищевказане виконавче провадження за № 50003751 від 13.12.2016 року, яке було відкрите на підставі заяви стягувача. В подальшому, 13.12.2016 року після проведення ряду неповних та несвоєчасних виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, що підтверджується копією відповідної постанови. Підставою для повернення виконавчого листа стала відсутність у боржника майна на яке можна звернути стягнення, боржник не працює та пенсію не отримує, однак, жодних належних доказів цього немає. Зважаючи на викладене, скаржник вважає, що не вжито усіх заходів, щодо належного виконання судового рішення, у звязку з чим вказану постанову необхідно скасувати та зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження.

Скаржник ОСОБА_1 судове засідання не зявився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, на задоволенні скарги наполягав..

Заінтересовані особи в судове засідання не зявились про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча завчасно та належним чином були повідомлені про день та час слухання справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного.

Відповідно до ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 447 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження № 50003751 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі 121 грн. 80 коп. за виконавчим листом № 553/1736/14-ц виданим Ленінським районним судом м. Полтави.

Вказане виконавче провадження було відкрите на підставі заяви стягувача державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві.

13 грудня 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, що підтверджується копією відповідної постанови.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (1999р.), чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими, для виконання на всій території України.

Встановлено, що підставою для винесення постанови від 13.12.2016 є відсутність у боржника майна.

Матеріали виконавчого провадження №50003751, надані на адресу Ленінського районного суду м. Полтави у відповідності до ухвали суду про їх витребування не містять жодних обґрунтованих дій щодо вжиття державним виконавцем заходів з виявлення майна боржника з метою виконання рішення суду щодо стягнення на користь стягувача суми боргу у розмірі 121 грн. 80 коп..

Наведене вказує на те, що повернення виконавчого документу стягувачу було передчасним, оскільки відповідно до положень ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів, щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, на підставі аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» можна зробити висновок, що державний виконавець не мав підстав, для ствердження про відсутність майна у боржника, на що посилається заявник в своїй скарзі, а саме не було застосовано примусовий привід боржника для зясування у останнього причин невиконання рішення суду, виконавцем не встановлено наявність особистого рухомого та нерухомого майна божника, банківських рахунків, встановлення постійного місця роботи, де останні отримує заробітну плату.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними та зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх необхідних та достатніх заходів для виконання покладених на нього обовязків, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», тобто дії державного виконавця, щодо повернення виконавчого документу стягувачу є неправомірними, а відтак оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки в суду є підстави вважати, що оскаржувана постанова була винесена передчасно, чим порушено права заявника (стягувача) на одержання від боржника стягнутих з нього за судовим рішенням коштів.

Поряд з цим, суд визнає необгрунтованими та безпідставними вимоги скаржника ОСОБА_1 щодо зобовязання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 виконати виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 553/1736/14-ц, виданого Ленінським районним судом м. Полтави у відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження" та виконати дапне рішення суду, притягнути державного Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої законодавством про порушення ЗУ «Про виконавче провадження», ЦПК України та інших актів.

Зокрема, згідно ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобовязані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження предявити його до виконання.

Як, розяснено Вищим спеціалізованим судом України у Постанові № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п.18).

Таким чином, заявлені вимоги ОСОБА_1 в частині зобовязання державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 виконати виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 553/1736/14-ц, виданого Ленінським районним судом м. Полтави, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження" та виконати дане рішення суду, притягнувши державного Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 до відповідальності, передбаченої законодавством про порушення ЗУ «Про виконавче провадження», ЦПК України та інших актів про зобовязання державного виконавця відновити виконавче провадження є передчасними та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають, оскільки у цій частині заявник вимагає судового захисту заздалегідь не порушеного права.

Керуючись ст.ст.258, 260, 261, 352, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державний виконавець Шевченківського РВ ДВС місті Києва ГТУЮ у м. Києві ОСОБА_2, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, на дії державного виконавця та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві - задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 щодо повернення виконавчого документа стягувачеві незаконними.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві ВП № 50003751 від 13.12.2016 року, винесену державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві - ОСОБА_2 про стягнення боргу з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у сумі 121 грн. 80 коп. за виконавчим листом № 553/1736/14-ц виданим Ленінським районним судом м. Полтави.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського Апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4