Провадження № 22-ц/802/576/19 Категорія: 26 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Матвійчук Л.В., Федонюк С.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою позивача - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

29 серпня 2018 року засобами поштового зв`язку Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 27.06.2006 між банком і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг і Тарифів банку, які викладені на сайті банку. За умовами вищевказаного договору позичальник отримав на платіжну картку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8000 грн..

Відповідач погодився на встановлення і зміну банком кредитного ліміту.

Позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 16.08.2018 виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 33832,02 грн., з яких 3606,65 грн. - тіло кредиту, 10620,37 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 17517,76 грн. - заборгованість по пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1587,24 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просив стягнути з відповідача та відшкодувати судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2019 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач, посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.5 ст.268, ст.381 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Згідно із ст.536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 27.06.2006 підписав заяву, у якій зазначив про ознайомлення та погодження із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку та виразив свою згоду, що зазначена заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг (а.с.11).

У розділі «Банківські послуги: кредитна картка» цієї заяви зазначено, що відповідачу надано кредитну картку «Універсальна», строк дії - 2 роки, з кредитним лімітом - 2000 грн., базова процентна ставка - 3 % в місяць на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році, строк дії кредитного ліміту - термін дії картки, порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами у розмірі 7 % від суми заборгованості; погашення заборгованості по кредитному ліміту шляхом внесення коштів на картку клієнтом або шляхом списання коштів з іншої дебетної картки (а.с.11).

Згідно позовної заяви банк просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 27.06.2006, яка виникла станом на 16.08.2018, розмір якої становить 33832,02 грн., з яких 3606,65 грн. - тіло кредиту, 10620,37 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 17517,76 грн. - заборгованість по пені, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1587,24 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.2-4).

До позовної заяви позивачем додано витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно якого з урахуванням часового виміру визначено умови і правила кредитування не раніше як з 29 липня 2009 року, у той час як відповідач ознайомився і погодився з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку, чинними станом на 27 червня 2006 року. Цих Умов і Правил, з якими відповідач фактично ознайомився і які діяли на дату підписання заяви позивач суду не надав.

У заяві відповідача та довідці про умови кредитування визначено лише базову процентну ставку - 3 % в місяць, що нараховується на залишок заборгованості з розрахунку 360 днів у році, розмір щомісячних платежів - 7 % від суми заборгованості, а також різні види комісій. Будь-яке нарахування пені і штрафів - не передбачене (а.с.11, 12).

У заяві ОСОБА_1 у розділі «Відмітки банку» в графі «Номер картки» зазначений номер виданої кредитної картки - НОМЕР_1 (а.с.11).

З урахуванням опису цієї картки у заяві відповідача, а саме строку її дії - 2 роки, зазначеної у довідці банку дати відкриття цієї картки - 01.02.2006, цей строк закінчився не пізніше лютого 2008 року (а.с.11, 124).

Усупереч наведеному, банк без будь-яких належних та допустимих доказів у приєднаній до апеляційної скарги довідці про видачу кредитних карток зазначив термін дії цієї картки - 02/13 (а.с.124).

При цьому банк не довів, якими нормативними документами у 2006 році передбачався термін дії кредитної картки на строк - 7 років.

Із виписки по рахунку вбачається, що всі операції по кредитному договору б/н від 27.06.2006 відповідачем здійснювалися саме у період дії цієї картки - 02/08 і станом на 05.11.2007 заборгованість погашена повністю (а.с.92-94).

Усі інші операції відповідачем уже здійснювалися, починаючи з 06.01.2011 і за кредитною карткою № НОМЕР_2, дата відкриття якої згідно довідки банку - 05.01.2011 (а.с.95, 124).

Приєднання банком до апеляційної скарги довідки щодо кількості виданих ОСОБА_1 кредитних карток (а.с.124) не стверджує про те, що, крім першої картки з невірним зазначенням терміну її дії, три інших картки з терміном дії відповідно до 05/14 та до 09/18 перевидавалися щодо спірного кредитного договору б/н від 27.06.2006.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем усупереч вимог статей 12, 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у відповідача заборгованості за кредитним договором б/н від 27.06.2006, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.268 ч.ч.4, 5, 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача - Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 лютого 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді: