УХВАЛА

Справа №348/2635/18

14 березня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в склад: головуючого-судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Нагорняк Г.М.

з участю представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою, по справі, ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 12.11.2010 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 236.

Від шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає з відповідачкою.

Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя між ними не склалося з обєктивних причин, зумовлених різними поглядами на життя, постійними суперечками та непорозуміннями.

Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю, в звязку з чим між ними постійно виникають сварки, свідком яких інколи ставала їхня дитина, що може мати негативний вплив на її психічний стан.

Сумісне сімейне життя між ними припинено з травня 2017 року, коли йому по роботі необхідно було переїхати, і дружина відмовилась переїхати для сумісного проживання. Тому, за його переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.

За таких обставин вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам їхньої дитини, тому шлюб необхідно розірвати.

Представник позивач в судовому засідані позовні вимоги позивача підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить шлюб між сторонами розірвати, неповнолітню дитину просить залишити проживати матірю. Проти надання строку на примирення заперечує, оскільки вважає, що примирення між сторонами неможливе, наполягає на розірванні шлюбу.

В судове засідання від відповідача поступило письмове клопотання про надання строку на примирення, в якому вона заперечує обставини, викладені позивачем. Зазначає, що жодних сварок чи непорозумінь, які б мали системний характер, між ними не було. Вона погоджується на переїзд до Російської Федерації на постійне місце проживання разом з чоловіком. Також цього бажає їхня дитина. Вважає, що в них немає підстав для розірвання шлюбу. Та обставина, що вона деякий час проживає окремо від чоловіка, не є підставою для розірвання шлюбу. Вони обожє погоджували це питання.

Представник відповідача в судовому засіданні клопотання відповідача підтримав та просив його задоволити. Зазначив, що відповідач підтверджує факт окремого проживання з позивачем, однак заради примирення та збереження сімї погоджується переїхати до чоловіка в Російську Федерацію для спільного проживання. Просить надати сторонам максимальний строк на примирення.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, вислухавши думку учасників процесу, заслухавши показання свідка, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З урахуванням проголошеної Конституцією України охорони сім'ї державою, відсутності згоди одного з подружжя (позивача) на розірвання шлюбу, наявності малолітньої дитину, обов'язку суду щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, передбачених ст. 111 СК України, суд дійшов висновку про надання строку для примирення сторонам.

Відповідно до ч. 7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі: надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

У відповідності до п. 3 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

На підставі ст. 111 СК України, керуючись ст.ст. 240, 251, 253, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання відповідача ОСОБА_4 задовільнити частково.

Надати сторонам строк для примирення та налагодження подружнього життя три місяці.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, зупинити до закінчення наданого строку для примирення сторін.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження по справі подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Ухвала суду в частині надання сторонам строку для примирення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Міськевич О.Я.