Справа № 463/5670/18 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В.
Провадження № 22-ц/811/3081/18 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу № 463/5670/18 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 07 листопада 2018 року постановлену судом у складі судді Нора Н.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вузьке», ОСОБА_3 , Державного підприємства «Сетам», приватного нотаріуса Баірової Наталії Михайлівни про визнання недійсними торгів ,-

в с т а н о в и в :

01.10.2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідачів про визнання недійсними електронних торгів з продажу трикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , які відбулись 01.08.2018р., переможцем яких є ОСОБА_3 .

Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

Заяву мотивує тим, що вказана квартира була зареєстрована за позивачем на праві власності. 01.08.2018р. відбулись електронні торги з продажу квартири, які були організовані ДП «Сетам». Переможцем торгів з продажу квартири АДРЕСА_2 визнаний ОСОБА_3 , який на даний момент являється її власником. Вказані торги були проведені з численними порушеннями законодавства України, а тому є недійсними. Вважає, що для забезпечення позову ОСОБА_1 належить застосувати такий вид забезпечення позову як накладення арешту на майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , оскільки існує можливість відчуження спірної квартири, що порушить законні права та інтереси позивача, а в подальшому може ускладнити виконання рішення суду.

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник позивача. В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу необґрунтованою та такою, що постановлена при неповно з`ясованих обставинах справи та з порушенням норм процесуального права. Відмовляючи у задоволенні заяви, суд обмежився лише загальним та помилковим висновком про те, що подання позову про визнання недійсним торгів не забезпечує відновлення порушених прав позивача на нерухоме майно на яке було звернуто стягнення, а тому забезпеченням позову буде порушено право нового власника ОСОБА_3 щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном. Однак такий висновок суду суперечить практиці Верховного Суду в постановах якого звернуто увагу, що накладення арешту на майно,яке є предметом спірного правочину у справі про визнання правочину недійсним є належним , обґрунтованим та необхідним видом забезпечення позову, адже можливе відчуження такого майна істотно ускладнить захист прав та інтересів позивача. Стверджує, що незрозумілим є висновок суду про те, що задоволення заяви про забезпечення позову призведе до порушень прав нового власника ОСОБА_3 та суперечить самому змісту забезпечення позову. Просить скасувати ухвалу суду про відмову в забезпеченні позову та передати справу до суду першої інстанції для подовження розгляду.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином повідомлялися про день і час слухання справи за відомою суду адресою.

Відповідно до ч.2 ст.372 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом ст. 268 ч.5 ЦПК датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ТзОВ «Вузьке», ОСОБА_3 , ДП «Сетам», приватного нотаріуса Баірової Н.М. про визнання торгів недійсними.

У підтвердження позовних вимог посилається на те, що була власником квартири АДРЕСА_2 . 01.08.2018 року відбулися електронні торги з продажу квартири, які були організовані ДП «Сетам». Переможцем торгів з продажу квартири АДРЕСА_2 визнано ОСОБА_3 , який являється власником квартири на даний час. Не погоджується із порядком проведення прилюдних торгів, вважає, що при їх організації допущено ряд порушень, а відтак такі є недійсними.

Разом із позовною заявою представником позивача адвокатом Фурик А.Я. подано суду заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», при цьому умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає недійсним правочин, який укладений за результатами прилюдних торгів.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Враховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачене право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім визнання правочину недійсним, способами захисту цивільних прав та інтересів також можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, його посадових і службових осіб (стаття 16 ЦК України). За приписами статті 264 ЦПК України визначення характеру спірних правовідносин відповідно до установлених обставин у справі, а також визначення правової норми, яка підлягає застосуванню, належить до обов`язків суду.

Судом підставно зазначено, що оскільки право на нерухоме майно вже оформлено на переможця електронних торгів, то ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів.

Такий правовий висновок узгоджується з постановами Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-1884цс15, від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1749цс15, від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1655цс16 та від 14 червня 2017 року у справі № 6-1804цс16.

Отже, покупцем за укладеним за результатами торгів договором купівлі-продажу є переможець торгів.

Вирішуючи питання про те, хто є продавцем за укладеним за результатами торгів договором необхідно виходити з умов договору, що укладається між ДВС та спеціалізованою організацією.

Судом належно відмічено, що в залежності від того, хто є стороною договору: чи ДВС, чи спеціалізована організація, яка виступає представником ВДВС, а відтак і продавцем є ВДВС, чи спеціалізована організація діє від свого імені на підставі укладеного з відділом ДВС договору, який є договором комісії, то стороною такого договору, а відтак і продавцем є спеціалізована організація.

Подання боржником позову про визнання недійсними торгів не забезпечує відновлення порушених прав на нерухоме майно, на яке було звернуто стягнення.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Мета забезпечення позову, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Позивачем та її представником не надано суду доказів, які б свідчили, що відповідач ОСОБА_3 має намір відчужити набуте в результаті торгів майно чи інші докази, які були б підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Посилання апелянта на порушення прав позивача ОСОБА_4 на стадії подання позову є її переконанням, яке необхідно доводити належними та допустимими доказами в процесі слухання справи, а можливість відчуження майна є припущенням.

Відповідно до ст.149 ч.2 ЦПК забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися.

Колегія суддів вважає, що забезпечення позову на стадії подання позовної заяви є передчасним, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст.375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача адвоката Фурик А.Я. залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 07.11.2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 24.05.2019 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк