Ухвала

15 березня 2019 року

м. Київ

справа № 484/2235/18

провадження № 61-5038ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовними вимогами про стягнення з Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» (далі - АОСББ «Гвардійська») на її користь витрат, понесених на ремонт фасаду та встановлення нових вікон в під'їзді, у розмірі 17 697,70 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та є членом ОСББ «Гвардійське-2», яке створено власниками названого будинку. В свою чергу, вказане ОСББ входить в АОСББ «Гвардійська».

Оскільки в будинку, де мешкає позивач, ремонт не проводився більше 20 років і перспективи його проведення були відсутні, тому 07 лютого

2016 року мешканцями першого під'їзду будинку було складено акт про вкрай незадовільний стан фасаду будинку, вікон в названому під'їзді та козирка над входом до нього, та констатовано наявність реальної небезпеки життю людей та нагальну потребу в їх ремонті.

Про виявлені факти було повідомлено голову правління

АОСББ «Гвардійська» Сімаченка В. С., а потім, за його усною згодою та у зв'язку з відсутністю коштів для проведення ремонту в АОСББ «Гвардійська», ОСОБА_1 самостійно проведено цей ремонт, на що витрачено 17 697,70 грн власних коштів.

17 березня 2016 року вона звернулась із заявою на ім'я голови правління АОСББ «Гвардійська» Сімаченко В. С., в якій просила здійснити перерахунок квартплати у зв'язку з цими витратами, проте відповіді не отримала.

Посилаюсь на наведене, позивач просила стягнути з АОСББ «Гвардійська» на її користь витрати, понесені нею на вказаний ремонт, на загальну суму

17 697,70 грн.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з АОСББ «Гвардійська» на користь ОСОБА_1 витрати на ремонт фасаду та встановлення нових вікон в під'їзді в розмірі

17 697,70 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АОСББ «Гвардійська» оскаржила його в апеляційному порядку.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 21 січня 2019 року у апеляційну скаргу ОСББ «Гвардійська» задоволено.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від

02 листопада 2018 року скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АОСББ «Гвардійська» за його недоведеністю.

06 березня 2019 року через засоби поштового зв'язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 січня

2019 року та залишити в силі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 листопада 2018 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01 січня 2019 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1 921,00 грн.

Предметом позову у справі № 484/2235/18 є стягнення витрат, понесених на ремонт фасаду та встановлення нових вікон в під'їзді, у розмірі

17 697,70 грн.

Таким чином ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 192 100,00 грн (1 921,00 грн х 100).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, щосудом першої інстанції дана справа не віднесена до категорії малозначних, справа має виняткове значення для ОСОБА_1, а також посилається на пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, яким визначено винятки оскарження у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах.

Посилання заявника у касаційній скарзі на частину третю статті 389 ЦПК України є безпідставними.

Малозначна справа є такою в силу вимог закону, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN,

№ 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки доводи касаційної скарги не свідчать про наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскаржене судове рішення прийнято у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що справа в силу вимог закону є малозначною, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Миколаївського апеляційного суду від 21 січня 2019 року, Верховним Судом не розглядається.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Миколаївського апеляційного суду від 21 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Асоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків «Гвардійська» про стягнення коштів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило