Справа № 149/1985/17
Провадження №6/149/42/19
"30" травня 2019 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Робак М. В. ,
при секретарі Поліщук Л.А.,
розглянувши подання головного державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лукашенко О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України,
До Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області звернувся головний державний виконавець Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лукашенко О.С. з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України. В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні в Хмільницькому МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження № 58663362 щодо примусового виконання виконавчого листа № 149/1985/17 від 23.01.2018 року, виданого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 321427.95 грн. заборгованості за кредитним договором. Виконавче провадження відкрито 20.03.2019 р., але боржник продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, має непогашену заборгованість, а тому головний державний виконавець вимушена звертатися до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.
В судове засідання головний державний виконавець Лукашенко О.С. не з"явилась, причини не відомі.
Заінтересовані особи в судовне засідання, згідно ч. 4 ст. 441 ЦПК України, не викликались.
Вивчивши матеріали подання, суд прийшов до наступних висновків.
На виконанні в Хмільницькому МРВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження №58663362 щодо примусового виконання виконавчого листа № 149/1985/17 від 23.01.2018 року, виданого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 321427.95 грн. заборгованості за кредитним договором. 20.03.2019 року головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої була направлена боржнику за адресою, вказаною у виконавчому листі: АДРЕСА_1 . Згідно поштового повідомлення копія постанови про відкриття провадження у справі боржнику вручена не була у зв`язку із закінченням терміну зберігання відправлення у поштовому відділенні. Згідно акту державного виконавця від 24.05.2019 року у телефонній розмові ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у останнього непогашеної заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» та необхідність його явки до відділу ДВС, проте за викликом державного виконавця боржник 24.05 2019 року так і з`явився, заборгованість не погасив. Майно, на яке б можна було звернути стягнення у ОСОБА_1 відсутнє.
Пунктом 19 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець звертається до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Згідно ч.ч. 1,3 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобовязань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
З вищезазначеного вбачається, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Крім цього, факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Вказана стаття передбачає, що постанова про відкриття виконавчого провадження має бути направлена боржнику рекомендованим листом.
Згідно поштового повідомлення, що повернулось на адресу ВДВС, копія постанови про відкриття виконавчого провадження не була вручена боржнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання відправлення у поштовому відділенні, проте ані Закон «Про поштовий зв`язок», ані Поштові правила не передбачають для повідомлень, направлених рекомендованим листом, довідки із зазначенням причини повернення - "за закінченням встановленого строку зберігання", яка засвідчується підписом працівника поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля. Зазначене за своїм сутнісним змістом не є причиною невручення, а є причиною повернення. З норм права випливає, що у разі повернення рекомендованого листа, мають зазначатись причини невручення, а не причини повернення такого рекомендованого листа. Повторно копія постанови про відкриття виконавчого провадження ОСОБА_1 не направлялась, а тому, в даному випадку, боржник вважається не повідомленим про відкриття щодо нього виконавчого провадження.
Інформація, що зазначена в акті від 24.05.2019 року про те, що у телефонній розмові ОСОБА_1 було повідомлено про наявність у нього непогашеної заборгованості перед ПАТ КБ «Приватбанк» та необхідність його явки до відділу ДВС, не підтверджена іншими матеріалами справи і сприймається судом критично. Крім того, матеріали подання не містять доказів викликів боржника до державного виконавця та ухилення останнього від вимог виконавця, а також звернення державного виконавця з поданням про його привід, які б також свідчили про ухилення особи від виконання рішення суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оскільки державним виконавцем не надано доказів які б свідчили про умисне невиконання боржником свого обов"язку по погашенню боргу. тому подання задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 353, 354, 441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд
В задоволенні подання головного державного виконавця Хмільницького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіальногоуправління юстиції у Вінницькій області Лукашенко О.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Робак М. В.