ПОСТАНОВА

Іменем України

26 лютого 2019 року

м. Кропивницький

справа № 388/215/18

провадження № 22-ц/4809/131/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого судді Єгорової С.М., суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

секретар судового засідання Кравченко Я.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - фізична особа - підприємець ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року в складі головуючого судді Степанов С.В. за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення невиплаченої орендної плати та розірвання договорів оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

23.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 орендну плату за 2016 - 2017 роки включно в сумі 11903,52 грн., згідно договору оренди землі від 26.09.2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00050; розірвання договору оренди землі від 26.09.2011 року, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00050; стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 орендну плату за 2015 - 2017 роки включно в сумі 16864,15 грн., згідно договору оренди землі від 20.11.2011 року, укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та нині померлим ОСОБА_3, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00051; розірвання договору оренди землі від 20.11.2011 року, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що був зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00051.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий НОМЕР_3, площею 3,9239 га, що розташована на території Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області за межами населеного пункту, що підтверджується відповідним державним актом на право власності на земельну ділянку.

26.09.2011 року між ОСОБА_4 (ОСОБА_1 (зміна прізвища після укладення шлюбу) та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на 7 років. Вказаний договір був зареєстрований у встановленому законом порядку 16.03.2012 року. Орендна плата за користування землею становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, орендна плата вноситься з 01.09. до 30.12. поточного року.

У травні 2012 року позивач дізналась, що відповідачем було зареєстровано право оренди не на 7 років, а на 17 років. Після звернення до прокуратури Долинського району Кіровоградської області із відповідною заявою про підробку документів, було здійснено перевірку та встановлено, що відповідно до висновку спеціаліста НДЕКЦ УМВС України Кіровоградської області №21 від 02.06.2012 року, в цифровому тексті «17» у графі 8 договору оренди землі від 26.09.2011 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 має місце зміна первісного змісту документа у графі 8 «договір укладено на ... років» у вигляді дописки цифри «1» перед записом «7», що утворило напис «17». 22.06.2012 року Прокурор Долинського району Кіровоградської області, діючи в порядку ст.45 ЦПК України в інтересах ОСОБА_4, подав до суду позов про визнання договору оренди землі недійсним. 25.11.2012 року сторони уклали мирову угоду, яка була затверджена судом. Відповідно до вказаної мирової угоди, відповідач обіцяв добровільно розірвати вказаний договір та сплатити невиплачену орендну плату. В подальшому, обумовлені мировою угодою умови відповідачем не були виконані у повному обсязі. Угода про розірвання договору оренди землі не була укладена, орендна плата за користування земельною ділянкою була сплачена із значною затримкою.

На даний час відповідач заборгував оренду плату за 2016 та 2017 роки. Згідно розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий НОМЕР_3, проіндексована грошова оцінка на 01.01.2016 року становить 119035,20 грн. Тому розмір орендної плати за кожен рік розраховано так: 119035,20 грн. х 5% = 5951,76 грн. (заборгованість за 2016 рік); 119035,20 грн. х 5% = 5951,76 грн. (заборгованість за 2017 рік); 5951,76 грн. + 5951,76 грн., всього 11903,52 грн. - до сплати.

Після смерті свого брата ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, позивач успадкувала належну йому земельну ділянку, кадастровий НОМЕР_4, площею 3,9239 га, що розташована на території Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.04.2016 року, зареєстрованим в реєстрі за № 233, право власності зареєстроване 10.05.2016 р.

20.11.2011 року між спадкодавцем ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди землі щодо вищезазначеної земельної ділянки, строком на 7 років, який зареєстровано у Відділі Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області 16.03.2012 року. Орендна плата за користування землею становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік, орендна плата вноситься з 01.09. до 30.12. поточного року.

З 2015 по 2017 роки включно ФОП ОСОБА_2 користувався вказаною земельною ділянкою кадастровий № НОМЕР_5, проте орендну плату нікому не виплачував. 25.09.2017 року представником ОСОБА_1 на адресу відповідача було надіслано письмову заяву із вимогою щодо здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1, як спадкоємиці майна померлого орендодавця ОСОБА_3, орендної плати згідно договору оренди, що був укладений 20.11.2011 року. Відповідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вказана заява була вручена відповідачеві 05.10.2017 року. На вимогу ОСОБА_1 про виплату орендної плати ФОП ОСОБА_2 не відреагував.

З розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий НОМЕР_6, проіндексована грошова оцінка на 01.01.2015 року становить 99201,00 грн., на 01.01.2016 року становить 119041,00 грн., на 01.01.2017 року становить 119041,00 грн.. Розрахунок орендної плати проведено так: 99201,00 гривень х 5% = 4960,05 грн. (заборгованість за 2015 рік); 119041,00 грн. х 5% = 5952,05 грн. (заборгованість за 2016 рік); 119041,00 грн. х 5% = 5952,05 грн. (заборгованість за 2017 рік); 4960,05 грн. + 5952,05 грн. + 5952,05 грн., всього до сплати 16864,15 гн.

Відповідач систематично порушує договірні зобов'язання, а саме не сплачує орендну плату за користування належними позивачеві земельними ділянками (має заборгованість по орендній платі більш ніж за 2 роки). На неодноразові усні та письмові вимоги позивача сплатити орендну плату у повному обсязі за весь час користування землею відповідач не реагує.

Враховуючи викладене, з метою захисту своїх порушених прав орендодавця, позивач просила задовольними її вимоги.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_2, орендну плату за 2016 - 2017 роки включно в сумі 11903,52 грн., згідно договору оренди землі від 26.09.2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00050.

Розірвано договір оренди землі від 26.09.2011 року, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_2, зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00050.

Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІПН - НОМЕР_2, орендну плату за 2015 - 2017 роки включно в сумі 16864,15 грн., згідно договору оренди землі від 20.11.2011 року, укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 та нині померлим ОСОБА_3, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00051.

Розірвано договір оренди землі від 20.11.2011 року, укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_3, що був зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за №00051.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції вважав доведеними обставини щодо наявності заборгованості ФОП ОСОБА_2 перед позивачем ОСОБА_1 по сплаті орендної плати за землю за 2016-2017 роки в сумі 11903,52грн., за договором оренди землі від 26.09.2011 року, зареєстрованим у відділі Держкомзему у Долинському районі 16.03.2012 року за № 00050, в зв'язку з чим наявні підстави для розірвання вищезазначеного договору укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, а також щодо невиплати орендної плати ОСОБА_1 за 2015-2017 роки в сумі 16864,15грн., згідно укладеного між ФОП ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3 договору оренди землі від 20.11.2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Долинському районі від 16.03.2012 року за № 00051, в зв'язку з цим існують підстави для розірвання зазначеного договору укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідачем ставиться питання про скасування вказаного судового рішення з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначено, що суд неповно з'ясував усі фактичні обставини справи та не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

На думку відповідача, суд суд дав неправильну оцінку суперечливим та не доведеним обставинам, що мають значення для справи, та доказам, які були надані лише зацікавленої стороною позивача ОСОБА_1

Відповідач вважає, що суд зробив висновки, які не відповідають реальним обставинам справи, тому що жодної судової повістки або повідомлення з суду він не отримував, хто саме розписався за нього на поштових повідомленнях не відомо. Таким чином, відповідач об'єктивно не зміг підготуватися до судового засідання та приймати в ньому участь.

Судом першої інстанції не дотримано вимоги чинного цивільного процесуального закону з приводу належного повідомлення сторін у справі про час та місце розгляду справи та порядок ухвалення судового рішення, чим порушені вимоги ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, принцип змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України).

Також відповідач зазначає, що позивач не вказав жодних порушень умов договорів оренди землі або інших фактів систематичного недотримання орендарем умов вказаних договорів, чи істотних змін обставин, якими сторони керувалися при укладенні спірного договору оренди землі, не надав доказів на підтвердження висновків щодо наявності будь-якої провини у діях ОСОБА_2 й не отриманні ОСОБА_1 орендної плати за користування землею у 2016-2017 роки, а тому безпідставно звинувачує його у неправомірних діях, пов'язаних із незаконним вимаганням чужого майна (тобто у кримінальному злочині), яке орендар жодного разу ніколи не скоював.

У мотивувальній частині свого рішення суд не зазначив на підставі чого він зробив свої остаточні висновки, щодо виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем ОСОБА_1 по сплаті орендної плати за землю за 2016-2017 роки в сумі 11903,52 грн., згідно договору оренди землі від 26.09.2011 року та не сплату орендної плати ОСОБА_1 за 2015-2017 роки в сумі 16864,15 грн., згідно договору оренди землі від 20.11.2011 року.

Відповідач відзначає, що про зміну власника орендованої земельної дізнався лише наприкінці 2017 року, коли в грудні місяці відповідно до пункту 1 вказаних Договорів оренди землі проводив виплати, що підтверджує копіями відомостей про виплату ФОП ОСОБА_2 коштів за оренду земельних ділянок ОСОБА_1 за 2016 та 2017 роки.

Згідно вказаних документів орендар ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 орендну плату: за користування земельною ділянкою площею 3,9239 га. кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7 за 2016 рік грошові кошти в сумі - 5950 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень; за користування земельною ділянкою площею 3,9239 га. кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7 за 2017 рік грошові кошти в сумі - 5950 (п'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят) гривень.

Отже, підписанням вказаних документів орендодавець підтверджувала, що у неї відсутні будь-які наміри дострокового розірвання договорів оренди, а також підтвердила, що протягом діїдоговорів оренди вона не має намірів заявляти вимоги, а також вчиняти будь-які інші дії, спрямовані на дострокове припинення чи розірвання договору оренди.

Також відповідач заперечує одержання ним повідомлення про необхідність виплати на користь представника позивача орендної плати за користування успадкованою ОСОБА_7 земельною далянкою за договором оренди від 20.11.2011 року, вважає неналежно підтвердженими повноваження ОСОБА_8 на захист інтересів позивача, оскільки наявна у матеріалах копія довіреності, посвідченої секретарем Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, не відповідає нормам законодавства.

Позиція апеляційного суду.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши пояснення відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги, позивача та її представника ОСОБА_8, які заперечували проти задоволення скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини, а також обставини встановлені апеляційним судом.

Встановлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_8 від 06.06.2015 року ОСОБА_4 після одруження змінила прізвище на "ОСОБА_4" (а.с.5).

ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить земельна ділянка кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_7, загальною площею 3,9239 га, яка розташована за межами населеного пункту Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а.с.6).

Згідно копії договору оренди землі від 26.09.2011 р. між ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 7 років (а.с.7-8).

Згідно копії свідоцтва на право на спадщину за законом серії НОМЕР_9 від 28.04.2016р. ОСОБА_1 успадкувала після смерті брата ОСОБА_3 земельну ділянку площею 3,9239 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, право власності зареєстроване 10.05.2016 року (а.с.9-10).

20.11.2011 року між померлим ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_2 було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 7 років. За умовами пункту 40 вказаного договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Пунктом 42 передбачено, що сторона, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини (а.с.11-12).

Відповідно до довідки від 07.02.2018 року за №120/111-18, виданої відділом у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_7, станом на 01.01.2015 р. становить - 99196,00 грн.; на 01.01.2016 р. - 119035,20 грн.; на 01.01.2017 р. - 119035,20 грн.; на 01.01.2018 р. - 119035,20 грн., земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5, становить станом на 01.01.2015 р. - 99201,00 грн.; на 01.01.2016 р. - 119041,00 грн.; на 01.01.2017 р. - 119041,00 грн.; на 01.01.2018 р. - 119041,00 грн. (а.с.13).

Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов'язаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору.

Вказаний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17.

Встановлено, що згідно пункту 38 спірних договорів оренди землі від 26.09.2011 року та від 20.11.2011 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором (а.с.8,12).

На підтвердження доводів позовної заяви про неотримання позивачем орендної плати за спірними договорами оренди за період 2015 - 2017 років суду надано: - копію заяви від 25.09.2017 року про виплату орендної плати за користування земельною ділянкою померлого ОСОБА_3 за 2015 - 2017 роки (а.с.16); - копію опису вкладення поштового відправлення від 25.09.2017 року та фіскального чека від 25.09.2017 року (а.с.17 та зворотна сторона); - копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на ім'я ФОП ОСОБА_2 (а.с.18).

На спростування вказаних доводів відповідач ФОП ОСОБА_2 надав апеляційному суду копії відомостей на виплату коштів за орендну плату земельної ділянки площею 3,9239 га ОСОБА_1 за 2016 рік в сумі 5950 грн. та з 2017 рік в сумі 5950 грн., на яких міститься особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.43-44, 76-77), що не заперечувалось останньою в судовому засіданні.

Вказаними відомостями підтверджується факт отримання ОСОБА_1 орендної плати за 2016-2017 роки за договором оренди від 26.09.2011 року на земельну ділянку площею 3,9239 га, укладеним між позивачем та відповідачем.

Дані докази прийняті апеляційним судом, оскільки не могли бути подані відповідачем до суду першої інстанції через розгляд справи без його участі.

Відповідно до частин 2 та 5 вимог ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов'язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п'ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

Частинами 1-3 статті 130 ЦПК України передбачено, що у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

В матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із судовою повісткою на 15.05.2018 року на 10:00 год., направленого на ім'я ФОП ОСОБА_2, в якому в графі «вручено за довіреністю» міститься графічний підпис (без зазначення прізвища) про отримання 22.03.2018 року поштового відправлення (а.с.25).

Розглядаючи справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд першої інстанції порушив норми процесуального права і розглянув справу за першої неявки відповідача, за відсутності беззаперечних відомостей щодо отримання ним поштової кореспонденції, направленої Долинським районним судом.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що відповідач з об'єктивних причин не мав можливості подати відзив на позовну заяву та наявні у нього докази на спростування доводів позивача.

На спростування доводів позивача про повідомлення орендаря щодо зміни власника земельної ділянки за договором оренди від 20.11.2011 року відповідач надав до апеляційного суду довідку від 25.10.2018 року №1, видану оператором Василівського відділення поштового зв'язку №66 Кіровоградської «Укрпошти» Долинського району Кіровоградської області с. Василівка ОСОБА_9, згідно якої ФОП ОСОБА_2 не отримував особисто листа №386, який надійшов з Долинського ПВПЗ 17 Кіровоградської області, відправник ОСОБА_8, дата подання 25.09.2018 року, на ім'я ФОП ОСОБА_2 з повідомленням, ніхто з його родичів різного ступення споріднення, а отримано помилково сторонньою особою мешканцем с. Василівка (а.с.166).

Допитана в апеляційному суді за клопотанням позивача та її представника ОСОБА_8, які заперечували достовірність такої довідки, свідок ОСОБА_9, яка працює оператором і листоношею Василівського відділення поштового зв'язку №66 Кіровоградської «Укрпошти» Долинського району Кіровоградської області, пояснила, що особисто вона не складала вказану довідку від 25.10.2018 року №1, а лише підписала надану ОСОБА_2 довідку без ознайомлення з її змістом та проставила штамп, хоча не мала права цього робити. Зазначила, що до неї звернувся ОСОБА_2 і попросив підписати довідку, мотивуючи тим, що ним втрачено листа і це йому потрібно для суду, вона повірила йому і підписала, не читаючи змісту. Також повідомила, що ОСОБА_2 дійсно особисто отримав поштову кореспонденцію, направлену ОСОБА_8

За наведених підстав, надана відповідачем довідка від 25.10.2018 року №1 не може вважатися належним та допустимим доказом не отримання направленої представником позивача ОСОБА_8 кореспонденції на ім'я ФОП ОСОБА_2, а саме заяви від 25.09.2017 року про виплату орендної плати за користування земельною ділянкою, що належала померлому ОСОБА_3 і успадкована ОСОБА_1, за 2015 - 2017 роки (а.с.16).

Встановлено, що відповідач дізнався про зміну власника земельної ділянки за договором оренди від 20.11.2011 року, укладеним між ФОП ОСОБА_2 та померлим ОСОБА_3, в жовтні 2017 року, і з того часу був зобов'язаний сплачувати орендну плату на користь ОСОБА_1 як правонаступника орендодавця за вказаним договором оренди, тому суд першої інстанції правомірно стягнув зазначену позивачем заборгованість по орендній платі щодо успадкованої нею земельної ділянки в сумі 16864,15 грн. Судове рішення в цій частині не підлягає зміні або скасуванню, оскільки відповідає обставинам справи, грунтується на доказах і ухвалене з дотриманням норм матеріального права, висновки суду щодо розміру наявної заборгованості відповідають умовам договору оренди і не спростовані доводами апеляційної скарги.

В іншій частині судове рішення підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи і недоведеність заявлених позивачем вимог.

Відповідачем здійснено виплату орендної плати за 2016-2017 роки за оренду земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_7, площею 3,9239 га, яка належить ОСОБА_1, що підтверджується відомостями на виплату коштів, особисто підписаними останньою.

Орендна плата за користування належною померлому ОСОБА_3 і успадкованою ОСОБА_1 земельною ділянкою, кадастровий номер НОМЕР_5, протягом 2015 - 2017 років у передбачені договором строки не проводилась, проте відповідачем доведено, що це порушення сталося не з його вини, оскільки він міг дізнатись про належного орендодавця лише після жовтня 2017 року (дати направлення представником позивача такого повідомлення).

Правовою підставою позову визначено пункт «д» статті 141 ЗК України, відповідно до якого підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Таким чином, доказуванню у цій справі підлягають обставини щодо систематичної несплати орендарем орендної плати за користування земельними ділянками, що за встановлених обставин справи не підтверджено зібраними у справі доказами.

Колегія суддів вважає, що обставини щодо систематичного порушення ФОП ОСОБА_2 умов спірних договорів оренди земельних ділянок не знайшли підтвердження, тому відсутні правові підстави для розірвання цих договорів.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, та порушення норм процесуального права, на підставі ст. 376 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення орендної плати за договором оренди землі від 26.09.2011 року, укладеним між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та розірвання договорів оренди землі підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 орендної плати за 2015-2017 роки є законним та обґрунтованим і підлягає залишенню без змін.

В порядку розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання позову, пропорційно до задоволених вимог, в сумі 704,80 грн., із ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3172,50 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 371, 374, 375, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року в частині стягнення орендної плати за договором оренди землі від 26.09.2011 року, укладеним між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та ОСОБА_1, та розірвання договорів оренди землі скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року залишити без змін.

В порядку розподілу судових витрат стягнути із фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНПП: НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНПП: НОМЕР_2, - 704,80 гривень сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

В порядку розподілу судових витрат стягнути із ОСОБА_1, ІНПП: НОМЕР_2, на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, ІНПП: НОМЕР_1, - 3172,50 гривень сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.М. Єгорова

Судді: О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко