Ухвала

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 351/1773/15-ц

провадження № 61-9325ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Олійник А. С., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року, ухвалене у складі судді Калиновського М. М. та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Василишин Л. В., Матківського Р. Й., Максюти І. О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Снятинської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 , Снятинської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що його дружина ОСОБА_3 є власником двох земельних ділянок по АДРЕСА_1 . Більше 15 років він з дружиною на підставі усної домовленості з ОСОБА_4 , яка згідно рішення Снятинської міської ради від 05 грудня 1997 року № 2 була землекористувачем земельної ділянки по АДРЕСА_2 , використовували сусідню земельну ділянку площею 0,10 га. Після смерті ОСОБА_4 вони вирішили приватизувати зазначену земельну ділянку, однак дізналися, що вона передана ОСОБА_2 . Вважає, що приватизація спірної земельної ділянки відповідачем відбулася з порушенням вимог земельного законодавства та з порушенням його і дружиною прав, оскільки зазначеною земельною ділянкою фактично користувалися він та дружина, а не відповідач ОСОБА_2 .

Посилаючись на наведене, просив визнати незаконним та скасувати пункт 11 рішення сесії Снятинської міської ради від 27 листопада 2014 року

№ 733-37/2014 про затвердження ОСОБА_2 технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки у натурі площею

0,1872 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 ; визнати незаконним та скасувати пункт 12 рішення сесії Снятинської міської ради від 27 листопада 2014 року № 733-37/2014 про передачу у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1 , видане 05 грудня 2014 року

ОСОБА_2 реєстраційною службою Снятинського районного управління юстиції.

Короткий зміст ухвалених судових рішень

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що право користування чи право власності на спірну земельну ділянку позивач не набув. У книгах обліку платників земельного податку відсутні записи щодо цієї ділянки та відсутні поземельні книги. Доказів на підтвердження порушення діючого законодавства та його прав при набутті відповідачем ОСОБА_2 права власності на спірну земельну ділянку позивачем не надано. Крім того, позивач звертався з позовом в інтересах третьої особи - його дружини ОСОБА_3 без належних на те повноважень. Окремо з позовом про захист своїх прав та законних інтересів ОСОБА_3 не звертається, а тому відсутні правові підстави для їх вирішення.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1 , в якій він просив скасувати рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено основоположні принципи судочинства, а також норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також суди не звернули увагу, що встановлення меж здійснено за їх з дружиною відсутності.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Обставини, встановлені судами попередніх інстанцій

Згідно державного акту на право власності на землю від 26 лютого 2009 року серії НОМЕР_2, ОСОБА_3 (дружина позивача), на підставі рішення Снятинської міської ради від 26 грудня 2006 року № 128, є власником земельних ділянок площею 0,3043 га та 0,0994 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_2 , для ведення особистого селянського господарства та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд відповідно.

Відповідно до архівного витягу з рішення № 2 Одинадцятої позачергової сесії Снятинської міської ради другого демократичного скликання від 05 грудня

1997 року затверджено списки громадян - жителів м. Снятин, яким передано в особисту власність земельні ділянки, зокрема, ОСОБА_4 передано в особисту власність земельні ділянки біля будинку по

АДРЕСА_3 площами 0,08 га та 0,10 га.

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 11 квітня 2014 року ОСОБА_5 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар житловий будинок по АДРЕСА_2 .

З витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 квітня 2014 року убачається, що за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки Снятинської міської ради від 03 липня 2014 року № 128 за ОСОБА_2 з 2014 року числиться земельна ділянка загальною площею 0,2873 га, з них: для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,10 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,1873 га, яка розташована по АДРЕСА_2 .

Рішенням Снятинської міської ради від 11 вересня 2014 року № 714-36/2014 затверджено акт узгодження меж між суміжними землекористувачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 .

Рішенням Снятинської міської ради від 26 червня 2014 року № 684-35/2014 надано громадянам - жителям м. Снятин, зокрема, ОСОБА_2 дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку та площею 0,1873 га для ведення особистого селянського господарства по

АДРЕСА_2. Пунктами 10 , 11 рішення Снятинської міської ради від 27 листопада 2014 року №733-37/2014 затверджено ОСОБА_2 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,1872 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 та вирішено передати ОСОБА_2 у власність цю земельну ділянку.

З довідки Снятинської міської ради від 29 січня 2016 року № 23 убачається, що згідно журналів обліку платників земельного податку з 2000 по 2014 роки відсутні записи щодо земельної ділянки по АДРЕСА_2 . Журнали обліку платників земельного податку до 2000 року у міській раді відсутні.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необгрунтованою.

Відповідно до частини п`ятої статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необгрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач.

Разом із тим, як зазначено у частині п`ятій статті 394 ЦПК України, якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необгрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Із касаційної скарги вбачається, що вона є необгрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Зі змісту статті 81 ЦПК України убачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обнрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України), що передбачено і статтею 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (частина перша статті 13 ЦПК України).

Звертаючись з позовом до суду, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати пункти 11, 12 рішення сесії Снятинської міської ради від 27 листопада 2014 року № 733-37/2014 про затвердження ОСОБА_2 технічної документації з землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0,1872 га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 та передачу у власність ОСОБА_2 спірної земельної ділянки, а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на спірну земельну ділянку.

Отже, спір виник щодо земельної ділянки площею 0,1872 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 .

На обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що його дружина є суміжним землекористувачем із ОСОБА_2 , який набув право власності на спірну земельну ділянку з порушенням земельного законодавства. Вони з дружиною користувалися спірною земельною ділянкою більше 15 років на підставі усної домовленості з попереднім землекористувачем, а відтак набули право на приватизацію земельної ділянки.

Суд першої інстанції з висновком якого погодився апеляційний суд правильно виходив із недоведеності позивачем порушення його прав, оскільки суміжним з відповідачем землекористувачем, на час видачі оспорюваних рішень та свідоцтва, була ОСОБА_3 , дружина позивача, яка з позовом про порушення її прав до суду не зверталася та не уповноважувала ОСОБА_1 на вчинення таких дій в її інтересах.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Касаційна скарга не містить обгрунтованих посилань на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а зводиться до незгоди заявника із ухваленими судовими рішеннями, законність та обгрунтованість якого доводами касаційної скарги не спростована.

Ураховуючи наведене, рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року та постанова Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою і п`ятою статті

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 16 січня 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Снятинської міської ради, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник