Справа № 426/1690/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06 червня 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

секретаря: Брайловської М.М.,

за участю сторін:

позивача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове Луганської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Сватівського районного суду Луганської області звернулась позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власницею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В належному їй будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який фактично не проживає у вказаному будинку більше 5 років.

При зверненні до Сватівської міської ради Луганської області з питання зняття з реєстрації ОСОБА_2 , їй було роз`яснено про необхідність особистої присутності особи, що знімається з обліку та її паспорту для відмітки про зняття з реєстрації.

Речей відповідача у належному їй будинку немає, відповідач не цікавиться його станом, за весь час реєстрації у ньому він не сплачував комунальні платежі, не брав участь у його ремонті та утриманні. Звернутися до відповідача, стосовно зняття з реєстрації з обліку добровільно вона позивач не має можливості, так як місце його перебування їй не відоме та зв`язок вона з ним не підтримує. Відповідач не є членом її сім`ї, він не приймає участі в утриманні житлового будинку, не є наймачем і фактично тривалий час у ньому не проживає. Вона самостійно, за власний кошт проводить утримання житлового будинку, підтримує будинок у належному стані.

Реєстрація у належному їй будинку особи, який фактично не проживає, порушує права позивача як власника на розпорядження, володіння та користування належним позивачу на праві приватної власності майном.

Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на позові наполягає з підстав, зазначених у ньому та просить його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, а також враховуючи те, що заперечень проти заочного вирішення справи від позивача не надходило, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона дружить з донькою позивача - ОСОБА_4 , яка раніше проживала з ОСОБА_2 за вказаною адресою. Наразі ОСОБА_2 за даною адресою не проживає, оскільки виїхав до Російської Федерації.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтвердив факт того, що ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою, оскільки в 2014 році виїхав до Російської федерації та більше не з`являвся. Будинок належить позивачу ОСОБА_1

Суд, заслухавши позивача та свідків, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, технічного паспорта на житловий будинок (а.с.7,8,11-13).

В даному будинку зареєстрований ОСОБА_2 , згідно копії домової книги (а.с.9-10).

Згідно довідки Голови квартального комітету ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_2 , але не проживає за даною адресою з листопада 2013 року, що підтверджують сусіди (а.с.18).

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном.

Враховуючи те, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , суд приходить висновку, що право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом у розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354,355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 07.06.2019 року.

Суддя: С.М.Скрипник