Справа № 266/7526/18
Провадження № 2/266/329/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

27.05.2019 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Д`яченко Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Сологуб Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 04.11.2011 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не виконав умови договору, у зв`язку з чим, станом на 31.10.2018 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 34686,21 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 1266,23 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 31292,07 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом 0,00 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 1627,91 гривень. Оскільки в добровільному порядку відповідач суму заборгованості не сплачує, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом за захистом порушених прав. Просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованість станом на 31.10.2018 року в загальній сумі 34686,21 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 1266,23 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 31292,07 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом 0,00 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 1627,91 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1762,00 гривень.

Ухвалою суду від 24.01.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Позивачем отримано копію ухвали про відкриття провадження, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача Вавелюк О. В ., що діє на підставі довіреності, в позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення суду у разі неявки відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, проте у відкрите судове засідання не з`явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_1 своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку.

Судом встановлено, що 04.11.2011 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно п. 2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст. 634 України , яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З листа АТ "Акцент-Банк" за № 20.1.0.0.0/7-20190405/0840 слід, що відповідач ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору б/н від 04.11.2011 року отримав кредитну карту № НОМЕР_1 , з терміном дії до вересня 2013 року, яка в подальшому була перевипущена за № НОМЕР_2 терміном дії до грудня 2013 року. (а.с.44)

В матеріалах цивільної справи також міститься фотографія відповідача з продуктом (кредиткою карткою) банку. (а.с.46)

Розрахунком заборгованості за договором від 04 листопада 2011 року підтверджується факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами та часткове погашення кредиту.

Відповідно до п. 2.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрату платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У разі порушення позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку судовий штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій. (п. 2.1.7.6)

Банк свої договірні зобов`язання виконав та надав позичальнику кредитні кошти, а відповідачем умови укладеного договору щодо своєчасного погашення кредиту та відсотків не виконувались.

Згідно розрахунку, проведеного позивачем, станом на 31.10.2018 року утворилась заборгованість за кредитом в загальній сумі 34686,21 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом 1266,23 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 31292,07 гривень, заборгованість по комісії за користування кредитом 0,00 гривень, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 гривень, штраф (процентна складова) 1627,91 гривень.

Згідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками,а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Стаття 617 ЦК України встановлює, що особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у випадку відсутності у боржника необхідних коштів.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно з п.п. 2.1.2.11, 2.1.2.12 Умов та Правил картка діє до останнього дня місяця, зазначеного на лицьовому боці Картки, включно. Забороняється використання Картки (її реквізитів) із закінченим терміном дії. Банк не несе відповідальність за несвоєчасне отримання Власником Картки, випущеної на новий термін дії. Після закінчення терміну дії відповідна Картка продовжується Банком на новий строк (шляхом надання Клієнту Картки з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії) не надійшла письмова заява Власника про закриття Картрахунку. Перевипуск картки на новий строк здійснюється у разі дотримання Клієнтом умов обслуговування картки, передбачених Договором.

З матеріалів справи вбачається, що після грудня 2013 року картка ОСОБА_1 не перевипускалася. У своїй постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, предметом якої був спір за позовом банківської установи про стягнення заборгованості за кредитним договором, Верховний Суд України зазначив, що відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Зазначене підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 13 червня 2018 року у справі № 686/6697/16-ц.

Виходячи з наведеного, зобов`язання ОСОБА_1 повернути кредитні кошти за договором б/н від 04 листопада 2011 року настали починаючи з січня 2014 після закінчення строку дії виданої картки.

Отже, суд вважає, розглядаючи справу у межах доводів позову, що суми до стягнення, нараховані позивачем поза строком дії картки з січня 2014 року, не охоплюються положеннями укладеного між сторонами кредитного договору № б/н від 04 листопада 2011 року, а отже не можуть бути стягнуті з ОСОБА_1 як кредитні зобов`язання саме за цим договором.

Таким чином, беручи до уваги, що строк дії договору визначений по грудень 2013 року, банк звернувся до суду з позовом 17 грудня 2018 року, тому з відповідача на користь банку підлягає стягнення заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.11.2011 року, станом на грудень 2013 року у розмірі 1266,23 гривень, що відповідає положенню ст. 13 ЦПК України, в розумінні якої суд розглядає справу не виходячи за межі позовних вимог, а також заборгованість по процентами за користування кредитом 65,80 гривень, оскільки останній кредитні зобов`язання належним чином не виконував.

Стосовно штрафів, у відповідності до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: фіксованої частини та процентної складової, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За таких обставин суд, з урахуванням відсутності інших вимог щодо стягнення неустойки, а також відсутності заяви від відповідача про застосування строків позовної давності, приходить до висновку про задоволення позову в цій частині, та стягує штрафи у вигляді фіксованої та процентної складової у розмірі 500,00 гривень та 1627,91 гривень відповідно.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем по кредиту станом на 12.2013 року становить у розмірі 3459,94 гривень, яка складається з: заборгованість за кредитом 1266,23 гривень; заборгованість по процентами за користування кредитом 65,80 гривень; штраф (фіксована частина) 500,00 гривень; штраф (процентна складова) 1627,91 гривень.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з частковим задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог 3459,94 гривень х 1762,00 гривень / 34686,21 гривень, що становить 175,76 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 259, 264, 280-283 ЦПК України, ст.ст.526,530,617,629,1048,1049 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Ацент-Банк", , місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.11.2011 року, станом на 12.2013 року у розмірі 3459,94 гривень, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 1266,23 гривень; заборгованість по процентами за користування кредитом 65,80 гривень; штраф (фіксована частина) 500,00 гривень; штраф (процентна складова) 1627,91 гривень, на р/р № НОМЕР_4, МФО № 307770, .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Ацент-Банк", , місцезнаходження: 49074, м.Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, судовий збір у розмірі 175,76 гривень на р/р № НОМЕР_5, МФО № 307770, .

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Враховуючи п.п. 15.5. п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Маріуполя до Донецького апеляційного суду в межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.05.2019 року.

Суддя Д`яченко Д. О.