Справа №203/3412/18
Провадження №2/0203/243/2019
07.03.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,
28 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.02.2015 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3 630,00 доларів США, зобовязавшись повернути їх до 04.05.2015 року. Відповідач не виконує свої зобовязання за укладеним договором, у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики у сумі 101 864,52 грн. (за офіційним курсом Національного банку України станом на 21.09.2018 року) (а.с.а.с. 2, 3).
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснивши, що 04.02.2015 року між сторонами у нотаріальній формі було укладено безпроцентний договір позики, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 3 630,00 доларів США, зобовязавшись повернути їх до 04.05.2015 року. Дотепер відповідач не повернув позичені кошти.
Відповідач до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких під став.
Судом було встановлено, що 04.02.2015 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві у позику 3 630,00 доларів США строком до 04.05.2015 року. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 і зареєстрований у реєстрі за №53 (а.с. 4).
На підтвердження передачі коштів відповідач склав розписку (а.с. 5).
Дотепер відповідач позичені кошти не повернув.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори й інші правочини.
Згідно зі статтею 1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності з абзацом першим частини 1 статті 1049 ЦК позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій же кількості, такого ж роду і такої ж якості, які були передані йому позикодавцем) у строк і в порядку, встановлені договором.
За укладеним договором позики позивач передав відповідачеві 3 630,00 доларів США, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні статті 1046 ЦК, було укладено.
Дотепер отримані кошти не повернуто, тому відповідач зобовязаний повернути позивачеві позику в сумі 101 864,52 грн. відповідно до наступного розрахунку:
3 630,00 х 28,061850 = 101 864,52, де:
-3 630,00 заборгованість за договором позики у доларах США;
-28,061850 курс 1 долара США до гривні, встановлений Національним банком України, станом на 21.09.2018 року.
Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за договором позики загальною сумою 101 864,52 грн.
У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 018,65 грн.
Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 133, 141, 209, 210, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 274, 275, 279 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики від 04 лютого 2015 року в сумі 101 864,52 грн., компенсацію судових витрат у сумі 1 018,65 грн., разом 102 883,17 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 11 березня 2019 року.
Суддя М.О. Католікян