Справа № 441/1717/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Українець П.Ф.
Провадження № 22-ц/811/1222/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Ніткевич А.В. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Куцика І.Б.;

адвоката Курилець Х.З. - представника відповідача Бенся В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі Львівської області та ОСОБА_2 , треті особи: Львівська регіональна філія ДП «Центр Державного земельного кадастру» і ОСОБА_3 , про визнання рішення органу місцевого самоврядування, державних актів на право власності на земельні ділянки та інше недійсними та їх скасування.

Позовна заява мотивована тим, що 06 жовтня 2011 року позивач уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер - НОМЕР_1 , на АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_3 на підставі виданого їй і зареєстрованого 04 грудня 2007 року державного акта серії НОМЕР_2 . ОСОБА_3 придбала її за договором купівлі-продажу в ОСОБА_4 , якій вона належала на праві приватної власності на підставі рішень Суховільської сільської ради від 19 грудня

1994 року № 40, від 06 жовтня 2005 року № 722 та державного акта, виданого

29 грудня 2006 року. Після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 06 жовтня 2011 року ОСОБА_1 уклала з ДП «Львівський науково-дослідний проектний інститут землеустрою» договір на виконання робіт з виготовлення технічної документації по переоформленню державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд на території Суховільської сільської ради Городоцького району. 05 червня 2012 року провідним спеціалістом управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області складено протокол проведення перевірки документації із землеустрою та обмінного файла земельної ділянки кадастровий номер - НОМЕР_1 про повернення технічної документації на доопрацювання на тій підставі, що дані про земельну ділянку не відповідають черговому кадастровому плану та за результатами проведення перевірки Львівською регіональною філією центру державного земельного кадастру технічної документації було відмовлено в реєстрації права власності на земельну ділянку у зв`язку з накладенням на неї іншої земельної ділянки, яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

У зв`язку з викладеним та уточненими позовними вимогами позивач просила визнати недійсними і скасувати рішення Х сесії VІ скликання Суховільської сільської ради від 26 квітня 2012 року № 331, державний акт серія

НОМЕР_3 , виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку НОМЕР_7 площею 0,0883 га в селі Суховоля Городоцького району Львівської області , державний акт серія

НОМЕР_4 , виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,0294 га кадастровий номер - НОМЕР_5 в селі Суховоля Городоцького району Львівської області, скасувати державну реєстрацію державного акта серія НОМЕР_4 , виданого ОСОБА_2 і зареєстрованого 14 грудня 2012 року в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за

№ 08355, здійснену управлінням Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області, та зобов`язати Суховільську сільську раду внести зміни в земельно-облікову і земельно-кадастрову документацію.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не зареєструвала права власності на придбану нею за договором купівлі-продажу земельну ділянку, не зверталась до відділу для внесення змін у реєстраційні документи і станом на 01 січня 2013 року власником вищевказаної земельної ділянки згідно даних державного земельного кадастру є ОСОБА_3 Також позивачем не надано доказів, які б свідчили, що вона з 2011 року вчиняла дії, спрямовані на реєстрацію своїх прав на земельну ділянку в АДРЕСА_1 , а тому у неї не виникло право на захист порушених прав та інтересів стосовно спірної земельної ділянки (т.2, а.с. 65-69).

Дане рішення оскаржила позивачка ОСОБА_1

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с. 73-78, 87-90, 109-111).

Справа судами розглядалася неодноразово.

Постановою Верховного Суду від 13 березня 2019 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року (якими було скасовано вище згадане рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2016 року та частково задоволено позов) скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т.3, а.с. 36-42).

Апелянт (позивачка) ОСОБА_1 , будучи своєчасно (13.05.2019 року) належним чином повідомленою про час і місце апеляційного розгляду справи (т.3, а.с. 54), в судове засідання не з`явилася і про причини такої неявки суд не повідомила, що (у відповідності до частини 2 статті 372 ЦК України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення доводів апеляційної скарги зі сторони представника відповідача ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Суди встановили, що 09 грудня 1994 року ухвалою Суховільської сільської ради № 40 «Про хід паювання та приватизації земельних ділянок громадянам» затверджено списки громадян на паювання земельних ділянок з включенням осіб, які на даний час не працюють на території сільської ради, в яких за порядковим номером 26 зазначене прізвище ОСОБА_4 за порядковим номером 7 зазначене прізвище ОСОБА_2

Пунктом 2 даної ухвали вирішено видавати на руки ухвали на приватизацію земельних ділянок тільки на земельні ділянки, виділені під забудову (т.1, а.с. 90-93).

29 листопада 1995 року на підставі вищевказаної ухвали ОСОБА_2 видано державний акт серії НОМЕР_3 про право власності на земельну ділянку площею 0,1908 га, в тому числі: - ділянка № 1 - площею 0,1025 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та ділянка НОМЕР_7 - площею 0,0883 га для особистого підсобного господарства на території Суховільської сільської ради з такими межами: - А-Б - землі загального користування; Б-В - ділянка ОСОБА_6 ; В -Г - вулиця ; - Г -А - ділянка ОСОБА_8 (а.с. 84 том 1).

06 жовтня 2005 року рішенням Суховільської сільської ради № 722 ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд передана у приватну власність земельна ділянка кадастровий номер - НОМЕР_1 площею 0,1000 га в селі Суховоля на АДРЕСА_1 , а 29 грудня 2006 року зареєстровано державний акт про право власності цю земельну ділянку з такими межами: А-Б - землі ОСОБА_9 .; Б-В - загального користування - вулиця ; В-Г - землі запасу сільської ради; Г-А - землі запасу сільської ради (а.с. 9, 98 том 1).

03 березня 2007 року на підставі договору купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого Богаченко І.О., приватним нотаріусом Городоцького районного нотаріального округу Львівської області та зареєстрованого за № 332,

ОСОБА_4 продала належну їй на праві власності земельну ділянку

ОСОБА_3 (а.с. 174 том 1).

04 грудня 2007 року управлінням земельних ресурсів у Городоцькому районі Львівської області зареєстровано державний акт - серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 на право власності на земельну ділянку кадастровий номер - НОМЕР_1 площею 0,1000 га в селі Суховоля на АДРЕСА_1 (а.с. 10 том 1).

06 жовтня 2011 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Онищак Н. М., як реєстратором, сформовано Витяг № 33248381з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з яким за вказаними параметрами запиту в Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформація відсутня.

06 жовтня 2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки кадастровий номер - НОМЕР_1 площею 0,1000 га в селі Суховоля на АДРЕСА_1 , посвідчений Онищак Н. М., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, який зареєстрований в реєстрі за № 1234 (а.с. 13 том 1).

У тексті договору зазначено, що згідно з довідкою від 04 жовтня 2011 року за

№ 2005 в управлінні Держкомзему Городоцького району Львівської області прав інших осіб та обмеження на користування згаданою земельною ділянкою станом на дату вчинення договору купівлі-продажу не зареєстровано. Також, в тексті договору зазначено, що у відповідності до Витягу з Поземельної книги про земельну ділянку № ЗВ-02011, сформованого 30 вересня 2011 року управлінням Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області, відомості про оренду, суборенду, земельний сервітут, емфітевзис, суперфіцій, обмеження у використанні земельної ділянки відсутні.

18 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ДП «Львівський науково-дослідний проектний інститут землеустрою» було укладено договір № 850 на виконання робіт з виготовлення технічної документації по переоформленню державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд на території Суховільської сільської ради Городоцького району.

03 лютого 2012 року спеціалістом ДП «Львівський науково-дослідний проектний інститут землеустрою» за участю сільського голови та землевпорядника Суховільської сільської ради, позивача складено акт відновлення меж земельної ділянки згідно з яким зміни меж не виявлено. Довжини сторін землекористування і суміжні землекористувачі відповідають вказаним у державному акті на землю. Межові знаки, які були при виготовленні до державного акта, є в наявності. Заяв та претензій зацікавлених сторін не має. акт підписаний всіма особами і засвідчений печаткою Суховільської сільської ради.

26 квітня 2012 року Суховільською сільською радою прийнято рішення

№ 331 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку гр. ОСОБА_2 », згідно з яким затверджено проект землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку та переведено землі категорії сільськогосподарського призначення в категорію земель житлової та громадської забудови (а.с. 89 том 1).

05 червня 2012 року провідним спеціалістом управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської обл. складено протокол проведення перевірки документації із землеустрою та обмінного файла земельної ділянки кадастровий номер - НОМЕР_1 про повернення технічної документації на доопрацювання на тій підставі, що дані про земельну ділянку не відповідають черговому кадастровому плану.

14 грудня 2012 року управлінням Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області зареєстровано державний акт на право власності на земельну ділянку (серія НОМЕР_6 ), виданий ОСОБА_2 на підставі рішень Суховільської сільської ради від 09 грудня 1994 року та від 26 квітня 2012 року

№ 331 на земельну ділянку площею 0,0580 га в селі Суховоля для будівництва та обслуговування житлового будинку та державний акт на право власності на земельну ділянку, серія НОМЕР_4 , виданий

ОСОБА_2 на підставі рішень Суховільської сільської ради від 09 грудня 1994 року та від 26 квітня 2012 року № 331 на земельну ділянку площею 0,0294 га в с. Суховоля для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер - НОМЕР_5

(а.с. 85-86 том 1).

29 серпня 2014 року листом № 01-13/3331 відділ Держземагентства у Городоцькому районі Львівської області на адвокатський запит повідомив, що ОСОБА_1 з 06 жовтня 2011 року до 01 січня 2013 року не зверталась до управління Держкомзему у Городоцькому районі Львівської області для внесення відповідних змін у реєстраційні документи, а згідно даних державного земельного кадастру власником земельної ділянки кадастровий номер - НОМЕР_1 площею 0,1000 га на АДРЕСА_1 залишається ОСОБА_3

(а.с. 14 том 1).

04 вересня 2014 року листом № 290 сільський голова с. Суховоля на адвокатський запит повідомив, що згідно даних погосподарського обліку сільської ради за період 2011-2014 років по АДРЕСА_1 зареєстровано землеволодіння на прізвище ОСОБА_3 Винос меж земельної ділянки в натуру і розбивка осей будівель проводилась при виділенні земельної ділянки першому власнику представником архітектури і на підставі існуючих меж ліцензованою організацією проводились заміри для виготовлення державного акту на право власності на дану земельну ділянку.

15 вересня 2014 року ОСОБА_1 на свою письмову заяву отримала лист

№ 776 за підписом директора ДП «Львівський науково-дослідний проектний інститут землеустрою» про те, що у зв`язку з накладкою на земельну ділянку ОСОБА_1 іншої земельної ділянки, не з вини інституту технічна документація не була передана в управління Держкомзему Городоцького району та додано копії з технічної документації і результати проведення перевірки (а.с. 20 том1 ).

30 вересня 2015 року ТОВ «Інститут судових експертиз та права» надано висновок експерта № 198/15 судової земельно-технічної експертизи, згідно з яким має місце накладення площею 0,0235 га земельної ділянки ОСОБА_3 (придбану ОСОБА_1 ) площею 0,1000 га на земельну ділянку ОСОБА_2 площею 0,0294 га (а.с. 13-21, 43 том 2).

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Таким чином, ОСОБА_1 мала право звернутися до суду з позовом про захист її права власності на земельну ділянку.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до частин першої, другої статті 78 ЗК України (тут і далі у редакції від 09 грудня 2012 року) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України (254к/96-ВР), цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Нормами частини першої статті 81 ЗК України визначено способи набуття права власності на земельні ділянки, а саме: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Відповідно до частини першої статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку та право постійного користування нею виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Стаття 152 ЗК України визначає такі шляхи захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до статті 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

При цьому вимога про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку є похідною й залежить від законності рішення органу, на підставі якого його видано. Разом з тим таке рішення за своєю правовою природою є правочином, що випливає з частини третьої статті 203 ЦК України, відповідно до якої односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Як вже зазначалося вище, первинно відповідачу ОСОБА_2 державний акт серії НОМЕР_3 від 29.11.1995 року на право приватної власності на землю (визнання недійсним та скасування якого є однією з позовних вимог) було видано на підставі ухвали Суховільської сільської ради від 09.12.1994 року № 40 «Про хід паювання та приватизації земельних ділянок громадянам» (т.1, а.с. 84, 90-93), яка ніким не оскаржується та є чинною.

В подальшому рішенням Суховільської сілької ради Городоцького району Львівської області від 26.04.2012 року № 331 було лише змінено цільове призначення вище згаданої земельної ділянки і ОСОБА_2 замість одного державного акта отримав два нових державних акта серії НОМЕР_8 на земельну ділянку площею 0,0580 га та серії НОМЕР_4 на земельну ділянку площею 0,0294 га (т.1, а.с. 84, 85, 86), тобто - на ту ж саму земельну ділянку, якою він користувався ще з 1994 року.

В той же час, позивачка ОСОБА_1 набула прав власності на свою земельну ділянку лише 06.10.2011 року, тобто - через майже 16 років після отримання відповідачем ОСОБА_2 державного акту серії НОМЕР_3 від 29.11.1995 року на право приватної власності на землю, визнати недійсним та скасувати який просить позивачка.

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що правові підстави для задоволення позовних вимог позивачки є відсутніми і доводи апеляційної скарги цих висновків рішення суду не спростовують, а тому цю апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 січня 2016 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 06 червня 2019 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ніткевич А.В.

Шеремета Н.О.