Ухвала

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 552/4852/16-ц

провадження № 61-22181св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди землі на строк і умовах попереднього договору за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано поновленим на п`ять років та на умовах попереднього договору оренди землі від 30 грудня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та Новосанжарською районною державною адміністрацією Полтавської області, строкового платного користування земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у землях запасу на території Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 35,52 га, кадастровий № НОМЕР_1 . Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру укласти додаткову угоду з ОСОБА_1 про поновлення умов договору оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться у землях запасу на території Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, площею 35,52 га, кадастровий № НОМЕР_1 , на умовах попереднього договору на той же самий строк, п`ять років.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 15 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, які суд допустив у справі відповідно до ухвали Київського районного суду м. Полтави від 23 вересня 2016 року.

У касаційній скарзі, поданій у березні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про поновлення договору оренди землі на строк і умовах попереднього договору призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович