УХВАЛА

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 127/12287/13-ц

провадження № 61-4951ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду: Лесько А.О., (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за скаргою представника Кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» Самойлова Миколи Миколайовича на рішення, дії та бездіяльність заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Іванишина Р. А. та бездіяльність начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільченка В. А.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року представник КС «Подільський експрес-кредит» Самойлов М. М. звернувся до суду із скаргою на рішення та дії державного виконавця та начальника Літинського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області.

Скарга мотивована тим, що 24 грудня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі № 137/12287/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь спілки боргу в сумі 17 084,74 грн. 18 серпня 2016 року Літинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа, а 17 березня 2017 року винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачеві на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». Скаржник вважає постанову про повернення виконавчого листа незаконною, оскільки рішення суду не виконано, заява спілки про виконання виконавчого листа розглянута лише частково, виконавчі дії проведено не в повному обсязі, державним виконавцем не здійснювались виклики боржника з метою отримання від нього пояснень з приводу невиконання рішення суду, не вчинено дій щодо розшуку боржника та притягнення його до адміністративної відповідальності за ухилення від сплати боргу. Державний виконавець, посилаючись на відсутність майна у боржника, повернув виконавчий документ, при цьому із постанови незрозуміло, чому боржник не виконує рішення суду, та які заходи вжив державний виконавець щодо виконання рішення, крім надсилання деяких запитів, та чому не виконав всіх вимог статей 18, 36 Закону України «Про виконавче провадження».

Начальником відділу ДВС недоліки виконавчого провадження не перевірені та не усунуті.

У зв`язку з наведеним скаржник просив визнати неправомірною постанову заступника начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишина Р. А. від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій; визнати бездіяльність начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області щодо вжиття відповідних заходів для забезпечення обов`язкового виконання державним виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження», яким чітко визначено обов`язки державного виконавця та алгоритм і послідовність його дій; зобов`язати начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області усунути порушення Закону України «Про виконавче провадження» у своїх діях та бездіяльності, а також - державного виконавця відділу.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року в частині відмови в визнанні неправомірною постанови заступника начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Скаргу КС «Подільський експрес-кредит» в частині визнання неправомірною постанови заступника начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу задоволено.

Визнано неправомірною постанову заступника начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 17 березня 2017 року (ВП № 51943615) про повернення стягувачу виконавчого листа № 127/12287/13-ц, виданого 24 грудня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області, як постановлену внаслідок бездіяльності та неповноти виконавчих дій.

В решті ухвалу суду залишено без змін.

У березні 2019 року Самойлов М. М. звернувся до суду із касаційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні вимог скарги щодо бездіяльності начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Ільченка В. А. та прийняти нову постанову про задоволення скарги в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що начальник Літинського РВ ДВС ГТУЮ Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільченко В. А. не виконав вимоги ухвали Вінницького міського суду від 07 травня 2014 року в ційтже справі, якою визнано неправомірною відповідну постанову начальника Літинського РВ ДВС та зобов`язано усунути порушення в діях відділу ДВС, де перевірено повноваження голови спостережної ради КС «Подільський експрес-кредит» Самойлова М. М.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що підстави для відкриття касаційного провадження відсутні, виходячи з наступного.

Судами встановлено, що 24 грудня 2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист у справі № 127/12287/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Подільський експрес-кредит» заборгованості в розмірі 17 084,74 грн.

Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні у Староміському ВДВС Вінницького МУЮ, яким 09 червня 2016 року виконавчий лист було направлено до Літинського РВ ДВС за належністю (за місцем реєстрації боржника) на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП № 48904818 від 05 квітня 2016 року. Із цієї постанови вбачається, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, на час перевірки по м. Вінниці не виявлено.

18 серпня 2016 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р. А. відкрито виконавче провадження ВП № 51943615 з виконання зазначеного виконавчого листа від 24 грудня 2013 року № 127/12287/13-ц.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження та виклик державного виконавця направлено боржнику ОСОБА_2 19 серпня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 25 серпня 2016 року.

29 серпня 2016 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р. А. винесено постанову ВП № 51943615 про об`єднання виконавчого провадження № 51943615 з примусового виконання виконавчого листа № 127/12287/13-ц від 24 грудня 2013 року у зведене виконавче провадження № 52411082.

З метою з`ясування майнового стану боржника ОСОБА_2 заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р. А. направлялися запити до Хмільницького ТСЦ у Вінницькій області № 0545, КП «ВООБТІ», відділу Держгеокадастру у Літинському районі, Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області, Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області, Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України.

Із відповідей, наданих Державною податковою службою України та Державною фіскальною службою України, Пенсійним фондом України, відділом Держгеокадастру у Літинському районі Вінницької області, КП «Вінницьке ООБТІ», Хмільницького ТСЦ № 0545 РСЦ у Вінницькій області, вбачається відсутність інформації щодо сум доходу та сум утриманого податку; щодо рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах відносно боржника ОСОБА_2 ; інформації щодо пенсії та роботи за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника ОСОБА_2 ; відсутність відомостей про наявність земельних ділянок у власності чи користуванні на території Літинського району щодо боржника ОСОБА_2 ; відсутність інформації про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 за боржником ОСОБА_2 ; відсутність зареєстрованих транспортних засобів за ОСОБА_2

Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29 вересня 2016 року та від 20 жовтня 2014 року відомості щодо прав власності боржника ОСОБА_3 на нерухоме майно відсутні. Із цих же інформаційних довідок вбачається, що Староміським відділом ДВС Вінницького МУЮ накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2

20 лютого 2017 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р. А. здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 і встановлено, що власником будинку є ОСОБА_4 ; боржник за вказаною адресою не проживає і за цією адресою відсутнє майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення; здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, про що складено відповідний акт державного виконавця від 20 лютого 2017 року.

17 березня 2017 року заступником начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишиним Р. А. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 2 частини першої першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що у боржника ОСОБА_2 відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній час виникнення спірних правовідносин) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої статті 18 Закону)

Частиною третьої статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, викликати фізичних осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу (пункт 14); вимагати від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження (пункт 18); у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Як встановлено апеляційним судом, з часу відкриття виконавчого провадження (18 червня 2016 року) та до дня винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу (17 березня 2017 року) державний виконавець лише один раз надсилав боржнику ОСОБА_2 виклик державного виконавця, яким зобов`язав його з`явитися до державного виконавця на 25 серпня 2016 року для сплати боргу. Проте боржник на виклик державного виконавця не з`явився.

20 лютого 2017 року державним виконавцем встановлено, що боржник ОСОБА_2 не проживає на АДРЕСА_1 та за вказаною адресою відсутнє майно боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

Згідно положень частини першої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

Державний виконавець, визначених Законом дій не вчинив та не вжив заходів щодо встановлення місця перебування боржника ОСОБА_2

Частиною першою статті 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно зі статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Враховуючи те, що державним виконавцем не вжито вичерпних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на користь КС «Подільський експрес-кредит» боргу в сумі 17 084,74 грн, зокрема, не вжито заходів щодо встановлення місця перебування боржника та відібрання у нього пояснень щодо причин невиконання ним рішення суду, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги КС «Подільський експрес-кредит» в частині визнання неправомірною постанови заступника начальника відділу Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Іванишина Р. А. від 17 березня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу.

Посилаючись на положення частин третьої, четвертої статті 16 Закону України «Про виконавче провадження», апеляційний суд також дійшов правильного висновку про залишення без змін ухвали суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні скарги КС «Подільський експрес-кредит» на бездіяльність начальника Літинського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області та зобов`язання його до усунення порушень в своїх діях та бездіяльності, а також - державного виконавця відділу, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та підписантом КС «Подільський експрес-кредит» є Мусатова Л. В., а скарга на дії та бездіяльність державного виконавця, подана начальнику відділу ДВС 31 березня 2017 року, була підписана Самойловим М. М. , при цьому до скарги не додано відповідної довіреності, тому така скарга начальника відділу ДВС обґрунтовано була залишена без розгляду.

За приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що касаційна скарга є необґрунтованою та рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги Самойлова М . М . на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, суд на підставі пункту 5 частини другої та частини четвертої статті 394 ЦПК України відмовляє у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частиною п`ятою, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 21 квітня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 лютого 2019 року у справі за скаргою представника Кредитної спілки «Подільський експрес-кредит» Самойлова Миколи Миколайовича на рішення, дії та бездіяльність заступника начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Іванишина Р. А. та бездіяльність начальника Літинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Ільченка В. А.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко