Апеляційне провадження №22-ц/824/1250/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Олійника В.І., Приходька К.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «F&C Realty», товариства з обмеженою відповідальністю «Асканія», товариства з обмеженою відповідальністю «Індастріал констракшн», треті особи публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Національний Банк України про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Печерського районного суду міста Києва з грудня 2016 року знаходиться вищезазначена справа про стягнення заборгованості.

На задоволення клопотання представника позивача про витребування доказів судом 14.11.2017 року та 05.03.2018 року були постановлені ухвали про витребування у Національного банку України ряду документів.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2018 року у задоволенні заяви позивача про виправлення помилок в зазначених судових рішеннях було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Обґрунтувала скаргу тим, що висновок суду про неможливість виправити помилки, яких припустився представник позивача, помилково зазначивши в своєму клопотанні постанову №512 замість вірної постанови № 612, є необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи. У зв'язку з цим, вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, такою, що перешкоджає подальшому провадженню.

У відзиві на апеляційну скаргу Національний банк України заперечує доводи апелянта, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, а ухвалу суду - законною та обґрунтованою. Зазначив, що суд має можливість виправити описки та арифметичні помилки, які він сам допустив, що в даному випадку відсутнє. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 липня 2018 року - без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

У відповідності до ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв'язку із використанням несправної техніки. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився. Якщо такі помилки наявні у висновку експерта або в письмових доказах, такі помилки судом не виправляються.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його невірного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, невірні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Відмовляючи у задоволенні заяви про виправлення арифметичних помилок в судових рішеннях, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що при постановленні таких ухвал суд не здійснював підрахунку, а тому виправлення номеру постанови Національного банку України з №512 на №612 не є арифметичною помилкою. Неправильне зазначення номеру постанови не є опискою суду, оскільки представник позивача заявив клопотання про витребування саме постанови № 512, яке й було задоволено судом. За таких умов суд в оскаржуваних рішеннях помилки не допускав.

3 наведеними висновками суду першої інстанції в повній мірі погоджується й колегія суддів апеляційного суду, вважаючи їх виваженим та обґрунтованими.

Положеннями ст. 13 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом виключно у передбачених законом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що у поданій стороною позивача клопотанні про витребування доказів мова йде про витребування постанови Національного банку України саме №512, що і було задоволено судом. За таких умов судом було забезпечено саме ті докази, про які ставив питання позивач, відтак жодної описки чи помилки ним допущено не було.

В своїй апеляційній скарзі позивач зазначив, що вважає хибним висновок суду про те, що суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився, тому саме суд повинен зазначити вірний номер постанови, навіть якщо він був стороною в клопотанні (заяві) вказаний (зазначений) невірно. До такої позиції апелянта колегія суддів відноситься критично, оскільки сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Сторона позивача просила забезпечити докази шляхом витребування постанови №512, що і було зазначено в ухвалі суду про задоволення заяви, відтак підстави для виправлення описки або арифметичної помилки у суду першої інстанції відсутні. Зважаючи на викладене такі посилання апелянта не можуть бути прийняті судом. Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалена з дотриманням норм процесуального права, відтак передбачені законом підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 20 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: В.І. Олійник

К.П.Приходько