Справа № 182/2508/19
Провадження № 2/0182/1936/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.06.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Заяви по суті справи.

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2 , малолітньої доньки ОСОБА_1 та просить суд визнати їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .(а.с. 2-4)

В обгрунтування заяви позивач зазначив, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2010 року. Відповідач ОСОБА_2 перебувала з ним у шлюбі з 15.06.2013 року по 11.04.2018 рік. Після реєстрації шлюбу він зареєстрував її місце проживання у власній квартирі, також в квартирі зареєстрував і спільну доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . З липня 2017 року ОСОБА_2 разом з дитиною виїхала з квартири та не проживає в ній, не приймає участі в її у триманні, сплаті комунальних послуг, а тому відповідно до статті 405 ЦК України у зв`язку з їх відсутністю в належній йому квартирі без поважних причин понад один рік вони є такими, що втратили право на користування цим житлом.

Відповідач подала відзив на позовну заяву та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки вони з донкою набули право користування квартирою як члени сім`ї власника і виїхали з квартири через те, що чоловік постійно погрожував їй та їх малолітній доньці залишити без місця проживання, а також відмовив у наданні доступу до квартири. Дії відповідача порушують права їх дитини на користування квартирою та житло , яке належить на праві власності батькові. Наразі вона проживає з донькою в квартирі АДРЕСА_2 . Вказана квартира належить їй на праві спільної часткової власності, а саме житлова площа 27,9 кв.м., загальна площа 32,4 кв.м., іншого нерухомого майна вона не має. Ніякої згоди на зняття з місця реєстрації дитини в квартирі позивача вона не надає, оскільки такі дії позивача порушують права дитини (а.с. 42-45).

Інших заяв по суті справи учасники суду не подавали.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 10.05.2019 року по справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 29)

Судом встановлено.

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира за адресою АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2010 року (а.с. 5-8, 37).

ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 15.06.2013 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9)

У шлюбі народилась донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

З липня 2017 року сторони припинили шлюбні відносини.

До припинення шлюбних відносин подружжя проживало в квартирі за адресою АДРЕСА_3 .

Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 03.05.2019 року, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована в квартирі за адресою АДРЕСА_3 з 01.10.2014 року (а.с.32)

Згідно з відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 03.05.2019 року, судом встановлено, що відповідач малолітня донька позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться зареєстрованою в квартирі за адресою АДРЕСА_3 , однак згідно довідки ОСББ „ДОБРОБУТ-Н від 28.03.2019 року дитина зареєстрована в зазначеній квартирі з 01.10.2014 року, тобто одразу після народження (а.с.11, 31)

При цьому на запит суду отримано інформацію, що ОСОБА_2 зареєстрована з 04.03.2019 року за адресою : АДРЕСА_4 .(а.с. 27)

Квартира за адресою : АДРЕСА_4 в якій проживає та зареєстрована відповідач з донькою належить їй на праві спільної часткової власності в розмірі 1/2 частина (а.с.46-47)

Таким чином, судом встановлено, що колишня дружина позивача відповідач ОСОБА_2 не є зареєстрованою в квартирі позивача та в ній не проживає , а тому вимоги позивача щодо визнання її втратившою право користування квартирою АДРЕСА_1 є безпідставними.

Малолітня донька позивача ОСОБА_4 після припинення шлюбних відносин батьків проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 за адресою : АДРЕСА_4

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

За змістом ст.160 СК місце проживання дитини визначається наступним чином: дитини віком до десяти років - за згодою батьків; дитини, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_4 фактично не проживає у спірній квартирі з липня 2017 року, оскільки з того часу її батьки через припинення шлюбних стосунків стали проживати окремо. З липня 2017 року по теперішній час ОСОБА_4 проживає з матір`ю, але залишаючись членом сім`ї своїх батьків зберігає право користування і спірною квартирою, оскільки її власником є її батько. Оскільки між батьками відповідача не було спору щодо визначення її місця проживання, то дитина має право користуватися житлом обох батьків, що не суперечить положенням ч.6 ст.29 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа може мати кілька місць проживання.

Окрім того, суд звертає увагу, що наявність здійсненої у передбаченому законом порядку реєстрації місця проживання дитини у спірній квартирі свідчить про відсутність заперечень позивача, щодо набуття малолітньою ОСОБА_5 права на користування та проживання у спірній квартирі на правах члена сім`ї власника квартири.

Таким чином, ОСОБА_1 за згодою ОСОБА_1 набула право користування спірною квартирою. До теперішнього часу ОСОБА_4 не досягла повноліття, а відтак не набула повної цивільної дієздатності, що свідчить про поважність причин її не проживання у спірній квартирі, оскільки вона в силу свого віку не може самостійно виконувати свої обов`язки члена сім`ї наймача і нести відповідальність за їх недотримання. Отже відповідно до положень ст.405 ЦК України відсутні правові підстави для втрати малолітньою ОСОБА_5 права користування спірною квартирою.

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та встановлених обставин справи, які підтверджені її матеріалами, суд погоджується з доводами відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки ОСОБА_2 з 04.03.2019 року зареєстрована за іншою адресою в АДРЕСА_5 , а малолітня донька ОСОБА_4 набула право на проживання у спірній квартирі як член сім`ї позивача і не втратила це право з припиненням шлюбних стосунків між батьками.

Встановивши, що колишня дружина не зареєстрована в спірній квартирі, а поважною причиною відсутності малолітньої дитини за вказаною адресою є припинення шлюбних стосунків між батьками, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи позивача про наявність підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст. ст. 5, 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 06.06.2019 року.

Дані про учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 )

Відповідач ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації та проживання : АДРЕСА_4 )

Відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомо, місце реєстрації: АДРЕСА_6 , фактичне місце проживання : АДРЕСА_4 )

Суддя: А. Г. Багрова