Справа № 946/6276/19
Провадження № 2/946/2975/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Пащенко Т.П.,

при секретарі Топтигіній О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 16.08.2002 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зареєстрованого Бессарабською товарною біржею за номером №017. Даний договір зареєстрований КП «Ізмаїльське МБТІ» в реєстровій книзі за №51/3-52 від 01.04.2003 року на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 26.02.2003 року. Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що відповідно до даного договору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 придбали у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та стали його власниками. Вищевказаний договір був посвідчений Бессарабською товарною біржею відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв станом на момент укладання договору. Між сторонами договору відбулося повне виконання договору купівлі-продажу. Враховуючи викладене, позивачі просять суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений Бессарабською товарною біржею 16.08.2002 року, реєстровий номер №017, дійсним, та визнання за ними права власності на зазначений будинок.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, сповіщені про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник позивачів надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщений про час та дату судового розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав заяву, в якій вказав, що просить суд розглядати справу без його участі, розгляд справи залишає на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого Бессарабською товарною біржею за номером №017, укладеного 16.08.2002 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , власниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 стали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с.14).

На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.

Договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 від 16.08.2002 року, посвідчений Бессарабською товарною біржею за номером №017. Право власності зареєстровано КП «Ізмаїльське МБТІ», про що свідчить реєстраційний напис в реєстровій книзі за №51/3-52 від 01.04.2003 року на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 26.02.2003 року.

Згідно розпорядження Ізмаїльського міського голови від 19.02.2016 року № 57р «Про перейменування АДРЕСА_2 , провулків та проспекту в м.Ізмаїлі Одеської області» вулицю ОСОБА_7 перейменовано на вулицю Телеграфну.

Як вбачається з довідки КП «Ізмаїльське МБТІ» №859 від 02.09.2019 року відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи власниками житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року зареєстровані: ОСОБА_2 (1/2 частка) та ОСОБА_1 (1/2 частка) на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2002 року, посвідченого Бессарабською товарною біржею, зареєстрованого Ізмаїльським МБТІ в реєстровій книзі за №51/3-52 від 01.04.2003 року на підставі рішення Ізмаїльського міського суду Одеської області від 26.02.2003 року.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 року передбачено, що положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року, і не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року.

Згідно ст.ст.128,224,227 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону або договору. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.78 р., із змінами від 25.05.98 р. «Про судову практику у справах про визнання угод недійсними» угоди купівлі-продажу (зокрема при придбанні на біржових торгах) житлового будинку (квартири) або його (її) частини підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню.

При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

На час укладення зазначеного договору діяла ст.15 Закону України «Про товарну біржу», згідно якої не вимагалось подальше нотаріальне посвідчення угоди, укладеної на біржі.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року №121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.

Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею».

Відповідно до п.49 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року і чинної на момент укладення договору між сторонами (16.08.2002 року), - договір купівлі - продажу, зареєстрований на біржі є документом, що підтверджує право власності на житловий будинок, що відчужується.

Згідно зі ст.220 ч.2 ЦК України якщо сторони домовились відносно всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне чи часткове виконання договору, проте одна зі сторін ухиляється від нотаріального його посвідчення, суд може визнати цей договір дійсним. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне.

При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст.15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.

З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд визнає вищевказаний договір дійсним.

У відповідності зі ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.ст.12,13,77,78,79,80,81,82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме, житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , укладеного 16.08.2002 року між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстрований Бессарабською товарною біржею за номером № НОМЕР_1 , та визнання за ними права власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст.12,13,76,81,83,223,258,259,263,265,268,272,273,354,355 ЦПК України, ст.47, 224, 227 ЦК України в редакції 1963 року, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до Ізмаїльської міської ради, просп.Суворова,62, м.Ізмаїл Одеської області, про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зареєстрований Бессарабською товарною біржею 16 серпня 2002 року за номером №017.

Визнати право власності за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 02 грудня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_3 », та за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 02 грудня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків « НОМЕР_5 », в рівних частках за кожним на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 ,

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Т.П.Пащенко