Справа № 644/ 7446 /18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2019 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою в якій просить визначити розмір часток співвласників у майні, що є спільною сумісною власністю - квартири АДРЕСА_1 по Ѕ частині квартири за кожним та визнати за нею та відповідачем право особистої приватної власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 26.04.2003 року по 16.08.2018 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. За час сумісного життя в шлюбі вона з відповідачем мали спільний бюджет, вели спільне господарство. В період шлюбу за спільні кошти ними було придбано спільне майно у вигляді квартири АДРЕСА_1, в будинку готельного типу. Загальна площа квартири - 15,8 кв.м., житлова площа 10,8 кв.м. Право власності на вище зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем, ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. за реєстровим № 2263. Таким чином, позивач вважає, що спірна квартира є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався.

Від позивача до суду надійшла заява, в якій вона просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 26.04.2003 року позивач ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 141. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 16.07.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішення набрало законної сили 16.08.2018 року. Вказаним рішенням відновлено дошлюбне прізвище позивача (ОСОБА_1).

В період шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 придбали квартиру АДРЕСА_1 в будинку готельного типу. Загальна площа квартири - 15,8 кв.м., житлова площа 10,8 кв.м. Право власності на вище зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 21.08.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Карташовою С.І. за реєстровим № 2263.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Сімейного Кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання, вартість його на момент припинення шлюбних стосунків.

За таких обставин, суд визнає, що спірна квартира належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках, а саме по 1/2 кожному.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Таким чином, позовна вимога про визнання за відповідачем права власності на Ѕ частину спірної квартири задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України ОСОБА_2 має право самостійно, звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 720,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 69-71 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_1) право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1, в будинку готельного типу, загальною площею - 15,8 кв.м., житловою площею - 10,8 кв.м. в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання права власності на Ѕ частину квартири за ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП - НОМЕР_1) судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 720,00 грн.

Заходи забезпечення позову вжиті на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.11.2018 року, а саме: заборона відчуження квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 01, право власності на яку зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП - НОМЕР_2) зберігають свою дію протягом дев'яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повне судове рішення складено 11.03.2019 року.

Суддя: А. К. Сітало