Справа № 388/1662/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
13.03.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Степанова С.В.
при секретарі Лінській Л.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Орган опіки та піклування в особі Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її виховання,-
Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги наступним.
Позивач ОСОБА_1, перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем -ОСОБА_3. Від спільного проживання народилась дитина, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. З травня 2018 року ОСОБА_1 припинив фактичні шлюбні відносини з ОСОБА_5. Не зважаючи на ці обставини позивачі постійно піклувалися про малолітнього ОСОБА_6, приймали участь в його виховані та особистому спілкуванні.
В червні 2018 року відповідач звернулась до органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини. Відповідно до висновку органу Опіки та піклування Долинської районної державної адміністрації від 09.07.2018 року № 01-29/72/1 вирішено за доцільне, визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, біля матері -ОСОБА_3. Як зазначено вданому рішенні ОСОБА_1 не заперечував проти того, щоб його син проживав біля своєї матері -ОСОБА_3.
Після цього позивачі продовжували приймати участь у вихованні дитини. ОСОБА_1 постійно зустрічався з своїм малолітнім сином, піклувався про нього, забезпечував всім необхідним, проводили разом час як за місцем проживання позивачів.
В останньому тижні липня 2018 року відповідачка повідомила ОСОБА_1, що збирається з дітьми на початку серпня 2018 року на десять, п'ятнадцять днів відпочити та оздоровитись на узбережжі моря. Позивач ОСОБА_1 повідомив відповідача, що він також має змогу в цей час поїхати на відпочинок на узбережжя моря та буде проживати окремо від Відповідача та періодично проводити час з сином ОСОБА_6. Відповідачка з цим не погодилась та запропонувала ОСОБА_1, що після того як вона повернуться з відпочинку він зможе поїхати окремо разом з сином на відпочинок та оздоровлення сина.
З 06 серпня 2018 року відповідачка вимкнула мобільні телефони, розрахувалась з місця роботи, за місцем проживання не з'являється, будь яких контактів з ОСОБА_6 в позивачів з цього часу відсутні. З цього приводу позивачі звертався до органів поліції щодо розшуку дитини та підробки документів ОСОБА_5.
На даний час мати ОСОБА_3 протиправно усунула позивачів від виховання та спілкування з малолітньою дитиною. І позивачі не мають можливості забезпечити дитину необхідними речами та здійснювати інші права відносно власного сина та онука. Позивачі звертались до Органу опіки та піклування із заявою від 27.09.2018р. щодо визначення способу спілкування з дитиною.
Позивачі вважають, що їхні вимоги про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною є законні та обґрунтовані та в звязку із порушенням їх права в спілкуванні та вихованні дитини, змушені звернутися до суду з цим позовом.
Позивач та їх представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась. Відзив до суду від відповідача не надходив.
Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримала в частині, що погоджується з висновком органу опіки та піклування.
З огляду на вказане та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює заочне рішення що не суперечить вимогам статті 280 ЦПК України.
Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Копією свідоцтва про народження серії І-ОЛ № 227436 від 28.08.2018р. підтверджується, що батьками малолітнього ОСОБА_4, 02.10.2014р є позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 (а.с.8).
Із копії заяви від 11.08.2018р. слідує, що ОСОБА_2 є бабусею ОСОБА_6, зверталась до Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області та Органу опіки та піклування Долинської РДА з вимогою про допомогу розшукати ОСОБА_2 ОСОБА_6, 02.10.2014р.н. (а.с.13).
З копії листа Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 16.08.2018р. слідує, що гр. ОСОБА_2 повідомили про те, що малолітній ОСОБА_4 на даний час проживає разом з матірю в іншому місті, ознак адміністративної чи кримінальної відповідальності не вбачається (а.с. 15).
З копії листа Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 11.09.2018р. № 8386/01/119-18 слідує, що з 2016-2018 років ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сімї не притягувався (а.с.16).
Копією рішення № 61 від 26.06.2018 р. комісії з питань захисту прав дитини Долинської РДА Кіровоградської області вирішено надати ОСОБА_3 висновок про доцільність проживання її малолітнього сина ОСОБА_4 біля неї (а.с.17).
Копією довідки КДНЗ № 5 «Ружечка» № 01-17/142 від 12.09.2018 р. підтверджено що ОСОБА_4 з 03.08.2018р. не відвідує КДНЗ №5 «Ружечка» без поважних причин (а.с. 18).
Із наданого Долинською РДА Кіровоградської області від 27.12.2018р. № 01-29/142/1 висновку слідує, що орган опіки та піклування вважає за доцільне надати висновок органу опіки та піклування щодо участі ОСОБА_1С і ОСОБА_2 у вихованні малолітнього ОСОБА_4 встановивши години спілкування та побачення (а.с.38).
У принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості.
У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної ОСОБА_7 РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. № 2402-ІІІ встановлено, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.
Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001р. № 2402-ІІІ передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею.
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Згідно із ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Згідно зі ст.. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.
Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Судом на підставі вищенаведених письмових доказів та пояснень сторін встановлено, що позивачі мають можливість та бажання брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, а дитина в свою чергу потребує спілкування із батьком та бабусею.
Визначаючи конкретний порядок участі позивачів у вихованні дитини, суд враховує те, що форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статтей 8, 12, 16, 19, 28, 31, 32, 34, 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року та прийняв до уваги те, що позивачі бажають брати участь у вихованні рідного сина та онука і таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
При встановленні способу спілкування, суд дотримується розумного балансу на участь обох батьків у вихованні та доцільність прийняття батьком та бабою участі у вихованні сина, зважає на вік неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим вважає за необхідне задовольнити позов частковою.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись т.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 280-283 ЦПК України, суд
В И РІ Ш И В:
Зобовязати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з малолітньою дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши наступний порядок участі у вихованні малолітнього ОСОБА_4 - особисті побачення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не рідше двох разів на місяць (другу та четверту неділю місяця або за домовленістю у інші дні) з пятниці 17 год. 00хв. до неділі 18 год. 00хв. з ночівлею за місцем проживання останніх.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесений судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 704,80 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача відповідно до ст.284 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_8