Номер провадження: 22-ц/813/4017/19
Номер справи місцевого суду: 520/7625/18
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря: Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні на ухвалу Київського районного суду м. Одеси про відкриття провадження, призначення підготовчого судового засідання, постановлену під головуванням судді Куриленко О.М., 15 січня 2019 року в м. Одеса,

встановила:

У червні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні (т. 1 а.с. 3-5).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року відкрито позовне провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання (т. 2 а.с. 125-127).

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити за належною територіальною підсудністю до Ширяївського районного суду Одеської області, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т. 2 а.с. 159-165).

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, визначаючи підсудність, не встановив загальний обсяг спірного нерухомого майна, яке належало померлому ОСОБА_3 , не звернув увагу на те, що основна частина нерухомого майна знаходиться в Ширяєвському районі Одеської області, а тому справа не підсудна Київському районному суду Одеської області.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що ОСОБА_2 заявлені позовні вимоги щодо визнання права власності на спірну квартиру та на корпоративні права ПСП «АЛЬБІНА», а оскільки розмір статутного капіталу ПСП «АЛЬБІНА» дорівнює 0,00 грн., тому за правилами виключної підсудності справа має розглядатися Київським районним судом м. Одеси, тобто за місцем знаходження спірної квартири.

Заслухавши судцю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія судців дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту, визнання права власності на частку у майні (а.с. 3-5 т.1).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, вжито заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну квартиру та корпоративні права ПСП «АЛЬБІНА» (а.с.58-60 т.1).

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2018 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 21 червня 2018 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі та вирішення питання про забезпечення позову (а.с.104-106 т.2).

Ухвалою від 15 січня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , призначено дату підготовчого судового засідання (а.с.125-127 т.2).

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є квартира АДРЕСА_1 , та частина корпоративних прав ПСП «АЛЬБІНА», статутний капітал якого дорівнює 0,00 грн., а врахувавши наведене, встановив, що спір за правилами виключної підсудності належить до територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Одеси, оскільки спірна квартира знаходиться в Київському районі м. Одеси, має вищу ринкову вартість, ніж корпоративні права підприємства, статутний капітал якого дорівнює 0,00 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом; позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Зі змісту ч. 1 ст. 30 ЦПК України вбачається, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просила визнати її спадкоємцем першої черги та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , тобто на території Київського району м. Одеси, а також на корпоративні права ПСП « АЛЬБІНА », спадщина на яке відкрилася після смерті її чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 3-5 т.1).

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира належала на праві приватної власності померлому ОСОБА_3 , що підтверджується копіює витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.41 т.1). З копії консультаційного висновку ФОП ОСОБА_5 вбачається, що діапазон цін на спірну житлову квартиру становить від 19 400 грн. до 30 500 грн. за 1 кв.м. (а.с. 84 т.2). З огляду на наведене, позов має розглядатися судом за місцезнаходженням майна в порядку ст. 30 ЦПК України. Однак, за змістом вказаної статті пов`язані між собою позовні вимоги щодо кількох об`єктів нерухомого майна мають розглядатися за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Пов`язаною вимогою у даному позові є визнання права власності на корпоративні права ПСП «АЛЬБІНА».

В ст. 167 ГК України закріплено поняття корпоративних прав, а саме роз`яснено, що це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Враховуючи наведену норму права, слід зробити висновок, що корпоративні права полягають у праві особи приймати участь в управлінні підприємством, отримувати певну частину прибутку господарської організації, та вказані права можна ототожнювати объектами нерухомого майна, які знаходяться у власності ПСП «АЛЬБІНА» та на які посилалася апелянт в апеляційній скарзі, а тому дана позовна вимога не підпадає розгляду за правилами виключної підсудності, передбаченими приписами ст. 30 ЦПК України. Щодо інших об`єктів нерухомого майна позовні вимоги не заявлялися.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд першої інстанції вірно визначився що спір підлягає розгляду за місцезнаходженням спірної квартири, яка розташована в Київському районі м. Одеси та відносно якої були заявлені позовні вимоги, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу з вищенаведених підстав.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року постановлено з додержанням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 15 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 06 червня 2019 року

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе