Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 640/14435/17

провадження № 61-82св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах»,

представник позивача - Лисенко Юрій Володимирович ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» на постанову Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року у складі колегії суддів: Кіся П. В., Бурлаки І. В., Яцини В. Б.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - ПрАТ «СК «Інгосстрах») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування.

Позовна заява мотивована тим, що20 лютого 2014 року між ПрАТ «СК «Інгосстрах» і публічним акціонерним товариство комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») було укладено договір страхування, за умовами якого ПрАТ «СК «Інгосстрах» зобов`язалося у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за цим договором є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 .

23 вересня 2014 року у м. Нова Водолага Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля - Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Mercedes Vito, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року, якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, встановлено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 вересня 2014 року, власнику застрахованого автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , - ПАТ КБ «ПриватБанк» завдано матеріальну шкоду у розмір 313 500,00 грн, що підтверджується звітом від 08 жовтня 2014 року № 302-А/2014, а сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи, визначеної договором страхування, - 250 800,00 грн, яка була виплачена ПАТ КБ «ПриватБанк» 30 жовтня 2014 року.

З урахуванням вказаного, ПрАТ «СК «Інгосстрах» вважало, що згідно з положеннями статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток (суброгація), тобто до ОСОБА_2

На підставі вказаного, ПрАТ «СК «Інгосстрах» просило суд стягнути з ОСОБА_2 250 800,00 грн у рахунок відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою страхового відшкодування.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року узадоволенні позову ПрАТ «СК «Інгосстрах» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_2 є неналежним відповідачем у цій справі, оскільки відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , є ПАТ КБ «Приватбанк», а згідно з трудовою книжкою ОСОБА_2 у період з 22 липня 2010 року до 09 вересня 2015 року він працював на посаді водія інкасатора-охоронника у ПАТ КБ «ПриватБанк», тому саме останнє відповідно до статті 1187 ЦК України повинно відповідати за шкоду, завдану його працівником.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Інгосстрах» задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2018 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ПрАТ «СК «Інгосстрах» відмовлено з інших підстав.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування, ПрАТ «СК «Інгосстрах» звернулося до суду із позовом про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказуючи на те, що ця пригода сталася з вини ОСОБА_2 , що встановлено ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року. Разом з тим, позивач надав суду лише роздруківку вказаної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім того, з тексту цього судового рішення не вбачається, що його ухвалено за наслідками досудового розслідування дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 вересня 2014 року, та, що обвинувальний акт за результатами цього досудового розслідування винесено відносно відповідача у справі. Вказане свідчить, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Інгосстрах», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 14 січня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У лютому 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2019 року справу за позовом ПрАТ «СК «Інгосстрах» до ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування призначено до розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно вважав надану позивачем роздруківку ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року з Єдиного державного реєстру судових рішень неналежним доказом, оскільки ПрАТ «СК «Інгосстрах» не було учасником кримінального провадження, за наслідками розгляду якого було ухвалено вказане судове рішення, тому не має можливості отримати належним чином завірену копію цієї ухвали. Крім того, відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд не зазначив, якими доказами спростовується та обставина, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 та не встановив, чи заперечується ця обставина відповідачем.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У лютому 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав відзив на касаційну скаргу, вказуючи на те, що доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про те, що апеляційним судом допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення немає.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

20 лютого 2014 року між ПрАТ «СК «Інгосстрах» і ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір страхування, за умовами якого ПрАТ «СК «Інгосстрах» зобов`язалося у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором. Предметом страхування за цим договором є майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 .

23 вересня 2014 року у м. Нова Водолага Харківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля - Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Mercedes Vito, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 23 вересня 2014 року, власнику застрахованого автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , - ПАТ КБ «ПриватБанк» завдано матеріальну шкоду у розмір 313 500,00 грн, що підтверджується звітом від 08 жовтня 2014 року № 302-А/2014, а сума страхового відшкодування, з урахуванням франшизи, визначеної договором страхування, - 250 800,00 грн, яка була виплачена ПАТ КБ «ПриватБанк» 30 жовтня 2014 року.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року у справі № 631/504/15-к кримінальне провадження № 0000568 від 23 вересня 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, закрито у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПрАТ «СК «Інгосстрах» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду у повній мірі не відповідає.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

У частинах першій-четвертій статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною третьою статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням відповідача, сталася з вини останнього, позивач на виконання вимог статей 12, 81 ЦПК України надав суду копію ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року, якою було закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, якою встановлено, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову ПрАТ «СК «Інгосстрах», апеляційний суд виходив із того, що позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме з вини ОСОБА_2 , оскільки надана позивачем копія ухвали Нововодолазького районного суду Харківської області від 28 грудня 2015 року є роздруківкою з Єдиного державного реєстру судових рішень, в установленому законом порядку копія цього судового рішення не завірена.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна, оскільки судом у порушення принципу змагальності не зазначено, якими доказами спростовуються вищевказані обставини та чи заперечує проти цих обставин відповідач. Крім того, з рішення суду першої інстанції слідує, що представник ОСОБА_2 вину не заперечував, а, навпаки, погоджувався, зазначаючи лише про те, що відповідати за завдану шкоду має роботодавець.

Ураховуючи, що фактичні обстави справи не встановлені, оцінка доказам не дана, суд касаційної інстанції у силу своїх процесуальних повноважень позбавлений можливості ухвалити рішення по суті.

Відповідно до пунктів 1, 2 і 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Оскільки апеляційний суд не встановив фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, та не перевірив доводи сторін і надані на їх підтвердження докази, то оскаржувана постанова апеляційного суду відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного суду від 29 листопада 2018 рокускасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников Ю. В. Черняк