Справа № 462/124/17 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк А.І.
Провадження № 22-ц/811/1417/18 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Брикайло М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» на ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2018 року в справі за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року Львівське комунальне підприємство (далі-ЛКП) «Залізничнетеплонерго» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за період з 01.07.2015 року по 30.08.2016 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 3329 грн. 64 коп. та за послуги з гарячого водопостачання в розмірі 2931 грн. 12 коп., що сумарно становило 6260 грн. 76 коп., та судові витрати у розмірі 1378 грн.

09.03.2017 року позивач подав заяву (а.с.41), якою уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.07.2015 року по 01.02.2017 року в розмірі 4403 грн. 92 коп., а також інфляційні втрати в розмірі 123 грн. 09 коп. та 3% річних в розмірі 50 грн. 69 коп., нараховані за період з 01.07.2015 року по 31.08.2016 року.

11.01.2018 року позивач подав до суду заяву про відмову від частини позовних вимог (а.с.77) і просив стягнути з відповідача лише заборгованість за послуги з постачання теплової енергії за період з 01.07.2015 року по 30.05.2017 року в розмірі 3465 грн. 81 коп., яка визначена сторонами в мировій угоді, визнаній ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 13.06.2017 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 11.01.2018 року провадження в даній справі закрито на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвалу суду оскаржив позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго»,просить її скасувати з підстав порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 у користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» заборгованість за послуги з теплопостачання за період з01.07.2015 року по 30.05.2017 року в розмірі 3465 грн. 81 коп.

Свої доводи апелянт обгрунтовує тим, що в справі, в якій суд визнав між сторонами мирову угоду, і в даній справі одинаковими є лише сторони, однак, предмет спору та підстави в цих справах різні.

В судове засідання учасники справи не з'явились, їх явку до суду не було визнано обов'язковою, про дату, час та місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені шляхом направлення рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення судових повісток-повідомлень, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247 та ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи апеляційним судом проведено у їхній відсутності без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.03.2019 року, є дата складення повного судового рішення - 07.03.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 13.06.2017 року визнано мирову угоду, укладену між ЛКП «Залізничнетеплоенерго» та ОСОБА_2 у справі №462/635/17 за позовом ОСОБА_2 до ЛКП «Залізничнетеплоенерго», третя особа - ЖБК №70, про скасуваня боргу та стягнення коштів, згідно умов якої сторони погодили, зокрема, що на момент укладення мирової угоди заборгованість ОСОБА_2 перед ЛКП «Залізничнетеплоенерго» за послуги з теплопостачання та гарячої води в квартиру АДРЕСА_1 становить 3465 грн. 81 коп. (а.с.65-67).

У даній справі за позовом ЛКП «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості предметом спору є теж заборгованість за послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання до квартири відповідача, однак, розмір цієї заборгованості та період, за який вона утворилась, є іншими, оскільки судом першої інстанції не було вирішено у встановленому процесуальним законом порядку питання за заявою позивача про відмову від частини позовних вимог.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав передбачених пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України підстав для закриття провадження в даній справі, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, а апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, лише в частині скасування ухвали суду першої інстанції.

У зв'язку з тим, що скасовуючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд по суті не вирішує спору, тому відповідно до вимог ч.13 ст.141 ЦПК України, не має правових підстав для проведення апеляційним судом розподілу понесених позивачем судових витрат, в тому числі, й по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.4, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м.Львова від 11 січня 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 07 березня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.