Справа номер 237/1380/19
Номер провадження 2/237/701/19
30.05.19 року м. Курахове
Мар`їнський районний суду Донецької області у складі:
головуючого судді Кучко Я.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Махно Ю.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору, -
21.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору.
Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, а справу розглянути у її відсутність (а.с.19).
Відповідач ФОП ОСОБА_2 , будучи повідомленим про дату, час та місце судового засідання відповідно до вимог ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і який не подав відзив на позов, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
На підставі вказаного трудового договору 05 травня 2014 року у трудову книжку ОСОБА_1 було внесено відповідний запис за № 5 (а.с.7 зворотня сторона).
Пунктом 4 частини першої статті 36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору визначено розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.
Так, позивачем до свого позову долучено заяву, з якої слідує, що вона бажає розірвати трудовий договір з ФОП ОСОБА_2 з 19 лютого 2019 року на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням (а.с.11).
Натомість з повідомлення про невручення поштового відправлення, долученого позивачем до свого позову, вбачається неможливість виконання позивачем вищевказаної вимоги закону щодо попередження роботодавця про розірвання трудового договору, оскільки останнім відомим місцем знаходження її роботодавця є місто Донецьк Донецької області, яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що є додатком № 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України № 79-р від 07 лютого 2018 року, а Державне підприємство «Укрпошта» зупинило приймання і доставку поштових відправлень на територіях Донецької та Луганської областей, які не контролюються українською владою (а.с.10).
Згідно з Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 260 від 08 червня 2001 року «Про затвердження форми трудового договору між працівником і фізичною особою» та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27 червня 2001 року за № 554/5745, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин: фізичною особою - роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї зі сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що зважаючи на те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично не існують, укладений між ними 05 травня 2014 року трудовий договір можливо розірвати лише в судовому порядку, оскільки виконати процедуру розірвання трудового договору, передбачену діючим трудовим законодавством України, у позасудовому порядку не можливо у зв`язку з втратою позивачем зв`язку з відповідачем.
За таких обставин, суд вважає, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 щодо розірвання трудового договору з ФОП ОСОБА_2 , у ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263- 265, 279-284 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання трудового договору - задовольнити.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Я.Ю.Кучко
Дата документу 30.05.2019 року