Справа № 457/269/17 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 22-ц/811/2363/19 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів: Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Куцика І.Б.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , на додаткове рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 15 травня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 28 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» про відшкодування витрат на усунення недоліків товару та моральної шкоди (т.2, а.с. 126-132).

18 березня 2019 року представниками відповідача подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме: про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» судових витрат, які були понесені згаданим відповідачем у розмірі 4 196 грн. 33 коп. (т.2, а.с. 184-192).

Додатковим рішенням Трускавецького міського суду Львівської області від 15 травня 2019 року вище згадану заяву про ухвалення додаткового рішення частково задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» витрати пов`язані з явкою до суду в розмірі 3 996 грн. 33 коп. (т.2, а.с. 207-209).

Згадане додаткове рішення оскаржив представник позивача Суркова О.В.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про стягнення з позивача витрат, що пов`язані з явкою представника відповідача до суду, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Звертає увагу на те, що докази про витрати, що пов`язані з явкою до суду, відповідачем не було подано до закінчення судових дебатів, а впродовж 5 днів після ухвалення рішення суду.

Вважає, що судом невірно застосовано норми статей 133 та 138 ЦПК України, оскільки витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть самі сторони і ці витрати не відносяться до судових витрат (т.2, а.с. 212-218).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного додаткового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з долученого до заяви про ухвалення додаткового рішення розрахунку, відповідач з посиланням на статтю 138 ЦПК України - просив стягнути з позивача 4 196 грн. 33 коп. витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту його представників, а також найманням ними житла, що було пов`язано з розглядом даної справи судом першої інстанції (т.2, а.с. 184-192).

В той же час, частиною 1 статті 138 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

А відповідно до частини 2 статті 138 ЦПК України, сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представник має право на компенсацію від іншої сторони за втрачений заробіток чи відрив від звичних занять, однак стягнення на користь сторони чи її представника витрат, пов`язаних із явкою представника позивача до суду, положеннями частини 2 статті 138 ЦПК України не передбачено.

Аналогічні положення містяться і у статті 85 ЦПК України в редакції 2004 року.

Відтак, витрати відповідача, пов`язані із явкою його представника до суду першої інстанції, сплаті позивачем в порядку, який передбачений частиною 2 статті 138 ЦПК України, не підлягають.

Вище наведена правова позиція знайшла своє відображення і у практиці судів касаційної інстанції (т.2, а.с. 243-246).

За вище наведеного оскаржуване додаткове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову відповідачу у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 , задовольнити.

Додаткове рішення Трускавецького міського суду Львівської області від 15 травня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Віннер Імпортс Україна, ЛТД» задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з ОСОБА_2 витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту його представників, а також найманням ними житла.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 07 жовтня 2019 року.

Головуючий Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.