Справа № 591/279/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2019 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Дехти Р.В., секретаря судового засідання Більченко Ю.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг , в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом командира Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди,-
03 квітня 2019 року на адресу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надішли матеріали зазначеної цивільної справи з Зарічного районного суду м. Суми за підсудністю на підставі Ухвали від 11 березня 2019 року.
В позовній заяві представник позивача - Військової частини НОМЕР_1 просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 32 717 грн. 22 коп та витрати по сплаті судового збору . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 у зв`язку із чим був забезпечений певним майном для проходження служби черевиками, білизною, ременем, шкарпетками, рукавичками та іншим. ОСОБА_1 не було здано інвентарне речове майно на загальну суму 6 337,02, що із урахуванням кратності у цілому становить 31 685, 10 грн. Крім того, на момент виключення відповідача зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки-розрахунку №101 від 10.02.2016 за ним рахувалось речове майно, термін носіння якого не закінчився, а саме: черевики з високим берцем, білизна з довгим рукавом , білизна тепла з довгим рукавом, ремінь брючний, шкарпетки напіввовняні, рукавички зимові, костюм польовий нового зразку - всього на загальну суму 1032,12 грн. Отже, загальна сума матеріальних збитків становить 32 717,22 грн.
Ухвалою суду від 12 квітня 2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду на 10 травня 2019 року, через неявку сторін розгляд справи відкладено на 06 червня 2019 року.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення у разі неявки до суду відповідача не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Під час розгляду справи судом встановлено , що протягом 2015 2016 років відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 проходив військову службу в військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 та згідно наказу командира цієї частини від 06 березня 2015 року №71 був зарахований до списків особового складу і призначений на посаду командира бойової машини з обслуги 1 реактивного артилерійського взводу 9 реактивної артилерійської батареї з реактивного артилерійського дивізіону, ВОС 140144А що доведено матеріалами справи.
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них.
Матеріалами справи доведено , що ОСОБА_1 на період проходження військової служби був забезпечений державою всіма видами матеріального забезпечення, в тому числі речовим майном. Так, відповідно до картки обліку матеріальних цінностей особистого користування №3 від 06 березня 2015 року, Атестату № 30 , накладної №6 від 10.02.2016 року, солдат ОСОБА_1 , Міністерством оборони України в особі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 (на даний час військова частина НОМЕР_1 ) був забезпечений майном, згідно визначених норм, зокрема в особисте користування йому було видано: черевики з високим берцем - 1 п-р, білизну з довгим рукавом оливкового кольору - 1 к-т, білизну теплу з довгим рукавом оливкового кольору - 1 к-т, ремінь брючний - 1 шт., шкарпетки напіввовняні - 1 п-р, рукавички зимові - 1 п-р, костюм польовий нового зразку -1 к-т, куртку утеплену польову (Канада) - 1 шт., штани утеплені польові (Канада) - 1 шт, балаклаву 1 шт., чохол до фляги - 1 шт., костюм водозахисний - 1 к-т, казанок алюмінієвий - 1 шт., флягу алюмінієву - 1 шт.
Статтею 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-ХІУ передбачено, що військове майно є державною власністю.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України солдат ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХГУ, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 №551 - XIV (далі Статутів), зобов`язаний, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, не допускати протиправних дій, берегти державне майно.
Особи, що посягають на державну власність, недбало ставляться до озброєння, техніки та іншого військового майна, притягуються до матеріальної відповідальності. Притягнення до матеріальної відповідальності не звільняє від дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Постановою Верховної Ради України «Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі» 23.06.95р. N 243/95-ВР (надалі - Постанова ВРУ N 243/95-ВР), закріплено, що відповідно до Конституції України та інших актів законодавства України військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані зобов`язані бережливо ставитися до довірених їм озброєння, техніки та іншого військового майна, вживати заходів до запобігання шкоді.
Відповідно до ст.ст. З, 7 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», ст.ст. 9, 11, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 5, 13, 14, 15, «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 4 серпня 2000 року, солдат ОСОБА_1 відповідав за утримання в готовності до застосування та збереження державного майна, що довірене йому; його комплектність, наявність та якісний стан; недопущення випадків його псування та нестач; вжиття необхідних заходів для боротьби з нераціональним його витрачанням, втратою, нестачею, псуванням і розкраданням.
Пунктом 2 постанови ВРУ N 243/95-ВР визначено, військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливо - мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.
Пунктами 3, 32 постанови КМУ №1444 від 28.10.2004 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час» (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), передбачено наступне - речове майно за цільовим призначенням поділяється на майно поточного забезпечення, майно фонду зборів і майна непорушних запасів, а за використанням - на майно особистого користування та інвентарне майно. До інвентарного майна належать теплі та постільні речі, табірні та спеціальні намети, спеціальний одяг і льотно-технічне обмундирування, засоби індивідуального захисту, санітарно-господарське майно, спортивний інвентар та музичні інструменти. Інвентарне майно видається тільки у тимчасове користування (експлуатацію).
Разом з тим, фактичні обставини справи та надані належні документальні докази свідчать про те, що відповідач солдат ОСОБА_1 грубо порушивши вище зазначені вимоги законодавства, вчинив втрату (розкрадання) державного військового майна (речового майна), яке було видано військовослужбовцю у користування, чим заподіяв матеріальну шкоду державі, в особі військової частини НОМЕР_1 .
Згідно з вимогами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Пунктами 2,3, 4 частини 1 Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, яке затверджене постановою ВРУ від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР передбачено, що відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. У випадках, передбачених пунктом 14 цього Положення, відшкодування військовослужбовцем прямої дійсної шкоди, заподіяної державі, здійснюється у кратному співвідношенні до вартості майна. Військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди. Відшкодування шкоди військовослужбовцями і призваними на збори військовозобов`язаними провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.
Згідно п. 14 Положення військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну розкраданням, марнотратством або втратою зброї та боєприпасів, оптичних приладів, засобів зв`язку, спеціальної техніки, льотно-технічного, спеціального морського і десантного обмундирування, штурманського спорядження, спеціального одягу і взуття, інвентарних речей та деяких інших видів військового майна, несуть матеріальну відповідальність у 2-10-кратному розмірі вартості цього майна. Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості, затверджується Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 1995 р. N880 «Перелік військового майна, нестача або розкрадання якого відшкодовується винними особами у кратному співвідношенні до його вартості»:
- у п`ятикратному розмірі відшкодовується винними особами інвентарні речі: костюм водозахисний, казанок алюмінієвий, фляга алюмінієва, чохол до фляги, балаклава, спеціальний одяг і взуття: куртка і брюки утеплені усіх найменувань.
Відповідно до довідки розрахунку від 10 лютого 2016 року , що надана до матеріалів справи представником позивача про утримання коштів з військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 за втрату інвентарного речового майна видно , що відповідачем не було здано інвентарне речове майно на загальну суму - 6 337, 02 грн., при цьому вартість майна із урахуванням кратності в цілому становить - 31 685,10 грн.
Відповідно до наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 №33 від 10.02.2016 року солдат ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили) пункту 1 частини 8 статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» з 10 лютого 2016 року виключений зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлений на військовий облік до Сумського ОМВК .
Крім того, на момент виключення зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення, згідно довідки-розрахунку №101 від 10.02.2016 за солдатом ОСОБА_1 рахувалось речове майно, термін носіння якого не закінчився, а саме: черевики з високим берцем - 1 п-р, білизна з довгим рукавом оливкового кольору - 1 к-т, білизна тепла з довгим рукавом оливкового кольору - 1 к-т, ремінь брючний - 1 шт., шкарпетки напіввовняні - 1 п-р, рукавички зимові - 1 п-р, костюм польовий нового зразку -1 к-т, на загальну суму 1032,12 грн.
Відповідно до п. 29 Положення про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час, затвердженого постановою КМУ №1444 від 28.10.2004 року (який діяв на час виникнення спірних правовідносин), у разі звільнення військовослужбовця за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з них з урахуванням зносу.
Зважаючи на ті обставини, що солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків (у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили) військова частина зобов`язана утримати з останнього вартості предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися.
Враховуючи вищевикладене, загальна сума матеріальної шкоди нанесеної солдатом ОСОБА_1 державі в особі військової частини НОМЕР_1 станом на 11.01.2019 року становить 32 717 ( тридцять дві тисячі сімсот сімнадцять) грн. 22 коп., що підтверджується витягом з книги грошових стягнень та нарахувань № 28 від 11 січня 2019 року, виданого помічником командира з фінансово-економічної роботи - начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .
На підставі зазначеного , враховуючи обставини справи та належність та допустимість доказів , наданих у підтвердження заявлених вимог суд вважає позовні вимоги представника командира Військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст.4, 12, 81,259,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги командира Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 матеріальну шкоду в розмірі 32 717 гривень 22 копійки.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь військової частини НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 гривня 00 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Повний текст рішення буде виготовлено 10 червня 2019 року.
Суддя: Р. В. Дехта