ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/564/15-ц Номер провадження 22-ц/814/1239/19Головуючий у 1-й інстанції Голубенко В.Л. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Лобова О.А., Триголова В.М.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Кобеляціької міської ради Полтавської області про визнання права забудовника в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до Кобеляціької міської ради Полтавської області про визнання права забудовника в порядку спадкування посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року, помер її чоловік - ОСОБА_3 , після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , на яке вона є спадкоємцем за законом. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину на дане домоволодіння, вона не має можливості із-за відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на це нерухоме майно.

Просила суд визнати за нею право власності на вказане домоволодіння, в порядку спадкування за законом.

08 квітня 2015 року ОСОБА_2 подала уточнення до даної позовної заяви, в якому просить суд, визнати за нею право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , її чоловіка - ОСОБА_3

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 , право забудовника житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом, після ІНФОРМАЦІЯ_1 року, її чоловіка - ОСОБА_3 .

Рішення суду мотивовано тим, що у разі смерті забудовника до звершення будівництва його права та обов`язки входять до складу спадщини.

Не погодившись з даним рішенням його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_1 В апеляційній скарзі зазначила, що є дочкою позивача та померлого ОСОБА_3 , на момент смерті батька була неповнолітньою та проживала з батьками, а тому прийняла спадщину як особа, що нею користувалася

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить рішення суду залишити без змін, вважає, що підстави для скасування рішення суду відсутні. Вказує на те, що жодних перешкод у отриманні свідоцтва про право на спадщину у ОСОБА_1 не було.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їх представників, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги приходить до такого висновку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ОСОБА_3 , з яким позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1972 року (а.с.8-9).

Після смерті ОСОБА_3 , згідно технічного паспорту, значиться житловий будинок АДРЕСА_1 на земельній ділянці 600 кв. м. по АДРЕСА_1 , 1992 року побудови (а.с.10-14).

Згідно довідки Кобеляцької міської ради вбачається, що позивач ОСОБА_2 зареєстрована в даному будинку з 13 серпня 1985 року і по даний час (а.с.15).

У визначений законом строк, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дане домоволодіння, їй було відмовлено, внаслідок відсутності правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності на дане спадкове майно (а.с.16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що зазначені обставини підтверджуються належними і допустимими доказами та ґрунтуються на законі.

Проте, колегія суддів повністю не може погодитися із таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання ( ч. 1 ст. 15 ЦК України).

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» (п. 11) Верховним Судом України викладена правова позиція, відповідно до якої, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції не врахував вимоги ст. 15 ЦПК України, оскільки зі змісту позовних вимог не вбачається, що цивільні права, свободи чи інтереси позивача якимось чином порушено, не визнано або оспорено відповідачем.

Зокрема, колегією суддів встановлено, що позивачка у позовній заяві та при розгляді справи не обґрунтувала та не надала доказів порушення, невизнання або оспорювання свого права зі сторони відповідача - Кобеляціької міської ради Полтавської області.

Крім того, суд звертає увагу, що якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

При цьому, колегією суддів встановлено та не заперечувалося ОСОБА_2 . та її представником, що особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 є дочкою померлого ОСОБА_3

ОСОБА_3 та її представник не заперечували, що на час смерті ОСОБА_3 - ОСОБА_1 проживала разом з батьками і прийняла спадщину шляхом фактичних дій - вступ в управління та володіння спадковим майном(п. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Належними відповідачами у спорах про спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Однак, як відповідач до участі у справі ОСОБА_1 залучена не була, а вирішити спір за даним складом відповідачів суд апеляційної інстанції не має можливості.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суду неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому воно підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 до виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавської області, що не позбавляє її права звернутися із позовом до належного складу відповідачів.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 05 травня 2015 року про визнання права забудовника в порядку спадкування - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Кобеляціької міської ради Полтавської області про визнання права забудовника в порядку спадкування - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 24 травня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді О.А. Лобов

В.М. Триголова