Справа № 219/7627/16-ц
Провадження № 6/219/233/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2019 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Конопленко О.С.

за участю секретаря судового засідання Троян Л.К.,

державного виконавця Коваленко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Коваленко Вікторії Миколаївни про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі за текстом Бахмутський МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області) Коваленко В.М. звернулася до суду з поданням, у якому просить суд прийняти рішення щодо примусового проникнення до житла ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого виконання виконавчого листа № 219/7627/16-ц, 2/219/3709/2016, виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області 28 грудня 2017 року, про відібрання малолітньої дитини від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та передачі неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органу опіки та піклування Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області для її подальшого влаштування.

В обґрунтування подання державним виконавцем зазначено, що 29 грудня 2017 року на примусове виконання до Бахмутського МРВ ДВС ГТУЮ у Донецькій області надійшов виконавчий лист № 219/7627/16-ц, 2/219/3709/2016 від 28 грудня 2017 року, виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області, про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_3 від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та її передачі органу опіки та піклування Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області для подальшого влаштування. В перебігу примусового виконання державним виконавцем неодноразово вчинялись виконавчі дії щодо примусового відібрання дитини, проте жодного разу боржники за виконавчим документом: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , державного виконавця, представників органу опіки та піклування, правоохоронних органів (поліцейських) та свідків не допустили, а самостійно рішення суду виконувати відмовлялись. Крім того, кожного разу ОСОБА_2 поводився дуже агресивно, нецензурною лайкою висловлювався у бік присутніх, державному виконавцеві погрожував фізичною розправою, кидаючи через огорожу каміння та тримаючи у руках сокиру або ніж. Під час вказаних подій малолітня дитина ОСОБА_4 знаходилась або на подвір`ї домоволодіння, або була зачинена у будинку. Інший боржник за виконавчим документом ОСОБА_1 кожного разу поводилась менш агресивно, проте виконувати рішення суду також відмовлялась, а на прохання відчинити хвіртку та вийти й поспілкуватись з державним виконавцем та особами, залученими до проведення виконавчих дій, надавала категоричну відмову. Обидва боржники від підписів у актах державного виконавця чи будь-яких інших виконавчих документах відмовлялись, мотивуючи відмову тим, що з даним рішенням суду вони не згодні та будуть його оскаржувати. За таких підстав, державний виконавець приходить до висновку, що боржники добровільно виконувати рішення суду не збираються, а агресивна поведінка ОСОБА_2 становить загрозу для життя та здоров`я всіх учасників виконавчого провадження та малолітньої дитини. У зв`язку з наявною загрозою життю та здоров`ю малолітньої дитини та тривалим невиконанням рішення суду, обумовленим вищевказаними фактами, державний виконавець звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи.

В судовому засіданні державний виконавець подання підтримала з підстав, зазначених у ньому, додатково зазначивши, що виконавче провадження, в межах якого подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи, перебуває у неї на виконанні з вересня 2018 року. Малолітня ОСОБА_4 , якій у вересні цього року виповнилось вісім років, школу або дитячий садок не відвідує, медичних працівників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до дитини не допускають. Під час чергової спроби виконавця проникнути до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , нею у липні 2019 року було виявлено, що дитина пересувається подвір`ям, будучи одягненою у зимову шапку, пальто та взутою у зимові чоботи, а дитячі іграшки на території подвір`я відсутні. У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо власника вказаного домоволодіння, у якому проживають боржники разом з дитиною, відсутні, а на запит, направлений виконавцем до КП «Бахмутське бюро технічної інвентаризації» приблизно десять днів тому, станом на сьогоднішній день відповідь не надійшла.

У відповідності до положень частини 2 статті 439 ЦПК України сторони та інші заінтересовані особи про розгляд подання не повідомлялись та в судове засідання не викликались.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Виконавець зобов`язаний звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання (п. 12 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 1 статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що державний виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

При цьому, необхідно враховувати, що недоторканість житла гарантується статтею 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Враховуючи зазначені положення про недоторканість житла, примусове проникнення до житла боржника, при проведенні виконавчих дій, на думку суду є крайнім заходом, спрямованим на своєчасне виконання судового рішення, за наявності достатніх доказів, які свідчать, що всі можливості щодо здійснення виконавчих дій в площині Закону України «Про виконавче провадження» вичерпано і боржник перешкоджає проведенню виконавчих дій.

В свою чергу, державним виконавцем до подання не додано доказів того, кому належить домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно із частиною першою статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Боржник повинен бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження. Таким чином, державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду.

В свою чергу, державним виконавцем до подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи доказів отримання боржниками постанови про відкриття виконавчого провадження не додано, як і не додано копії постанови про відкриття виконавчого провадження, у якому боржником є ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що доводи державного виконавця Бахмутського МРВ ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Коваленко В.М. про необхідність примусового проникнення до житла боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження при розгляді подання та вивченні письмових доказів, доданих до нього, а тому відсутні підстави для задоволення подання.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 78, 89, 439 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця Бахмутського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Коваленко Вікторії Миколаївни про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.С. Конопленко