Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/184/19
Провадження № 2/499/197/19
У Х В А Л А

Іменем України

"11" березня 2019 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., перевіривши на виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великобуялицька сільська рада Іванівського району Одеської області, про визнання заповіту недійсним

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом відповідачів посилаючись на ту обставину, що при складані заповіту її батьком, він був недієздатним.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Суддею при дослідженні поданої позовної заяви встановлено, що позивачем при поданні позову не дотримано вимоги ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено квитанції про сплату судового збору від 15.01.2019 року на суму 352,40 грн., від 16.01.2019 року на суму 704,80 грн. та квитанцію від 31.01.2019 року про сплату 74,00 грн.

Однак, відповідно до акту складеного канцелярією Іванівського районного суду Одеської області від 05.03.2019 року, дані квитанції раніше надавалися до суду в рамках цивільної справи № 499/58/19, що також підтверджується роздруківкою з обліково-статистичної картки.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст.9 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Таким чином, за ставками судового збору, визначеними вищевказаним законом, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн. за позовну вимогу немайнового характеру та судовий збір у розмірі 384,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову, яка долучена до позовної заяви, оскільки надані позивачем квитанції були використані у іншій справі, тож до уваги судом взяті не можуть бути.

Така правова позиція підтверджується розясненнями Вищого спеціалізованого суду України який в: п.27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року №10, (даліпостанова) роз'яснив, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Відповідно до ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 та 177цього кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати більше десяти днів з дня отримання ухвали.

Також суд роз'яснює позивачу, що відповідно до ч.1-5 ст.95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення, отже докази, які належним чином не засвідченні, судом прийматися до уваги не будуть. Таким чином позивачу необхідно до початку розгляду справи по суті (у разі відкриття провадження по справі) засвідчити надані суду документи.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Великобуялицька сільська рада Іванівського району Одеської області, про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити вищевказані недоліки позовної заяви у семиденний строк з дня отримання ухвали, а саме: здійснити оплату судового збору у розмірі зазначеному у мотивувальній частині ухвали на реквізити: Отримувач коштів УК в Iванів. р-ні/Іванівс. р-н/ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37801601; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО)899998; Рахунок отримувача 5200; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз'яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяІ. В. Погорєлов