САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/15/19
Провадження №2/726/75/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.02.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Асташев С. А., при секретарі - Голик В.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій вказує, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.11.2010 року збільшено розмір стягуваних аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина сторін до 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначає, що розмір стягуваних аліментів є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина потребує більше витрат на матеріальне забезпечення. Крім того, з часу присудження аліментів істотно зріс прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Разом з тим, неповнолітній син сторін навчається на платному відділенні ДВНЗ «Чернівецький індустріальний коледж», про що укладено відповідний договір. Вартість одного року навчання становить 51550,00 гривень. Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити половину вказаних витрат на навчання дитини.

На підставі викладеного, позивач просить суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів на утримання дитини та встановити їх в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) позивача, але не меншу ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на її користь 255775 гривень додаткових витрат на оплату навчання ОСОБА_3

Позивач в судовому засіданні дала пояснення аналогічні викладеним в позові, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.

Суд, дослідивши обставини справи, пояснення сторін та письмові докази приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається із рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.11.2010 року збільшено розмір стягуваних аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3 та стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 зі змінами та доповненнями станом на момент розгляду справи встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів може бути збільшено у випадках передбачених цим законом. Оскільки вступила в силу редакція закону № 2037-VIII від 17.05.2017, який збільшує мінімальний розмір аліментів з 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50%, відповідно попередня стягувана сума аліментів в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не відповідає вимогам закону щодо мінімального розміру аліментів, а тому суд приходить до висновку, що розмір стягуваних аліментів повинно бути збільшено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне збільшити розмір стягуваних аліментів у частці від доходу відповідача та встановити їх в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Окрім того, судом встановлено, що неповнолітній син сторін навчається на платному відділенні ДВНЗ «Чернівецький індустріальний коледж» на 1-го курсу за спеціальністю «Компютерна інженерія». Згідно договору № 35 укладеного між ДВНЗ «Чернівецький індустріальний коледж» та ОСОБА_1 загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 51550,00 гривень. Замовник вносить оплату щосеместрово готівкою не пізніше ніж за: 1-й семест 20 серпня, 2-й семест 10 лютого. Вартість навчання на 1-му курсі (2018-2019 навчальний рік) становить 10800,00 гривень, 2-го курсу 12100 гривень, 3-го курсу 13550 гривень, 4 курсу 15100 гривень.

Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Встановлено також, що ОСОБА_3 став студентом вищевказаного навчального закладу у 2018 році будучи неповнолітньою особою та 18 років йому виповниться 23.08.2021 року. Стаття 185 СК України, у відповідності до якої позивач просить стягувати додаткові витрати на оплату навчання, передбачає, обовязок одного з батьків брати участь у додаткових витратах саме на дитину, тобто особу, яка не досягла 18-річного віку. Після досягнення особою повноліття у батьків виникає інший обовязок, обумовлений ст. 199 СК України, тобто утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років. Таким чином вік доньки чи сина є істотною обставиною для застосування тієї чи іншої норми СК України при визначенні обоязку по їх утриманню.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

Так, повноліття ОСОБА_3 наступить 23.08.2021 року, у час, коли він закінчить навчання на 3-му курсі навчального закладу. Однак оплата за навчання в 1-му семестрі 4-го курсу повинна бути здійснена до 20.08.2021 року, у час, коли ОСОБА_3 буде ще неповнолітнім. Оплата іншої частини навчання за 2 семестр 2021 року, коли ОСОБА_3 вже виповниться 18 років не буде належити до додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, а тому з відповідача не може бути стягнуто грошові кошти у розмірі 7550 гривень у порядку ст. 185 СК України.

За таких обставин визначено, що загальна вартість навчання, як додаткових витрат на дитину, у яких позивач зобовязаний брати участь у відповідності до ст. 185 СК України складає 44000,00 гривень.

Ч. 2, 3 ст. 185 СК України визначено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Враховуючи те, що позивачем вже сплачено грошові кошти за навчання сина за 1-й та 2-й семестр першого курсу у розмірі 10800 гривень, виходячи з обовязку батька брати участь у додаткових витратах на дитину, враховуючи принцип рівної участі батьків у вихованні дітей, із ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню половина від вказаної суми, що становить 5400,00 грн.

Що стосується стягнення подальших додаткових витрат на навчання сина, варто зауважити, що розмір участі одного з батьків визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Такими істотними обставинами можуть слугувати подальше фактичне навчання дитини у вказаному навчальному закладі, те чи в подальшому не буде розірвано вищевказаний договір з підстав відрахування дитини з навчального закладу, перехід на іншу форму навчання, де умови оплатності договору можуть бути змінені чи інших обставин, за яких навчання ОСОБА_3 може перерватись. За таких умов, коли неможливим є визначити та встановити наперед подальші обставини перебування дитини на навчанні, з метою недопущення порушення прав відповідача у випадку зміни таких обставин, суд вважає за доцільне та необхідне зобовязати відповідача сплачувати позивачу 50 % додаткових витрат на навчання дитини, які будуть покриватись після їх фактичного періодичного понесення позивачем. Таке рішення буде відповідати критеріям справедливості, розумності, доцільності та не суперечитиме принципу диспозитивності цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 181-183, 185, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 141, 280-282, 265, 280-282 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Збільшити розмір аліментів та стягнути з ОСОБА_2, місце проживання якого зареєстровано у Тернопільській область, Заліщицькому районі, с. Товсте, вул. Стрільців, 12 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, місце проживання якої зареєстровано у м Чернівці по вул. Горішній, 15 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на оплату навчання дитини у розмірі 5400,00 гривень.

Зобовязати ОСОБА_2 сплачувати ОСОБА_1 додаткові витрати на навчання дитини ОСОБА_3 у ДВНЗ «Чернівецький індустріальний коледж» за 1-2 семестри 2 курсу (2019-2020 н.р.), 1-2 семестри 3 курсу (2020-2021 н.р.), 1 семест 4 курсу (2019-2020 н.р.), що складають 50 % вартості навчання за відповідний семестр, які покривати після їх фактичного періодичного понесення ОСОБА_1.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя ОСОБА_4