ПОСТАНОВА

Іменем України

13 березня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/2306/16

провадження № 22-ц/4809/563/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник ПАТ «Державний ощадний банк України» - Карпінський С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Державний ощадний банк України» на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2018 року, суддя Павелко І.Л., по цивільній справі за поданням державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюти І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Іванюта І.М. звернувся в Кіровський районний суд м. Кіровограда із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника - ОСОБА_3.

На обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 55573275 з примусового виконання виконавчого листа № 404/2306/16-ц виданого 11.12.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1) на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (, рахунок № в АТ «Ощадбанк», код банку 300465, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-г) заборгованість за договором кредитної лінії №3 від 12.04.2011, укладеним між публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та приватним акціонерним товариством « Креатив », яка станом на 08.06.2016 становить 182376855,71 доларів США, 12788343,65 євро та 117167462,43 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 157813051 долари США та 10960903,46 євро; прострочена заборгованість за процентами 24555240,65 доларів США та 1827440,19 євро; сума пені за несвоєчасну сплату основного боргу 4191547,13 грн.; сума пені за несвоєчасну сплату процентів 102913835,41 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату основного борг; 349295,60 грн.; сума 3% річних за несвоєчасну сплату процентів 9677292,73 грн.; прострочена заборгованість за комісією за резервування 8 564,06 дол. США; сума пені за несвоєчасну сплату комісії за резервування 32866,02 грн. ; сума 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за резервування 2625,54 грн.

Самостійно, боржником рішення суду не виконано, будь-яких документів, від боржника, стосовно виконання рішення, не надходило.

18.01.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

В ході проведення виконавчих дій в межах відкритого виконавчого провадження № 55573275, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за пошуковим запитом про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження встановлені щодо фактичної особи ОСОБА_3 встановлено, що за боржником на праві приватної власності не зареєстровано об'єктів нерухомості.

Згідно відповідей державної фіскальної служби України відкриті рахунки у банківських установах наявні та державним виконавцем 15.08.2018 року накладено арешт на грошові кошти на рахунках боржника відкритих у банківських установах.

Державний виконавець зазначив, що рішення суду до теперішнього часу боржником не виконується, боржник ухиляється від виконання рішення суду, а саме не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належних йому доходів.

Просив суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим листом № 404/2306/16-ц виданого 11.12.2017 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2018 року у задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції в зв'язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначено, що суд здійснив формальний аналіз лише подання державного виконавця.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 04.02.2019 року по справі відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 12.02.2019 року справу призначено до розгляду.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28.02.2019 року справу продовжено строк розгляду справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець не надав до суду належних та переконливих доказів на підтвердження факту умисного, свідомого ухилення ОСОБА_3 від виконання зобов'язань за рішенням суду. Також державним виконавцем не доведено, з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження, необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Проте, з таким висновком районного суду, апеляційний суд погодитись не може, з огляду на наступне.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Так, відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 4 ЦПК України, а також постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд першої інстанції, неухильно дотримуючись норм матеріального та процесуального права, повинен забезпечити їх справедливий, неупереджений та упродовж розумного, але не більш встановленого законом строку розгляд і вирішення з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду.

Відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно п.19 ч.3 ст.. 18 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

Відповідно до розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень ( обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 ЦПК України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З матеріалів справи вбачається, що відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться за адресою вул. Городецького, 13 м. Київ, що територіально відноситься до Печерського району м. Києва.

На вказане вище Кіровський районний суду м. Кіровограда увагу не звернув, у зв'язку із чим прийшов до помилкового висновку та розглянув подання по суті з порушенням правил підсудності розгляду даного подання.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Згідно ст.. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню до іншого суду першої інстанції для її розгляду, за місцем виконання відповідного рішення, що територіально підсудна Печерському районному суду м. Києва.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 374, ст. ст., 378, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України» - задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16.11.2018 року - скасувати. Справу направити на розгляд за підсудністю за місцем виконання судового рішення до Печерського районного суду м. Києва.

Текст постанови складено 15.03.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України

Головуючий:

Судді: