ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 травня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/5680/17

Головуючий у першій інстанції - Литвиненко І. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/613/19

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.

секретар: Поклад Д.В.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - управління державного архітектурно-будівельного контролю Чернігівської міської ради, Чернігівська міська рада, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою (суддя Литвиненко І.В.), ухвалене о 08 год. 33 хв. у м.Чернігів, повний текст рішення складено 25 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за власний кошт здійснити перебудову самовільно збудованої літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до п.3.25* ДБН360-92, а також вимогам ДБН В .2.2-15-2005 щодо проектування дахів з водостоками, а в разі технічної неможливості або відмови - знести. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними спорудами в АДРЕСА_2 , земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку позивач користується на підставі договору оренди земельної ділянки №2687/п від 30.12.2014 року. Власниками житлового будинку та користувачами сусідньої земельної ділянки, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 з часткою 1/4 та ОСОБА_3 з часткою 3/4. За доводами ОСОБА_1 , внаслідок здійснення чисельних самовільних перебудов та нового будівництва дощова вода та інші атмосферні стоки, які збираються на даху здійсненої надбудови літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю стікають позивачу у подвір`я, в результаті чого на подвір`ї позивача постійна вологість і сирість, що не відповідає санітарним вимогам і створює постійні незручності для позивача та його сім`ї.

У лютому 2019 року до суду подано заяву про відмову позивача від частини заявлених нею вимог до відповідача ОСОБА_3 , оскільки за час, що минув з дня подачі позову до суду, було встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 здійснили поділ належного їм житлового будинку, надвірних споруд та земельної ділянки і ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вже не є суміжними землекористувачами. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 лютого 2019 року таку відмову прийнято і закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до ОСОБА_3

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 лютого 2019 року позовні вимоги задоволено частково; зобов`язано ОСОБА_2 облаштувати літню кухню, баню з надбудовою та гараж з надбудовою сараю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , необхідними інженерно-технічними заходами, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3180 грн 00 коп. у відшкодування судових витрат. Рішення суду мотивовано тим, що будівництво літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю відповідач ОСОБА_2 проводив на власній земельній ділянці за наявності відповідного дозволу на те, дані будівлі на земельній ділянці, що перебуває в оренді ОСОБА_1 , не розміщені. Твердження позивача стосовно того, що відповідач самовільно переніс паркан в бік земельної ділянки відповідача, свого підтвердження у судовому засіданні не знайшло. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що конструкції дахів не відповідають вимогам ДБН В.1.1-25-2009 «Інженерний захист територій та споруд від підтоплення та затоплення», що завдає порушення прав позивача та встановлено висновком експертизи, яка проводилась на підставі ухвали суду, які підлягають судовому захисту.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення яким зобов`язати ОСОБА_2 за власний кошт здійснити перебудову самовільно збудованої літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю розташованих за адресою: АДРЕСА_1 у відповідності до п.3.25* ДБН360-92 ( відстань від найбільш виступної конструкції стіни до межі суміжної земельної ділянки треба приймати не менше 1.0 м), а також вимогам ДБН В .2.2-15-2005 щодо проектування дахів з водостоками, а в разі технічної неможливості або відмови - знести. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в супереч вимогам ст.ст. 10,12,13,81,263,265 ЦПК України проігнорував надані ОСОБА_1 докази, не дав належної оцінки її доводам, віддав перевагу доводам позивача, не прийняв до уваги документи, що містяться в матеріалах справи. Суд першої інстанції за позицією позивача обмежився цитуванням загальних норм чинного законодавства і не обґрунтував на підставі яких фактичних доказів дійшов висновків про відсутність порушення прав позивача в частині землекористування, що є порушенням ст. 263 ЦПК України. ОСОБА_1 вважає, що суд в основу судового рішення поклав висновки судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 27.12.2018 року, висновки якої не відповідають вумогам ч. 1 ст. 12 Закону України « Про судову експертизу», надавши вказаному доказу перевагу. Натомість не мотивуючи не взяв до уваги висновки Управління Державного архітектурно-будівельного контролю та висновок експерта Тарасовської В.В. № 03-11/17 від 27.10.2017 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку загальною площею 81,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 від 29.10.2015 року (а.с. 6) до складу домоволодіння входять: альтанка - И,1; навіс - 1,Д; літня кухня - 1,Е1,2; гараж - 1,Ж; сарай - 1,3; убиральня - 1,к; сарай - 1,К, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 46550673 від 29.10.2015 року (а.с. 7-8 том. 1).

Належні позивачу споруди розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка перебуває у власності Чернігівської міської ради та користуванні позивача на підставі договору оренди земельної ділянки № 2687/п від 30.12.2014 року (а.с. 14-17, 18-19).

На звернення ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з приводу порушень її права з боку ОСОБА_2 останній надавалися відповіді про неможливість проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил (а.с. 20-21 том. 1).

ОСОБА_2 являється власником 1/4 частки будинку, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 89529948 від 14.06.2017 року (а.с. 22-23 том. 1) та копією договору купівлі-продажу від 21.07.1988 року (а.с. 185-186 том 1).

Належна відповідачу частина житлового буднику з надвірними будівлями розташована на земельній ділянці яка йому належить на праві власності, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 137-138 том 1).

10.09.2012 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про індивідуальне будівництво» № 181 ОСОБА_2 було дозволено будівництво літньої кухні, бані з надбудовою розміром 5,0*4,6 м. та гаражу з надбудовою сараю розміром 7,0*4,0 м по АДРЕСА_1 (а.с. 124 том 1). Розтащування дозволених новобудов було погоджено з завідувачем відділу архітектури та зазначено схематично на Генеральній план схемі забудови земельної ділянки що належить ОСОБА_2

27.10.2017 року судовим експертом Тарасовською В.В. на замовлення ОСОБА_2 було складено висновок експерта № 03-11/17 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження яким встановлено, що дах літньої кухні з надбудовою, що розташовані АДРЕСА_4 , двохскатний і розташований таким чином, що дощові та талі води потрапляють виключно на земельну ділянку АДРЕСА_4 . Дах гаража з надбудовою трьохскатний, влаштований таким чином, що одна частина дощових та талих вод потрапляє на земельну ділянку АДРЕСА_4 , а інша частина на земельну ділянку АДРЕСА_2 . З метою запобігання відведення дощових та талих вод з даху гаража з надбудовою, розташованою по АДРЕСА_4 на сусідню земельну ділянку АДРЕСА_2 необхідно вздовж нижньої кромки скату покрівлі гаражу влаштувати жолоб і виконати його уклін таким чином, щоб вода збігала на проїжджу частину АДРЕСА_1. Вказані роботи з облаштування водостоку з даху гаража з надбудовою можливо виконати за умови забезпечення доступу до нижньої кромки скату покрівлі вказаної вище будівлі зі сторони сусідньої ділянки по АДРЕСА_2 (а.с. 118-126 том 1)Також у висновку зазначено, що на кресленні Генерального плану(схеми), виконаного відповідно до рішення виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 10.09.2012 року № 181, дозволені до будівництва господарські будівлі позначені червоним кольором і розміщені таким чином, що їх тильні фасади проходять по межі з сусідньою земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 27.12.2018 року № 3012-3016/18-24 було встановлено, що збудовані ОСОБА_2 літня кухня, баня з надбудовою та гараж з надбудовою сараю, за адресою: АДРЕСА_3, згідно до генерального плану (схеми), погодженого завідувачем відділу архітектури Денисовим В.П. та наданого рішенням виконавчого комітету Деснянської районної у м. Чернігові ради від 10 вересня 2012 року № 181. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємоузгоджене водовідведення, згідно з вимогами ДБН В. 1.1-25-2009 «Інженерний захист територій та споруд від підтоплення та затоплення». При проведені будівельних робіт з реконструкції по будівництву літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_2 не виконані роботи по влаштуванню необхідних інженерно-технічних засобів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель будівель на територію суміжної ділянки. Площа (місце) між збудованим ОСОБА_2 гаражем з надбудовою сараю та встановленим металевим гаражем захаращене будівельними матеріалами (шлакоблоками, металевими листами та іншим), що також спричиняє утворенню вологості та сирості на земельній ділянці, яка знаходиться в оренді ОСОБА_1 Виконані ОСОБА_2 роботи з будівництва літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , не порушують цілісність, безпечність та експлуатацію будинку та прибудинкових споруд, що належать ОСОБА_1 , та розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Фактичні розміри Літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю, що збудовані за адресою: АДРЕСА_3 , відповідають розмірам, зазначеним у рішенні Виконавчого комітету Деснянської районної у місті ради від 10.09.2012 року № 181. Збудовані в 2012 році ОСОБА_2 . літня кухня, баня з надбудовою та гараж з надбудовою сараю за адресою: АДРЕСА_3 знаходяться на його земельній ділянці, кадастровий номер НОМЕР_2 , що також підтверджено виконаною у 2014 році геодезичною зйомкою земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_1 , що перебуває в оренді ОСОБА_1 , де відсутні вищезазначені будівлі. Збудовані ОСОБА_2 літня кухня, баня з надбудовою та гараж з надбудовою сараю, що розташовані за адресою: АДРЕСА_3, повинні бути забезпечені та облаштовані необхідними інженерно-технічними заходами, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок або взаємо-узгоджене водовідведення, згідно з вимогами ДБН В. 1.1-25-2009 «Інженерний захист територій та споруд від підтоплення та затоплення» (а.с. 108-116 том.).

Відповідно до частини 1 ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до частини 3 ст. 375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Аналізуючи обставини справи, надані учасниками докази та враховуючи характер спірних правовідносин, норми права які їх регулюють, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що будівництво літньої кухні, бані з надбудовою та гаражу з надбудовою сараю відповідач ОСОБА_2 проводив на власній земельній ділянці за наявності відповідного дозволу . Вказані споруди не є самочинними та позивачем не надано доказів про те, що ОСОБА_2 порушив права позивачки як суміжного землекористувача. Внаслідок будівництва проведеного відповідачем суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність порушень прав позивача які підлягають судовому захисту шляхом зобов`язаня ОСОБА_2 облаштувати літню кухню, баню з надбудовою та гараж з надбудовою сараю, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , необхідними інженерно-технічними заходами, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

Доводи апеляційної скарги щодо надання переваги одних доказів над іншими, не заслуговують на увагу суду, оскільки судом зроблено аналіз всих доказів, що містяться в матеріалах справи. Висновок судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 27.12.2018 року № 3012-3016/18-24 узгоджується з висновком експерта № 03-11/17 за результатами проведення будівельно-технічного дослідження, витягом з рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради «Про індивідуальне будівництво» від 10.09.2012 року № 181 та додатком до нього, листами відповідями Державної архітектурно-будівельної інспекції України на звернення ОСОБА_1 .

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів у справі (що відповідно до положень статті 367 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції), які не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду щодо наявності підстав для задоволення позову, оскаржуване рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 4 червня 2019 року.

Головуючий: Судді: