П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/21954/18

Провадження № 22-ц/4815/1105/19

Головуючий у Рівненському міському

суді: Ковальов І.М.

Ухвалу суду першої інстанції проголошено

у м. Рівне Рівненської області

08.05.2019 о 12 год. 08 хв.

Повний текст ухвали складено: 08.05.2019

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ;

суб`єкт оскарження: державний виконавець Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області;

представники учасників справи:

заявника адвокат Лизун Андрій Сергійович;

за участі (в апеляційному суді): представників Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги начальника Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та представника ОСОБА_2 адвоката Гаврильця Миколи Богдановича на ухвалу Рівненського міського суду від 08 травня 2019 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії старшого державного виконавця Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області (далі старший державний виконавець). Мотивуючи свої вимоги, вказував про порушення чинного законодавства при проведенні електронних торгів щодо продажу нежитлового приміщення загальною площею 65, 4 м2, що знаходиться у АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , лот № НОМЕР_1 . Електронні торги відбувалися 16 жовтня 2018 року на примусове виконання рішення Рівненського міського суду від 17 жовтня 2017 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 000 доларів США заборгованості, що за курсом Національного банку України складало 13 270 000 гривень.

З тих міркувань, що державним виконавцем було не додержано вимог закону при реалізації майна просив поновити строк подання скарги на дії старшого державного виконавця та визнати його дії з передачі на реалізацію зазначеного нежитлового приміщення неправомірними.

Ухвалою Рівненського міського суду від 08 травня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Поновлено заявнику строк для подання скарги і визнано дії старшого державного виконавця Якоба Ю.В., виконавче провадження №55866190, з передачі на реалізацію нежитлового приміщення у АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , неправомірними.

Заявник: ОСОБА_1 ; місце прож.: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суб`єкт оскарження: Хустський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області; місце знаходження: 90400 м. Хуст Закарпатської області, вулиця Поперечна, 2; .

Стягувач: ОСОБА_2 ; місце знаходження: АДРЕСА_4 ; РНОКПП: НОМЕР_3 .

У поданій апеляційній скарзі начальник Хустського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, фактично покликався на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Обґрунтовуючи її, зазначалося про додержання старшим державним виконавцем положень ст.ст. 3-4, 24-26, 56 Закону України "Про виконавче провадження", а саме винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна боржника, а їх копії направлено сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення №№3664 і 3668. За дорученням старшого державного виконавця Нетішинським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області 14 серпня 2018 року було описано і арештовано майно боржника нежитлове приміщення № АДРЕСА_5 . Дану постанову не було внесено до автоматизованої системи виконавчого провадження, адже її винесено іншим державним виконавцем іншого відділу державної виконавчої служби.

Не погоджувався з доводами заявника про проведення оцінки без огляду приміщення та її заниження, оскільки вважав, що до обов`язків державного виконавця входить виключно залучення суб`єкта оціночної діяльності та повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. Тобто огляд і визначення вартості входить до компетенції суб`єкта оціночної діяльності.

12 вересня 2018 року державним виконавцем підготовлено заявку на реалізацію арештованого майна та направлено до ДП "Сетам". При цьому зауважив на відсутності оскаржень звіту про оцінку майна під час направлення майна на реалізацію і в ході реалізації.

На його думку, припущеннями є твердження заявника, з якими погодився й суд, про невключення в автоматизовану систему виконавчого провадження постанови про опис і арешт майна та документів щодо відсутності обтяжень майна, позаяк у разі встановлення цих фактів організатором торгів було б повернуто заявку на реалізацію майна.

Крім того, постанова про опис і арешт майна боржника від 14 серпня 2018 року була надіслана сторонам виконавчого провадження разом з постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності.

Щодо ухвали Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , то її оскаржено в апеляційному порядку і вона не набрала законної сили. Тобто ОСОБА_3 не була власником 1/2 частки нежитлового приміщення площею 65, 4 м2 у м. Нетішин Хмельницької області, проспект Незалежності, 9, АДРЕСА_6 . Тому доводи ОСОБА_1 про виконання цієї ухвали Рахівським районним органом державної виконавчої служби не заслуговують на увагу.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до старшого державного виконавця з інформацією про арешт майна, долучивши відповідну ухвалу. Однак її лист з додатком надійшов 18 жовтня 2018 року.

Вважав додержаними при проведенні електронних торгів від 16 жовтня 2018 року вимоги Порядку реалізації арештованого майна, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5. Тобто арешт на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 , накладено через два дні після його реалізації у визначеному законом порядку, а перед зверненням стягнення на майно державний виконавець перевірив його належність на праві власності боржнику і перевірив, чи перебуває це майно під арештом.

З наведених міркувань просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Представник ОСОБА_2 адвокат Гаврилець М.Б. в апеляційній скарзі покликався на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, а також на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи.

На обґрунтування апеляційної скарги вказував про додержання державним виконавцем положень законодавства щодо примусового виконання рішення суду та реалізації арештованого майна з електронних торгів.

Окрім цього, ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року, якою затверджено мирову угоду між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , була подана до Рахівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у жовтні того ж року. На її підставі працівниками відділу було внесено до Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна відомості про обтяження 18 жовтня 2018 року, тобто вже після затвердження мирової угоди і ухвалення рішення по суті. Тому вважає, що ця ухвала постановлялася з метою створення перешкоди при виконанні рішення Рівненського міського суду від 17 жовтня 2017 року. Також ще 06 серпня 2018 року Рахівським районним судом Закарпатської області було забезпечено позов у справі №305/1337/18, однак до виконання її звернуто не було.

Обидві ухвали оскаржено ОСОБА_2 в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного переконаний, що ОСОБА_3 не була власником 1/2 частки нежитлового приміщення АДРЕСА_6 площею АДРЕСА_7 , тоді як його власником є боржник. Дана обставина також стверджена і відповідним записом в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчужень об`єктів нерухомого майна щодо права власності, інших речових прав, іпотек та обтяжень.

З цих підстав просив ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 08 травня 2019 року скасувати і відмовити ОСОБА_1 у скарзі на дії державного виконавця.

У поданому відзиві ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. При цьому посилався на те, що нежитлове приміщення АДРЕСА_5 є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто йому належить виключно 1/2 частка цього майна. На його переконання, державним виконавцем при реалізації майна з електронних торгів не було додержано правил ст.ст. 50, 56, 57 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, що затверджений наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року щодо перевірки належності майна боржнику, винесення постанови про накладення арешту і опису майна та обов`язковості повідомлення боржника про результати визначення вартості чи оцінки майна.

Поготів, суб`єкт оціночної діяльності огляд приміщення проводив заочно, без виїзду на місце. Також вважав, що визначена ним вартість у 650 076 гривень є заниженою.

Окрім того, ухвали, на які покликаються особи, що подали апеляційні скарги, є чинними і набрали законної сили, оскільки апеляційним судом провадження за ними закрито через відсутність фактів порушень прав ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявників, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Як з`ясовано судом, 22 лютого 2018 року постановою старшого державного виконавця Якоба Ю.В. на виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 17 жовтня 2017 року було відкрито виконавче провадження ВП "55866190 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 995 373 гривень та накладено арешт на все його нерухоме майно.

21 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Якобом Ю.В. перед зверненням стягнення на нерухоме майно винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності, де зазначалося про те, що 14 серпня 2018 року на підставі постанови про опис і арешт майна боржника було описано нежитлове приміщення № АДРЕСА_5 . В той самий час, в автоматизованій системі виконавчого провадження відсутня постанова про опис і арешт майна боржника, а її копія ОСОБА_1 не направлялася.

Того ж числа постановою старшого державного виконавця у виконавчому провадженні призначено суб`єктом оціночної діяльності Приватне підприємство "Алекс Хуст" в особі ОСОБА_4 . При цьому учасниками справи і не заперечується та обставина, що суб`єкт оціночної діяльності для здійснення оцінки нерухомого майна за його місцезнаходженням у АДРЕСА_8 . Нетішин Хмельницької АДРЕСА_9 , не відвідував.

Тобто заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що оцінка майна у 650 076 гривень очевидно не відповідає дійсним обставинам та вимогам закону.

Інші учасники справи та їх представники об`єктивних і переконливих доказів на їх спростування не надали, матеріали справи не містять, а апеляційним судом їх не було здобуто.

Згідно зі ст.ст. 12 і 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Норми частини п`ятої ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачають обов`язок виконавця повідомити про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки арештованого майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, який затверджений наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29 вересня 2016 року, встановлено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами 3-16 п. 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна.

Між тим, старшим державним виконавцем без ознайомлення ОСОБА_1 із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна підготував заявку на його реалізацію.

Правильно судом з`ясовано і те, що виконавцем не було долучено до заявки і постанови про опис та арешт майна боржника, адже вона відсутня в автоматизованій системі виконавчого провадження, як немає і документів про відсутність обтяжень майна.

Крім того, 26 липня 2018 року ОСОБА_3 звернулася в Рахівський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна, набутого у шлюбі, одночасно вимагаючи забезпечити її вимоги.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 серпня 2018 року заяву позивача задоволено і накладено арешт на нерухоме майно відповідача, в т.ч. і на нежитлове приміщення АДРЕСА_5 . Того ж числа зазначену ухвалу направлено для виконання до місцевого відділу державної виконавчої служби.

Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30 серпня 2018 року було затверджено мирову угоду між сторонами у справі, за умовами якої визначено, що 1/2 частка вказаного нежитлового приміщення належить ОСОБА_3

Дана ухвала набрала законної сили, оскільки 15 січня 2019 року апеляційне провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_5 Закарпатським апеляційним судом закрите з тих підстав, що цим судовим рішенням питання про права і обов`язки стягувача не вирішувалося.

11 жовтня 2018 року ОСОБА_3 звернулася з листом до старшого державного виконавця, повідомивши про арешт майна і долучивши з цією метою копію відповідної ухвали.

16 жовтня 2018 року відбулися електронні торги, де розпочато продаж нежитлового приміщення АДРЕСА_5 , лот № НОМЕР_1 .

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", якою на державного виконавця покладено обов`язок накласти арешт на майно (кошти) боржника або описати і арештувати його, старший державний виконавець перед зверненням стягнення на майно не перевірив належність нежитлового приміщення боржнику на праві власності, а також не встановив, чи знаходиться це майно під арештом.

Як обґрунтовано зазначив суд, наведені порушення законодавства, що вчинені старшим державним виконавцем при виконанні виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 996 373 гривень заборгованості, в їх сукупності призвели до порушення прав боржника та унеможливили його участь у примусовому виконанні судового рішення.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Щодо доводів апеляційної скарги начальника Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про хибність висновків суду з приводу порушення законодавства, допущених старшим державним виконавцем, то вони спростовуються матеріалами справи та вимогами закону.

Так само заперечуються і аналогічні аргументи представника ОСОБА_2 адвоката Гаврильця М.Б.

Не можна погодитися і з твердженнями авторів апеляційних скарг про недодержання судом норм процесуального права.

Так, згідно із абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Окрім викладеного, чіткий і вичерпний перелік випадків, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового, наведено у ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Натомість будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів, що спонукали би до хибного розв`язання спірних правовідносин, чи інших обставин, що є обов`язковим мотивом для унеможливлення законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, зазначено не було, матеріали справи не містять, а апеляційним судом здобуто не було.

Не заслуговують на увагу як необґрунтовані і покликання обох апеляційних скарг про те, що одноосібним власником нежитлового приміщення АДРЕСА_5 , був виключно ОСОБА_1

Не згодна колегія суддів і з рештою доводів апеляційних скарг, адже вони вбачаються такими, що спростовуються правильністю висновків суду попередньої інстанції.

Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до пункту 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Судовий збір, що понесений представником ОСОБА_6 та начальником Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській областіпри поданні апеляційних скарг, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід віднести на їх рахунок.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги начальника Хустського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області та представника ОСОБА_2 адвоката Гаврильця Миколи Богдановича залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду від 08 травня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: о 13 год. 10 хв. 10.10.2019

Головуючий: Хилевич С.В.

Судді: С.О.Гордійчук

Н.М.Ковальчук