Справа № 274/871/18
Провадження № 2/0274/1073/19
Рішення

Іменем України

30.05.2019 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и в :

В лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 15.11.2012 р. відповідач уклав з Банком кредитний договір б/н за яким отримав кредит у розмірі 2700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з оплатою по процентній ставці 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Порядок, строки повернення кредиту та сплати відсотків, передбачені Договором.

Відповідач свої обов`язки, передбачені умовами договору виконує неналежним чином, прострочена заборгованість станом на 31.12.2017 р. становить 38466,92 грн. а тому просив стягнути з відповідача суму боргу та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 15.03.2018 року прийнято справу до розгляду, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 46-47).

14.05.2018 року винесено заочне рішення, яким позовні вимоги АТ КБ " Приватбанк" задоволено повністю ( а.с. 54-56).

15.11.2018 року на адресу Бердичівського міськрайонного суду від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява про перегляд та скасування заочного рішення ( а.с. 71-75).

28.11.2018 року задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення, скасовано заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 14.05.2018 року, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін ( а.с. 86-87).

05.02.2019 року представником відповідача ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, згідно якого вони просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог, а також подано заяву про застосування строків позовної давності ( а.с. 182-186).

14.03.2019 року представником позивача Н.В. Гаренко подано відповідь на відзив , згідно якої просять суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі ( а.с. 213-228).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 В. ОСОБА_5 . позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених в повному обсязі. Вказав, що останній рух коштів по картці було здійснено 07.02.2019 року, позовна заява на пошту здана 06.02.2018 року, тому строк позовної давності вони не пропустили.

Представник відповідача ОСОБА_2 зазначив, що останнє зарахування коштів на карту відповідачем відбулося 21.01.2015 року в сумі 2,00 грн., щодо суми 788 грн. за 07.02.2015 рік то дані кошти є зарахуванням переказу на карту відповідача, а не поповненням картки самим відповідачем .

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, вважає, що позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.11.2012 р. між відповідачем та АТ КБ "ПРИВАТБАНК" укладено кредитний договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з оплатою по процентній ставці 30,00 % на рік в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с. 10).

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитним лімітом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, за перевитрати платіжного ліміту, комісії за користування кредитом та інших витрат.

В порушення умов кредитного договору, відповідач неналежно виконував взяті на себе зобов`язання щодо погашення наданого йому кредиту, у зв`язку з чим станом на 31.12.2017 р. його заборгованість перед банком становить 38466,92 грн., яка складається з 2695,63 грн. заборгованості за кредитом, 30174,14 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 3289,20 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 1807,95 грн. штрафу (процентна складова) (а.с. 7-9).

Отже, судом встановлено, що позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, тобто відповідач своєчасно та у повному обсязі одержав кредит, користувався ним, але свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів належним чином не виконував.

Між сторонами виникли правовідносини, стосовно неналежного виконання відповідачем умов укладеного кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У своїй заяві від 05.02.2019 року відповідач заявив клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог позивача.

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 15.11.2012 останній платіж за кредитною заборгованістю ОСОБА_3 здійснено 30.06.2015 року в розмірі 10,80 грн.( а.с. 8-зворот).

Однак, як вбачається з виписки по руху коштів з основної карти НОМЕР_1 за період з 01.11.2012 по 26.12.2018 ОСОБА_3 30.06.2015 року Банком було здійснено автоматичне списання відсотків за прострочений кредит в сумі 10,80 грн., що не може вважатися погашенням коштів самим відповідачем, останній платіж відповідачем було здійснено особисто 21.0.2015 року в сумі 2,00 грн. ( а.с. 105-111).

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

В силу ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема ч.2 ст.258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

В силу ч.1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Для обчислення давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Згідно п.3, п. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, строк позовної давності для звернення позивачем до суду із зазначеними вимогами в повному обсязі закінчився 21.01.2018 року. До суду позовна заява надійшла 19.02.2018 року, тобто поза межами строку позовної давності.

У зв`язку з тим, що позивач не надав суду доказів на підтвердження існування поважних причин для пропуску строку позовної давності, даний позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76-77,81,263-265,268,273,274-279,354 ЦПК України, ст. ст. 256,267,526,527,530,610,629,1049,1050,1054 ЦК України, суд, -

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2019 року.

Головуючий : Т.М. Вдовиченко