Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2019 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,з участю секретаря судового засідання Брагіної І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради ,про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом,в якому зазначає, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. за № 5031 від 29.11.2019 року йому належить квартира АДРЕСА_1 .

Право власності зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

До набуття позивачем права власності відповідач, була зареєстрована у зазначеному житловому приміщені.

Після укладання договору купівлі продажу продавці квартиру звільнили.

Однак з невідомої позивачу причини в квартирі залишилась зареєстрована особа - відповідач ОСОБА_2 .

Посилаючись на те що, на теперішній час відповідач, яка не є членом сім*ї власника, створює позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю. Відповідач утратила право користуватися будинком, не має законних підстав для продовження реєстрації місця проживання за вказаною адресою, просить суд усунути позивачу перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач не з*явився,подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлялася про розгляд справи судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову з додатками за відомою адресою зареєстрованого місця проживання,а також шляхом публікації оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади, відзиву на позов не надала.

Враховуючи приписи ст.280 ЦПК України, суд за відсутності відзиву відповідача на позов та за відсутності заперечень з боку позивача проти розгляду справи без участі відповідача на підставі наявних доказів,ухвалює заочне рішення,що додатково гарантує відповідачу передбачений ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод доступ до правосуддя,в тому числі перегляд заочного рішення судом, що його ухвалив,за заявою відповідача.

Всебічно вивчивши обставини справи,дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку,що позов заявлений обґрунтовано,підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та перевірено доказами, що на підставі договору купівлі-продажу посвідченого Приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Садовніченко В.М. за № 5031 від 29.11.2018 року кв. АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 .

Відповідно до умов вищезазначеного договору продавець передав у власність покупця ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 .

Проте, відповідач ОСОБА_2 , яка не є членом сім*ї нового власника залишається зареєстрованою у вказаному будинку, про що свідчить відповідь з Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 5031 від 29.11.2018 року.

Позивач, як власник квартири правомірно звернувся до суду за захистом свого права.

Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12 2003 року припинення реєстрації місця проживання здійснюється також на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Зважаючи на положення ст. 1 Протоколу № 1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини» кожна особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України власник не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у цьому праві.

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд.

Як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна може вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо такі перешкоди не пов`язані з позбавленням права володіння власністю.

З матеріалів справи суд встановив, що відповідач в квартирі АДРЕСА_1 , є приватною власністю позивача, не проживає, але залишається зареєстрованою, що порушує права позивача як власника.

З наведеного вище суд встановив, що реєстрація відповідача в квартирі АДРЕСА_1 , що належить позивачеві, є формальною, але чинить перешкоди власнику позивачу по справі - в здійсненні своїх прав щодо користування та розпорядження належним йому майном, на підставі чого позовні вимоги необхідно задовольнити.

На підставі ст.316, 317,391 ЦК України, Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, ст. 1 Протоколу № 1 до «Конвенції про захист прав та основних свобод людини», ст. 41 Конституції України, ст.4,12,13,76,81,141,258,259,265,280,284,353,355 ЦПК України,суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою,що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , втратившою право користування квартирою, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення суду набирає законної сили,якщо протягом строків,встановлених ЦПК України,не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга,або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі оголошення вступної та резолютивної части рішення,зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Ю.А.Галущенко