РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 562/3276/18

Провадження № 22-ц/4815/332/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Ковальчук Н. М.,

суддів: Бондаренко Н. В., Гордійчук С. О.,

секретар судового засідання - Ковальчук Л. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1;

відповідачі - ОСОБА_2;

- Комунальне підприємство "Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації";

- Здолбунівська міська рада Рівненської області;

- Кооператив "Маяк";

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2018 року, ухвалене о 14 годині 10 хв. у складі судді Кушніра О. Г., повний текст складено 19 грудня 2018 року

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, Комунального підприємства "Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації", Здолбунівської міської ради Рівненської області, Кооперативу "Маяк" в якому просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області №16/4 від 26 січня 2005 року щодо оформлення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_3, визнати недійним свідоцтво про право власності від 02 лютого 2005 року, видане ОСОБА_3, скасувати державну реєстрацію на цю квартиру, визнати за нею у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку паєнагромадження в сумі 5234 крб. у Кооперативі «Маяк», що становить 1/2 частки права власності вищевказаної квартири.

Обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 вказувала на те, що в лютому 1974 року її батько ОСОБА_4, як член Кооперативу «Маяк» отримав ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_2 і станом на 01 січня 1990 року сплатив всі внески в сумі 5234 крб. Право власності на квартиру батько не оформив. Після його смерті відкрилася спадщина на все його майно, у тому числі на спірну квартиру. В квартирі вона проживала з 1974 року по 1990 рік та з 1998 року по даний час, була членом сім»ї члена кооперативу. ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько помер. У серпні 2005 року Здолбунівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу на все майно, проте за відсутністю коштів свої спадкові права на квартиру не оформила. У вересні 2018 року їй сестра - відповідачка по справі повідомила, що буде продавати квартиру. Пізніше взнала, що відповідачка протиправно оформила за собою право власності на всю квартиру на підставі підробленої довідки Кооперативу «Маяк» та рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради №16/4 від 26 січня 2005 року. Сестра ніколи не була членом кооперативу, а тому свідоцтво про право власності є незаконними та підлягає скасуванню. Оскільки нотаріус за відсутності правовста- новлюючих документів її право власності на належну їй 1/2 частку спірного спадкового майна оформити не може, її спадкові права підлягають захисту у судовому порядку.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовено повністю. Скасовані вжиті ухвалою Здолбунівського районного суду від 13 вересня 2018 року заходи забезпечення позову, вирішено питання про судові витрати.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що суд порушив вимоги ч. 4 ст. 206, оскільки не вирішив питання про визнання позову Кооперативу «Маяк». Позивачем надавались до суду докази про те, що ОСОБА_2 ніколи не була членом Кооперативу «Маяк», оскільки на час сплати всієї суми пайових внесків за квартиру їй було 13 років. Судом не взято до уваги надані документи, що ще в лютому 1974 року її батько ОСОБА_4, як член кооперативу «Маяк» отримав ордер на вселення у квартиру АДРЕСА_2, і станом на 01 січня 1990 року сплатив всі пайові внески. Батько був єдиним власником квартири і вона, як спадкоємець, не відмовлялась від спадщини. З наведених міркувань просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Окрім цього, зазначає, що в даний час відкрито кримінальне провадження по факту підробки посадовими особами ЖБК «Маяк» довідки, яка стала підставою для винесення рішення виконкомом Здолбунівської міської ради, а тому просила зупинити провадження по даній справі до вирішення питання у кримінальному провадженні.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною, тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - відхилити.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалюючи рішенні про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка належних та допустимих доказів про членство спадкодавця на час його смерті у Кооперативі «Маяк» не подала, як і не подала доказів на спростовування викладених в довідці від 23 грудня 2004 року відомостей про членство ОСОБА_3 в кооперативі, яка була зареєстрована у спірній квартирі та проживала в ній з 16 березня 2004 року, а внесення спадкодавцем коштів на погашення позики кооперативу не є безумовним доказом набуття ним права власності на спірну квартиру.

З такими висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, виходячи із слідуючого.

Судом встановлено: 15 лютого 1974 року виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради ОСОБА_4 виданий ордер №211 на вселення у трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 на підставі рішення виконавчого комітету на сім»ю з 4 чоловік.

Відповідно до довідки №284 від 28 лютого 1997 року ОСОБА_4 проживав у даній квартирі з сім»єю з 10 грудня 1996 року.

Спірна квартира перебувала у власності Кооперативу «Маяк» і ОСОБА_4 за період з 1971 року по 1989 рік повністю виплатив кооперативу вартість квартири в сумі 5 234 карбованці, що стверджується наявними в матеріалах справи квитанціями виданими кооперативом на ім»я ОСОБА_4 про внесення ним коштів на погашення позики, процентів та капітальний ремонт.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на усе належне йому майно. Спадкоємцями першої черги є дві дочки померлого - позивачка ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2, які у відповідності до ст.ст.1268, 1269 ЦК України прийняли спадщину, та отримали 24 лютого 2009 року свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та грошові вклади по 1/2 частці, що підтверджується матеріалами спадкової справи №342/2005.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 просила визнати незаконним оформлення сестрою права власності на спірну квартиру, оскільки на день своєї смерті батько сплатив у кооператив всі внески і квартира належала йому на праві власності відповідно до Закону України «Про власність», який діяв на час сплати всієї вартості квартири, а отже квартира входить у спадкову масу після смерті батька. Оскільки батько не оформив на себе право власності на квартиру, то у зв»язку з цим позивачка просила визнати за нею право власності на половину вартості внесків, сплачених батьком за квартиру.

На думку апеляційного суду вимоги позивачки є законні і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про власність", чинного на час виплати всієї вартості квартири, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до довідки голови кооперативу «Маяк» від 10 вересня 2018 року, виданої на запит адвоката Педича Д. П., ОСОБА_4 був членом кооперативу, внески за квартиру виплатив повністю.

Оскільки ОСОБА_4 за життя повністю сплатив вартість квартири, то зазначене дає право вважати квартиру, що перебувала у власності кооперативу, його власністю, а відсутність протоколу зборів Кооперативу «Маяк» про прийняття в члени кооперативу не скасовує права власності на майно.

Положення пункту 31 Постанови Пленуму Ради міністрів Української РСР "Про затвердження Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу" від 30 квітня 1985 року № 186, визначали, що член житлово-будівельного кооперативу має право за згодою загальних зборів членів кооперативу передати свій пай будь-кому з постійно проживаючих з ним членів сім'ї, які досягли вісімнадцятирічного віку або одружилися чи влаштувалися на роботу в передбачених законом випадках до досягнення зазначеного віку.

Будь-які відомості про те, що ОСОБА_4 передавав свій пай будь-кому з постійно проживаючих з ним членів сім'ї відсутні.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 судам необхідно мати на увазі, що згідно із статтею 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд - продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншого ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності і вчиняти відносно неї інші угоди, що не заборонені законом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Установивши, що ОСОБА_4 повністю виплатив кооперативу вартість спірної кварти, та у відповідності до діючого на той час законодавства набув право власності на квартиру, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що квартира АДРЕСА_1 є спадковим майном після смерті ОСОБА_4 та підлягає поділу між спадкоємцями.

При цьому судом враховано, що набуття спадкодавцем права власності на кварту шляхом сплати вартості квартири, ніким не оспорювалось.

Стаття 1261 ЦК України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За наведених обставин позивач, як спадкоємець першої черги, після смерті батька набула право на спадкування спірної квартири.

Згідно довідки ЖБК "Маяк" від 23 грудня 2004 року, виданої в бюро технічної інвентаризації для оформлення права власності, вбачається, що ОСОБА_3 дійсно є членом Кооперативу «Маяк» і за нею закріплена квартира, пайові членські, вступні внески сплачено повністю, вартість квартири станом на 01 січня 1990 року становила 5234 крб. Довідка стала підставою для винесення рішенням виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради Рівненської області №16/4 від 26 січня 2005 року про оформлення права приватної власності на спірну квартиру за ОСОБА_6 та видано їй свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 02 лютого 2005 року.

Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що довідка не відповідає фактичним обставинам, які встановлені у справі. Так відповідно до кватанцій про внесення плати за квартиру, кошти вносив ОСОБА_4 Станом на день виплати всіх коштів відповідачці ОСОБА_2 було 13 років, а тому ані можливості бути членом кооперативу, ані можливості сплатити внески за квартиру у неї не було.

Відповідно до повідомлення Здолбунівської місцевої прокуратури від 19.12.2018 року за вих. № 35-2188вих-18 місцевою прокуратурою 19.12.2018 року внесено відомості до ЄРДР України про кримінальне провадження по факту видачі кооперативом «Маяк» довідки для ОСОБА_3

З огляду на викладені обставини, та вимоги закону, апеляційний суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області №16/4 від 26 січня 2005 року щодо оформлення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_3 за ОСОБА_3, визнання недійним свідоцтва про право власності від 02 лютого 2005 року, визнати за нею у порядку спадкування за законом права власності на 1/2 частку в паєнагромадженні у Кооперативі «Маяк» в сумі 5234 крб., що становить 1/2 частки права власності вищевказаної квартири підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрацію на спірну квартиру, то такі вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам роз'яснено, що рішення суду про задоволення позову про повернення майна, переданого за недійсним правочином, чи витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації права власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст.ст. 19, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень").

З огляду на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є підставою для скасування державної реєстрації прав за попереднім власником, вимоги позивачки про скасування державної реєстрацію у судовому порядку не підлягає задоволенню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були не правильно та не повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які не підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2018 скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунального підприємства "Здолбунівське міське бюро технічної інвентаризації", Здолбунівської міської ради Рівненської області, Кооперативу "Маяк" про визнання незаконним і скасування рішення органу місцевого самоврядування та державної реєстрації, визнання права власності задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Здолбунівської міської ради Рівненської області №16/4 від 26 січня 2005 року «Про оформлення права приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 ОСОБА_3».

Визнати недійним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане виконавчим комітетом Здолбунівської міської ради Рівненської області від 02 лютого 2005 року ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_4.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на 1/2 частку в паєнагромадженні у Кооперативі «Маяк» в сумі 5234 карбованців, що становить 1/2 частку квартири АДРЕСА_4.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації на квартиру АДРЕСА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4 228 (чотири тисячі двісті двадцять вісім) гривень 80 копійок судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складено 7 березня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді: підпис Бондаренко Н.В.

підпис Гордійчук С. О.

Копія вірна: суддя-доповідач Ковальчук Н.М.