Справа № 466/9591/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,-

у с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з ОСОБА_1суму завданої майнової шкоди у розмірі 9843,66 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 11.07.2016 року у м.Львові трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Toyota, номерний знак 140859, що належить Управлінню патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м.Львові, під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП автомобіль Toyota, номерний знак 140859 зазнав механічних пошкоджень. Крім того, на дату скоєння ДТП ОСОБА_1 не мала чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Вина ОСОБА_1 стверджується постановою Шевченківського районного суду м.Львова від 16.08.2016 року.

Зважаючи на це, МТСБУ сплатило на користь потерпілої особи ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 9292,66 грн.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не бажає в добровільному прядку компенсувати позивачу понесені витрати, зазначені вище, МТСБУ змушений звернутись з даним позовом до суду з вимогою про відшкодування цих витрат в порядку регресу, як це передбачає ст. 1191 ЦК України.

Представник позивача в судове засідання не зявився, в позовній заяві просив розглядати справу без участі представника МТСБУ, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач у судове засідання не зявилася повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.07.2016 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Peugeot, номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Toyota, номерний знак 140859, що належить Управлінню патрульної поліції Міністерства внутрішніх справ у м.Львові, під керуванням ОСОБА_2 В результаті ДТП автомобіль Toyota, номерний знак 140859 зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 16.08.2016 року винуватцем вказаної ДТП визнано ОСОБА_4

За змістом ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача ОСОБА_1 у вчиненні згаданої ДТП доведена та доказуванню не підлягає.

Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до положення п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Як встановлено, на момент скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_1 не мала чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 161 від 09.12.2016 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Toyota, номерний знак 140859 становила 9292,66 грн.

У звязком з цим, МТСБУ після зібрання та перевірки матеріалів по справі, здійснило регламентну виплату потерпілій особі в розмірі 9292,66 грн.

Пунктом 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

30.07.2018р. МТСБУ звернулось до ОСОБА_5 з листом про компенсацію в добровільному порядку витрат, понесених у зв'язку з проведенням регламентної виплати потерпілому. Проте, на час ухвалення рішення в добровільному порядку ОСОБА_1 не компенсовано витрати МТСБУ.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з регламентною виплатою знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню. Також з ОСОБА_1 слід стягнути 551 грн., за залучення субєкта оціночної діяльності.

Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з заявою до суду.

У звязку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1762,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265, 280-283, 354 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1191 ЦК України, суд ,-

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) суму завданої майнової шкоди в розмірі 9843,66 грн. (девять тисяч вісімсот сорок три гривні шістдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) судового збору.

Позивач: Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, 02002, п/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313, .

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: 79068, м.Львів, вул.Лінкольна, 45/96.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку ст. 284-285 ЦПК України.

Апеляційна скарга на заочне рішення подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6