Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/5428/19
Провадження № 2/644/1878/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бугери О.В.

за участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частину квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.07.2019 року звернувся до суду із відповідним позовом. Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , а також стягнути судовий збір. В обґрунтування позову посилався на те, що він перебуває у шлюбі із відповідачкою з 23.05.1998 року. З середини лютого 2014 року їй стосунки фактично припинені. Під час спільного проживання подружжям було придбано 30 березня 2007 року квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка є двокімнатною, за договором купівлі-продажу покупцем виступила відповідач та право власності на квартиру було зареєстровано за нею. Він подавав заяву, якою погоджувався на придбання квартири. Було зроблено рівноцінний внесок в поліпшення цієї квартири та виконаний ремонт. Всупереч вимогам ч.1 ст.65 СК України відповідачка порушує його право на розпорядження квартирою, без його згоди укладає із сторонніми особами договори оренди житлового приміщення, не сплачує комунальні послуги, вилучила та утримує у себе правовстановлюючі документи на квартиру. Його намагання вмовити відповідача надати договір купівлі-продажу чи його копію, не дали позитивного результату. Вважав, що за змістом ст.60 СК України майно набуте в період шлюбу є спільним сумісним майном, йому належить 1/2 частини квартири та оскільки квартира зареєстрована за відповідачем ним заявлено такі вимоги до суду. Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали. Відповідач пояснила, що вона не заперечує проти того, що позивачу належить частка в цій квартирі, оскільки дійсно вона придбана в період шлюбу, вона ніколи цього не заперечувала, що стосується орендаторів, дійсно здавала квартиру в оренду, але саме на вимогу позивача мешканці квартири були виселені, квартира є пустою, там ніхто наразі не проживає. Представник відповідача просила при вирішенні питання про стягнення судового збору врахувати, що будь-яких перешкод в реалізації права позивача на частку квартири з боку відповідача не чинилось, ці вимоги вона визнавала до подачі позову та визнає наразі, а тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача лише у розмірі 50% від сплаченої суми. Також представник відповідача пояснила, що у Комінтернівському районному суді м.Харкова перебуває на розгляді цивільна справа про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів та вони мали намір подати зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя в рамках даного спору, оскільки в період шлюбу було придбано також квартиру, що розташована у Комінтернівському районі м.Харкова та автомобіль, але судом у прийнятті зустрічного позову було відмовлено.

Суд, вислухавши доводи позивача, його представника, відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, встанови наступне.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до вимог ч.1, 2, 3 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Сторони у справі перебувають у шлюбі, що зареєстрований 23 травня 1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №244 (а.с.7). Як пояснили сторони в судовому засіданні рішення про розірвання шлюбу ще не прийнято, справа перебуває на розгляді в суді. Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до договору купівлі-продажу від 30.03.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Коссе Л.М. Іващенко ОСОБА_5 придбала у власність квартиру за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі за №1115. Відповідно до вимог ч.1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладанні договору купівлі-продажу 30.03.2007 року позивач ОСОБА_1 надавав письмову нотаріальну згоду своїй дружині відповідачу у справі ОСОБА_3 на купівлю зазначеної квартири за суму та на умовах на її розсуд в період зареєстрованого шлюбу з ним за їх сумісні кошти (а.с.11). За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_3 . Квартира є двокімнатною, загальною площею 45,0 кв.м., житловою 27,5 кв.м., підстава виникнення права власності договір купівлі-продажу реєстраційний номер 1115 від 30.03.2007 року, договір посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Коссе Л.М. (а.с.10). За інформацією звіту про незалежну оцінку майна вартість квартири за адресою АДРЕСА_1 складає 464400 гривень (а.с.17-40). Відповідно до вимог ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Дійсно, відповідачем, з одного боку, та ОСОБА_6 , з іншого, укладався договір оренди спірної квартири 22.01.2018 року (а.с.3,4). Але будь-яких доказів того, що відповідач діяла не в інтересах родини, стороною позивача не надано. Укладання договору саме з відповідачем зумовлено тим, що відповідач є титульним власником квартири. Відповідно до вимог ч.1 ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, квартира придбана в період шлюбу, є сумісним майном подружжя, частки в якому є рівними, та право власності на квартиру зареєстровано за відповідачем. При подачі позову позивачем було сплачено судовий збір двома квитанціями №25 від 05.07.2019 року в розмірі 802 гривні 80 копійок, №36 від 15.07.2019 року в розмірі 1520 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідач позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення, враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 50% від сплаченої суми судового збору, а 50% підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Керуючись ст.ст. 319, 355, 357 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 65, 70 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 95, 142, 264-268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1161 (одну тисячу сто шістдесят одну) гривню 40 копійок.

Зобов`язати УК Індустрі/мХар/ Індустріал/ 22030101 повернути ОСОБА_1 частину сплаченого ним судового збору відповідно до квитанції №36 від 15.07.2019 року в розмірі 1161 (одну тисячу сто шістдесят одну) гривню 40 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 10.10.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова. У зв`язку із оголошенням вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , що зареєстрований АДРЕСА_2 .

Представник позивача ОСОБА_2 , адвокат, за ордером, вулиця Мироносицька, 63-а м.Харків.

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_4 , адвокат за ордером, договором, АДРЕСА_3 С.Потоцького, АДРЕСА_4 .

Головуючий: суддя О.В.Бугера