Єдиний унікальний номер 225/5072/17
Номер провадження 22-ц/804/1189/19
У Х В А Л А

29 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Канурної О.Д., Соломахи Л.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Розпутько Я.О.

представника відповідача ПАТ «Донецьксталь» - металургійний завод» Гаркуши Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмут Донецької області у залі судових засідань № 3 цивільну справу № 225/5072/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» про визнання формулювання причини звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 лютого 2019 року (суддя першої інстанції Качаленко Є.В.),

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" (далі - ПРАТ «ДМЗ»), в якому просив визнати формулювання причини звільнення у наказі № 1 ПРАТ "ДМЗ" від 27 червня 2017 року неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17 березня 2017 року по день винесення рішення суду у розмірі 74 877 грн., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 9 124 грн. 50 коп., вихідну допомогу у розмірі 10 891 грн. 20 коп., зобов`язати відповідача перерахувати в ПФУ щомісяця утримані з його заробітної плати ЄСВ з 01 жовтня 2016 року.

В обґрунтування позову зазначив, що в період з 13 вересня 2012 року по 21 листопада 2016 року він працював за безстроковим трудовим договором інженером 1 категорії по АСУ ТП доменних печей ділянки автоматизації доменного цеху служби експлуатації систем автоматизації управління автоматизації і механізації філії "Металургійний комплекс" ПРАТ "Донецьксталь" - "Металургійний завод", до того часу був призначений провідним інженером по АСУ ТП доменних печей ділянки автоматизації доменного цеху служби експлуатації систем автоматизації управління автоматизації і механізації філії "Металургійний комплекс" ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод".

17 липня 2017 року він дізнався про появу наказу № 1 від 27 червня 2017 року на офіційному сайті ПРАТ "ДМЗ", за яким його було звільнено на підставі п.1 ст.36 КУпАП. Вважає даний наказ незаконним, оскільки він працює на умовах безстрокового договору, бажання припиняти трудові відносини немає, а тому трудові відносини повинні бути розірвані не на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, а на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку з ліквідацією підприємства). З такою заявою він звернувся до відповідача, але голова комісії відмовився прийняти його заяву про звільнення на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, тому він відправив свою заяву поштою рекомендованим листом з повідомленням. Відповідач не змінив формулювання причини звільнення та не провів належний розрахунок з позивачем, у зв`язку з чим той звернувся до суду за захистом своїх прав.

07 грудня 2018 року позивач ОСОБА_1 надав суду письмову заяву в якій змінив позовні вимоги, просив визнати формулювання причини звільнення у наказі № 1 ПРАТ "ДМЗ" від 27 червня 2017 року та наказі № 2 від 30 червня 2017 року неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, просив стягнути з відповідача на його користь заробітну плату з 01 березня 2017 року по 17 березня 2017 року, стягнути заробітну плату починаючи з 17 березня 2017 року по день звільнення 30 червня 2017 року, стягнути компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у розмірі 8 378 грн. 92 коп., стягнути з відповідача на його користь вихідну допомогу у розмірі 10 856 грн. 40 коп. (а.с.65-66 т. 2).

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 19 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Змінено формулювання причин звільнення ОСОБА_1 в наказі № 2 від 30 червня 2017р. "Про звільнення працівників підприємства" філії "Металургійний комплекс" ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" з п. 1 ст.36 КЗпП України на п. 1 ч.1 ст.40 КЗпП України (у зв`язку з ліквідацією підприємства).

Стягнуто з ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в розмірі 10 856 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Вирішено питання про стягнення судового збору (а.с. 43-47).

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 лютого 2019 року та задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга позивача мотивована тим, що відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог судом не прийнято до уваги ряд фактів та доказів.

На думку позивача судом безпідставно не взято до уваги як належний доказ щодо підтвердження розміру невикористаної щорічної відпустки довідку відповідача від 01 березня 2017 року, якою визначено кількість днів невикористаної відпустки. Відповідачем належними доказами не спростовано відомості, які наведені у вказаному документі, тому дана довідка є належним доказом.

Крім того, позивач не погоджується з висновком суду щодо того, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу щодо підтвердження розміру заробітної плати, нарахованої у березні 2017 року та пізніше, не надано доказів його виходу на роботу у березні 2017 року. Скаржник посилається на те, що за змістом наказу голови ліквідаційної комісії № 1 від 27 червня 2017 року контроль над філією втрачено з 17 березня 2017 року, а до цього часу філія працювала у штатному режимі. Акту про прогул позивача чи інших документів за період з 01 березня 2017 року по 17 березня 2017 року відповідач не надав. Зазначив, що розрахунок норми тривалості робочого часу відповідає розрахунку зазначеному у листі Міністерства соціальної політики України від 05 серпня 2016 року № 11535/0/14-16/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2017 рік та співпадає з розрахунком норм тривалості робочого часу графіку змінності № 5, який мається у матеріалах справи. На думку скаржника розрахунок заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 березня 2017 року можливо провести виходячи з розрахунку середнього заробітку за останні два місяці, наведеному у позові, та норми тривалості робочого часу на березень 2017 року (а.с. 198-200 т. 2).

Відповідачем ПРАТ "ДМЗ" подана апеляційна скарга, в якій відповідач зазначає, що судом першої інстанції правильно застосовані норми права та встановлено обставини щодо унеможливлення виконання ПРАТ "ДМЗ" зобов`язань перед працівниками згідно ст.ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України і відмовлено у задоволенні позовних вимог у відповідній частині.

Проте, відповідач частково не погоджується з прийнятим рішенням і, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 лютого 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо змінення формулювання причин звільнення в наказі № 2 від 30 червня 2017 року "Про звільнення працівників підприємства" філії "Металургійний комплекс" ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" з п. 1 ст. 36 КЗпП України на п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку з ліквідацією підприємства) та стягнення з ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" на користь позивача вихідної допомоги у розмірі 10 856 грн. 40 коп. Прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні зазначених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Посилається на те, що суд дійшов хибного висновку про незаконність наказу про звільнення позивача за ч. 1 ст. 36 КЗпП України, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності волевиявлення позивача на звільнення з займаною посади за угодою сторін, застосування принципу "мовчазної згоди" до спірний правовідносин неможливе. Звертає увагу, що відповідно до наказу № 1 від 27 червня 2017 року ПРАТ "ДМЗ" філія "Металургійний комплекс" у зв`язку з неможливістю здійснювати виробничу діяльність в м. Донецьку і забезпечити безпечні умови праці працівникам підприємства, прийнято рішення про ліквідацію (закриття) філії "Металургійний комплекс" ПРАТ "ДМЗ" працівникам філії 30 червня 2017 року з`явитись до 08.00 години для оформлення припинення трудових відносин за згодою сторін у зв`язку з ліквідацією філіалу. Відповідне оголошення опубліковано в газеті "Маяк" за 29 червня 2017 року № 26. Згідно наказу № 2 від 30 червня 2017 року ПРАТ "ДМЗ" філія "Металургійний комплекс", у зв`язку з неявкою працівників протягом робочого дня для припинення трудових відносин, робітники філії звільнені за згодою сторін п. 1 ст. 36 КЗпП з 30 червня 2017 року. Крім того, судом першої інстанції встановлено та не прийнято до уваги, що 07 вересня 2017 року позивач звернувся до голови ліквідаційної комісії з заявою про розірвання трудового договору з ним відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України з наданням всіх передбачених законом гарантій, а також перерахування до Пенсійного Фонду України заборгованості з відрахувань з його заробітної плати за період з 01 жовтня 2016 року по час його звернення із заявою. Тобто у позивача відсутні бажання та наміри продовжувати трудові відносини за новим місцезнаходженням підприємства відповідача і був реальний намір припинення трудових відносин з ПРАТ "ДМЗ". Відповідач наголошує, що звільнення відбулося за дійсної згоди сторін.

Крім того, відповідач зазначає, що у зв`язку із помилковою правовою кваліфікацією причини звільнення ОСОБА_1 судом першої інстанції, останнім неправомірно задоволені позовні вимоги щодо стягнення з ПРАТ "ДМЗ" вихідної допомоги у сумі 10 856 грн. 40 коп., оскільки законодавством не передбачено виплату вихідної допомоги при припиненні трудового договору за умовами частини 1 ст. 36 КЗпП України.

Позивачем ОСОБА_1 до апеляційного суду надано заяву, в якій він просить розглянути справу у його відсутність.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод", де працював в період з 13 вересня 2012 року по 21 листопада 2016 року за безстроковим трудовим договором інженером І категорії по АСУ ТП доменних печей ділянки автоматизації доменного цеху служби експлуатації систем автоматизації управління автоматизації і механізації філії "Металургійний комплекс". З 21 листопада 2016 року був призначений провідним інженером по АСУ ТП доменних печей ділянки автоматизації доменного цеху служби експлуатації систем автоматизації управління автоматизації і механізації філії "Металургійний комплекс" ПрАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" , що підтверджено записами у трудовій книжці позивача (а.с. 9-10 т. 1)

З індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України (форма ОК-5) відносно ОСОБА_1 встановлено, що страхувальником "Донецьксталь" - металургійний завод" (код 30933178), філією "Металургійний комплекс" ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" (код 34850132) за застраховану особу ОСОБА_1 сплачувались страхові внески в період часу з травня 2005 року по лютий 2017 року, що підтверджує факт перебування позивача у трудових відносинах з відповідачем (а.с.15-18 т. 1, а.с. 180-183 т. 2).

З витягу з кримінального провадження № 0000777 від 22 березня 2017 року вбачається, що 22 березня 2017 року до Покровського ВП ГУНП в Донецькій області з ГУНП в Донецькій області від генерального директора ПРАТ "ДМЗ" ОСОБА_2 надійшло повідомлення про те, що група невідомих осіб (дата та час кримінального правопорушення невідомі) незаконно захопили будівлі структурного підрозділу групи "Донецьксталь" - ПРАТ "ДМЗ", що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за даним фактом порушено кримінальне провадження за ст. 341 КК України (2001р.) (а.с.51 т. 1).

Відповідно до наказу № 1 від 27 червня 2017 року ПРАТ "ДМЗ" філія "Металургійний комплекс" у зв`язку з неможливістю здійснювати виробничу діяльністю в м. Донецьк і забезпечити безпечні умови праці працівникам підприємства, прийнято рішення про ліквідацію (закриття) філії "Металургійний комплекс" ПРАТ "ДМЗ" працівникам філії 30 червня 2017 року з`явитись до 08.00 години для оформлення припинення трудових відносин за згодою сторін у зв`язку з ліквідацією філії за адресою: м. Покровськ, вул. Торгівельна, 106а (а.с.11-12 т. 1). Пунктом 3 зазначеного наказу визначено неявку працівника у встановлений п. 1 даного наказу час та місто, вважати згодою робітника на припинення трудових відносин з підприємством за згодою сторін.

Відповідне оголошення опубліковано в газеті "Маяк" за 29 червня 2017р. № 26 (а.с.48 т. 1).

Згідно наказу № 2 від 30 червня 2017 року ПРАТ "ДМЗ" філія "Металургійний комплекс" у зв`язку з неявкою працівників протягом робочого дня для припинення трудових відносин відповідно до Акту № 1 від 30 червня 2017 року «Про виконання Наказу № 1 від 27 червня 2017 року "Про припинення трудових відносин з працівниками за угодою сторін у зв`язку з ліквідацією філії "Металургійний комплекс" ПРАТ "Донецьксталь" - металургійний завод" 30 червня 2017 року з 8.00 ранку та протягом всього робочого дня для припинення трудових відносин з підприємством за вказаною адресою, робітники філії звільнені за згодою сторін п.1 ст.36 КЗпП з 30 червня 2017 року (а.с.80 т. 1).

Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 березня 2017 року та з 17 березня 2017 року по день звільнення 30 червня 2017 року суд першої інстанції послався на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про фактичну невиплату йому заробітної плати, про розмір такої заборгованості та тарифні ставки, а також кількість невикористаних ним днів відпустки. Відповідач в силу захоплення підприємства невстановленими особами також позбавлений можливості представити суду бухгалтерську або фінансову документацію з приводу виплати заробітної плати позивачу, його середнього заробітку, розміру тарифної ставки та невикористаних ним днів відпустки.

З матеріалів справи та доводів апеляційних скарг позивача ОСОБА_1 та відповідача ПРАТ "ДМЗ" апеляційним судом встановлено, що апеляційному суду необхідно, зокрема, вирішити питання про правильне застосування судом першої інстанції норм ст. 94 КЗпП України та відповідно ст. 1 Закону України "Про оплату праці" та зробити висновок чи має позивач ОСОБА_1 право на заробітну плату у разі неможливості виконання ним трудових обов`язків в період з 01 березня 2017 року по 30 червня 2017 року внаслідок припинення діяльності філії "Металургійний комплекс" Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" на території проведення антитерористичної операції, а саме, на окупованій території, а якщо так, то на підставі яких норм права та в якому розмірі.

Згідно ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 582/1001/15-ц (провадження № 61-4439св 18) колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду - постанові Верховного Суду від 19 квітня 2018 року у справі № 826/584/16, згідно якої у разі невиконання працівником трудових обов`язків не з вини останнього, не оформлення підприємством у встановленому порядку простою чи відпустки без збереження заробітної плати працівнику підлягає виплаті заробітна плата в повному обсязі. Враховуючи численні випадки припинення діяльності підприємств (в тому числі державних установ) на території проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), правове врегулювання характеру трудових відносин, що виникають між працівником та підприємством внаслідок вимушеного припинення діяльності підприємства, містить виключну правову проблему та необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики як в порядку цивільного, так і адміністративного судочинства, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку передати на розгляд до Великої Палати Верховного Суду справу № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Верховному Суду необхідно вирішити, зокрема, питання про правильне застосування норм статей 34, 113 КЗпП України, статей 1 та 12 Закону України "Про оплату праці", статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки", зокрема, шляхом роз`яснення:

1. Чи вважається простоєм не з вини працівника неможливість виконання ним трудових обов`язків внаслідок припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил), який оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу);

2. Чи вважається припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) простоєм, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з вини працівника, коли за працівником зберігається середній заробіток.

3. Чи допускається оформлення підприємством працівнику відпустки без збереження оплати праці на період припинення діяльності підприємства на території проведення антитерористичної операції (операції об`єднаних сил) без відповідної заяви працівника про це та без обмеження такої відпустки конкретним строком.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2018 року справа № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року прийнята до розгляду (провадження № 14-286цс18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Згідно із п. 14 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 10 ч. 1 ст. 252 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що у цивільній справі № 225/5072/17, що перебуває в провадженні Донецького апеляційного суду, правовідносини, що виникли між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ПРАТ "ДМЗ" щодо оплати праці в період з 01 березня 2017 року по 30 червня 2017 року після припинення діяльності філії "Металругійний комплекс" ПРАТ "Донецьксталь" - металругійний завод" на території проведення антитерористичної операції, є подібними з правовідносинами у справі № 582/1001/15-ц, яка переглядається у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду, апеляційний суд вважає, що існують підстави для зупинення провадження у справі № 225/5072/17

Відповідно інформації з офіційного сайту Верховного суду справа № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року розглянута Верховним Судом 16 січня 2019 року.

Станом на 29 травня 2019 року в Єдиному реєстрі судових рішень вказане судове рішення не оприлюднене.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи з цього питання, апеляційний суд вважає, що з огляду на тотожність спірних правовідносин, правова позиція по яким Верховним Судом не оприлюднена, провадження у справі слід зупинити за ініціативою суду.

Керуючись п. 10 ч. 1 ст. 252, п. 14 ч. 1 ст. 253, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Зупинити апеляційне провадження у справі № 225/5072/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" про визнання формулювання причини звільнення таким, що не відповідає чинному законодавству, стягнення компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з апеляційними скаргами позивача ОСОБА_1 та відповідача Приватного акціонерного товариства "Донецьксталь" - металургійний завод" на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 19 лютого 2019 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 582/1001/15-ц за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення невиплаченої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Сумської області від 11 жовтня 2016 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований

Судді: О.Д. Канурна

Л.І. Соломаха

Повне судове рішення складено 30 травня 2019 року.

Головуючий суддя: Ю.М. Мальований