Номер провадження: 22-ц/813/3297/19
Номер справи місцевого суду: 2-4353/11
Головуючий у першій інстанції Шенцева О. П.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

заявник (відповідач) - ОСОБА_2

позивач - Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року у складі судді Шенцевої О.П.

в с т а н о в и в:

У липні 2018 року ОСОБА_2звернувся до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа по цивільній справи №2-4353/11 за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - дублікату виконавчого листа виданого на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 04.06.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за додатковою угодою №4 від 04.06.2008 року в розмірі 73111,74 грн., посилаючись на те, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала заява ПАТ «Марфін Банк» по цивільній справі №2-4353/11 про видачу ПАТ «Марфін Банк» дублікату виконавчого листа на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 04.06.2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь банку заборгованості за додатковою угодою №4 від 04.06.2008 року в розмірі 73111,74 грн. та судових витрат в сумі 1820 грн. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 23.07.2018 року заяву ПАТ «Марфін Банк» про видачу дублікату виконавчого листа задоволено в повному обсязі. Проте, 03.04.2018 року заявник у повному обсязі виконав рішення Приморського районного суду м. Одеса від 02.07.2012 року у справі №2-4353/11 шляхом сплати 73 111,74 грн. на рахунок ПАТ «МТБ Банк» (правонаступник - ПАТ «Марфін Банк»).

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа виданого на підставі рішення апеляційного суду Одеської області.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року заява ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа по цивільній справі № 2-4353/11 за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена.

Визнаний таким, що не підлягає виконанню дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2-4353/11 за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме - дублікату виконавчого листа виданого на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 04.06.2013 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за додатковою угодою №4 від 04.06.2008 року в розмірі 73111,74 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ «МТБ Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, відмовити у задоволені заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ПАТ «МТБ Банк» зазначає, що судом при розгляді заяви не була взята правова позиція Верховного Суду, зокрема у разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквіваленту такої суми у гривні стягувачові має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні, в зв'язку з чим ухвала підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ОСОБА_2 зазначає, що заборгованість за кредитом, яка зазначена у дублікаті виконавчого листа та в заяві банку про видачу дублікату виконавчого листа була повністю ним погашена банку, у зв'язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа, суд першої інстанції виходив з того, що заявником надана квитанція № QS91709101 від 03.04.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 на виконання рішення апеляційного суду Одеської області по справі № 2-4353/11 та додаткової угоди №4 від 04.06.2008 р. сплатив на рахунок ПАТ «МТБ Банк» 73 111,74 грн.

Однак з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року задоволений позов ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 219 878 грн. 81 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 56 000,00 грн.; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 54 196,43 грн.; заборгованість за пенею - 109 682,38 грн.; заборгованість за додатковою угодою до договору у розмірі 73 111 грн. 74 коп., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9877 грн. за 1 дол. США) станом на 14.02.2012 року складає 9 153,04 дол. США, з яких: заборгованість по кредиту - 49 932,95 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складає 6 251,23 дол. США; заборгованість по процентам за користування кредитними коштами - 23 178,79 грн., що в еквіваленті по курсу НБУ складав 2 901,81 дол. США, а також судові витрати в сумі 1 820 грн.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 04 червня 2013 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.07.2012 року скасоване в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованості за кредитним договором та угодою до кредитного договору в сумі 219 878 грн. 81 коп., ухвалене в цій частині нове рішення. В задоволені позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та угодою до кредитного договору в сумі 219 878 грн. 81 коп. відмовлено. В решті рішення залишено без змін.

11 серпня 2014 року ПАТ «Марфін Банк» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа на підставі рішення апеляційного суду Одеської області від 04.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за додатковою угодою в розмірі 73111,74 грн. та судових витрат в розмірі 1820 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року заява ПАТ «Марфін Банк» про видачу дублікату виконавчого листа задоволена. Виданий дублікат виконавчого листа № 2/1522/4353/11 у справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

На ухвалу суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.12.2017 року, ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2014 року була скасована, справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 23.07.2018 року заява ПАТ «МТБ Банк» про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №2-4353/11 за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволена, виданий дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2-4353/11, згідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Частиною другою статті 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, відповідно до змісту ст.432 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку, якщо його було видано помилково або якщо у боржника повністю або частково відсутній обов'язок у зв'язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та письмовими поясненнями надана квитанція № QS91709101 від 03.04.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_2 на виконання рішення апеляційного суду Одеської області по справі № 2-4353/11 сплатив на рахунок ПАТ «МТБ Банк» 73 111 грн. 74 грн., тобто виконав рішення суду.

Однак, з таким висновком суду, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Відповідно до додаткової угоди №4 від 04 серпня 2008 року до договору на обслуговування міжнародної платіжної картки ВАТ «МТБ» надав ОСОБА_2 кредит у вигляді санкціонованого овердрафту в сумі 8 000 доларів США зі сплатою 16% річних за користування кредитними коштами. Та внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 умов погашення кредиту у нього виникла заборгованість за овердрафтом та відсотками на загальну суму 73 111 грн. 74 коп.

Тобто, кредит відповідачу був наданий в іноземній валюті, а у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та позивач просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02 липня 2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за додатковою угодою до договору у розмірі 73 111 грн. 74 коп., що в еквіваленті по курсу НБУ (7,9877 грн. за 1 дол. США) станом на 14.02.2012 року складає 9 153,04 дол. США.

Згідно до ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції зазначених положень закону не врахував, натомість встановивши, що ОСОБА_2 звертаючись до суду з заявою про визнання дублікату виконавчого листа таким, що не підлягає задоволенню, з підстав того, що ним виконане рішення суду шляхом сплати 73 111,74 грн., дійшов помилкового висновку про погашення заборгованості боржником, а відповідно і про наявність передбачених ст. 432 ЦПК України підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

За вказаних обставин, відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_2, так як, відповідно до додаткової угоди №4 від 04 серпня 2008 року до договору на обслуговування міжнародної платіжної картки ОСОБА_2 був наданий кредит в сумі 8 000 доларів США, про що було зазначено в рішенні суду, тобто між сторонами виникло грошове зобов'язання в іноземній валюті, а саме в доларах США.

Враховуючи вищевикладене, на підставі п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга ПАТ «МТБ Банк» підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У відповідності до ст. 389 ЦПК України, ухвала суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню(п. 25 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) не підлягає касаційному перегляду.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк»- задовольнити.

УхвалуПриморського районного суду м. Одеси від 15 листопада 2018 року - скасувати. Ухвалити нову.

В задоволені заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІН НОМЕР_1, проживає АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» (Одеська область, м. Чорноморськ, проспект Миру, 28, , МФО 328168) судовий збір у розмірі 1762 гривні.

Постанова оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 11 березня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець