У Х В А Л А

16 травня 2019 року

м. Київ

справа № 523/6883/16-ц

провадження № 61-23299св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - комунальна установа «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи»,

третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2017 року у складі колегії суддів: Плавич Н. Д., Вадовської Л. М., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з комунальної установи «Одеський обласний центр медико - соціальної експертизи» майнову шкоду у розмірі 295 500,00 грн та на відшкодування моральної шкоди 60 000,00 грн.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідно до висновку обласної МСЕК міста Донецька від 14 листопада 1995 року її чоловіку ОСОБА_2 було встановлено 45 % втрати професійної працездатності і ІІІ група інвалідності безстроково.

ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок професійного захворювання він помер, причина смерті: легенево - серцева недостатність, перитоніт, злоякісне новоутворення на шлунку.

Вказувала, що за життя її чоловік отримував страхові виплати у зв`язку із професійним захворюванням у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні в місті Кировське Донецької області.

04 січня 2012 року вона (позивач) звернулася до відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Україні в місті Кировське Донецької області із заявою для призначення страхових виплат. 16 березня 2012 року отримала направлення на МСЕК для встановлення причинного зв`язку між смертю потерпілого та профзахворюванням.

Згідно з актом обласної МСЕК № 2 міста Одеси від 31 липня 2012 року відсутній причинний зв`язок між смертю її чоловіка та професійним захворюванням.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 18 грудня 2014 року, яке набрало законної сили, скасовано рішення обласної МСЕК № 2 від 31 липня 2012 року про відсутність причинного зв`язку.

Рішенням обласної МСЕК № 2 міста Одеса від 21 квітня 2015року № 1/177 такий причинний зв`язок між смертю її чоловіка та профзахворюванням встановлений.

Проте на теперішній час змінилося законодавство щодо отримання страхової виплати за наявності встановлення причинного зв`язку між смертю потерпілого та його професійним захворюванням й одноразова допомога сім`ї та особам, які перебували на утриманні, не виплачується.

Посилаючись на те, що неправомірним рішенням МСЕК від 31 липня 2012 року їй спричинена майнова та моральна шкода, просила позов задовольнити.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 08 листопада 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з КУ «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 295 000,00 грн і моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, усього 296 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що виходів з того, що внаслідок неправомірного рішення МСЕК № 2 від 31 липня 2012 року позивач була позбавлена можливості отримати одноразову допомогу у зв`язку зі смертю чоловіка, яка наступила від професійного захворювання.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2017 року рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 08 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що відсутній причинний зв`язок між діями відповідача і наслідками, які наступили для позивача, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

У касаційній скарзі, поданій 11 липня 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила рішення апеляційного суду скасувати, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга аргументована тим, що суд неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при вирішенні спору.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи», третя особа - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, про відшкодування майнової та моральної шкоди призначити до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

В. І. Крат