Справа № 2-87/09
Провадження № 4-с/550/2/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року смт.Чутове

Суддя Чутівського районного суду Полтавської області, ОСОБА_1, розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на дії начальника Чутівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_3, -

установив:

Заявник звернулася до суду із скаргою на дії начальника Чутівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_3, а саме просила визнати неправомірними та скасувати: постанову про закінчення виконавчого провадження від 08.05.2018; довідку-розрахунок заборгованості по аліментах винесену 08.05.2018, а також зобовязати начальника ДВС винести довідку-розрахунок за період з 02.02.2016 по 29.12.2017 (з моменту звільнення боржника з філії «Хлібна база №88» ДП «Полтавський комбінат хлібопродуктів» до моменту виповнення дитині повноліття).

У своїй скарзі, ОСОБА_2 посилається на те, що з 02.03.2009 на примусовому виконанні у Чутівському РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області перебував виконавчий лист №2-87/09 від 16.02.2009, виданий Чутівським районним судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_4 на її користь аліментів на утримання синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До лютого 2016 стягнення аліментів проводилося із заробітної плати відповідача, який працював у філії «Хлібна база №88 ДП Полтавський комбінат хлібопродуктів». 16.11.2016 стягнення припинено у звязку із звільненням боржника з роботи. В подальшому вона повідомила державного виконавця про те, що боржник влаштувався на роботу до ТОВ «Світанок», однак виконавцем жодних дій з цього приводу не проведено. Крім того, протягом 2017-2018 років вона неодноразово отримувала довідки стосовно наявного у ОСОБА_4 боргу по сплаті аліментів. Так, згідно довідки-розрахунку від 10.07.2017 за №11.27-36/3288 заборгованість за період з 08.11.2010 по 07.07.2017 становила 19141,50 грн. ОСОБА_6 довідки-розрахунку від 22.09.2017 за №11.27-36/4633, вбачається, що заборгованість ОСОБА_4 станом на 01.09.2017 становила 23339,32 грн. Згідно довідки-розрахунку від 29.11.2017 за №11.27-36/6355 заборгованість становила 22295,45 грн. Як вбачається із довідки-розрахунку від 02.01.2018, станом на 29.12.2017, а саме на момент виповнення дитиною повноліття становила 23822,45 грн. Однак, з невідомих для неї причин, державним виконавцем станом на 22.03.2018 виготовлена, ще одна довідка-розрахунок із сумою боргу 17022,45 грн.

Також, ОСОБА_2 стверджує, що винесена державним виконавцем 08.05.2018 постанова про закінчення виконавчого провадження у звязку із повноліттям дитини, із встановленою переплатою в сумі 948,33 грн, є неправомірною та підлягає скасуванню. Оскільки, за період перебування виконавчого листа на виконанні у ДВС у боржника малася заборгованість, і довідки-розрахунки з цього приводу виконавцем не скасовувались.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що скаргу необхідно залишити без розгляду з таких підстав.

08.05.2018 року постановою старшого державного виконавця Чутівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_7 закінчено виконавче провадження із примусового виконання виконавчого листа №2-87 від 16.02.2009 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання синів ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13.01.2009 і до досягнення дітьми повноліття, у звязку із закінченням терміну для даного виду стягнення, а саме повноліття дитини.

Виконавче провадження було закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку із закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Із постанови вбачається, що станом на 01.05.2018 у боржника існувала переплата у розмірі 948,33 грн.

Копію вищезазначеної постанови державного виконавця від 08.05.2018, скаржник ОСОБА_2 отримала особисто 10.05.2018, що підтверджується її підписом на супровідному листі, що міститься у матеріалах виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Таким чином, про прийняте державним виконавцем рішення, стосовно закінчення виконавчого провадження № 2-87 від 16.02.2009, а відповідно і про порушення своїх прав, стягувач ОСОБА_2 дізналася 10.05.2018, а звернулася до суду із відповідною скаргою - лише 27.02.2019.

Таким чином, скаржник пропустила строк для звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Клопотань у відповідності до ч.1 ст.127 ЦПК України стосовно поновлення пропущених строків для подання скарги, заявником до неї не додано.

Пунктом 16 постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз'яснено, що такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що стягувачем пропущено 10-тиденний строк на звернення до суду зі скаргою, тобто з пропуском більше ніж три місяці, і поважні причини пропуску строку звернення до суду зі скаргою матеріали справи не містять, клопотання про поновлення строку як пропущеного з поважних причин відсутнє, то скарга стягувача підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 126, 447-449 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на дії начальника Чутівського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_3О - залишити без розгляду.

Розяснити стягувачу його право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд шляхом подачі в 15-денний строк, з дня її проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали.

Суддя Я. О. Ланна