Справа № 433/426/19
У х в а л а

"10" червня 2019 р. Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Суського О.І.,

при секретарі судового засідання Яковлєвій В.А.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання правочину недійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Троїцького районного суду Луганської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання правочину недійсним та визнання права власності.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Положеннями ст. 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката, як представника, є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Згідно із ст. 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно ч. 6ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

За ч.4 ст. 19 ЦПК України малозначні справи підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній цивільній справі, оскільки справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

У процесі підготовчого судового засідання було встановлено, що вказана позовна заява підписана представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 . При вирішенні питання про відкриття провадження по справі, судом не представлялося можливим визначити, ким саме підписана позовна заява, так як у ній зазначені прізвище та ініціали ім`я та по батькові, які співпадають у позивача та її представника. У судовому засіданні позивач та її представник пояснили, що позов підписаний саме представником позивача.

За таких обставин, оскільки дана справа не вважається малозначною, а представником у суді може бути лише адвокат, яким ОСОБА_2 не являється, суд вважає за необхідне відмовити у допуску ОСОБА_2 , як представника позивача, до участі у справі, і з огляду на те, що позов підписаний не позивачем ,а особою, яка у даному випадку не має повноважень на представництво інтересів позивача, суд вважає за необхідне позов залишити без руху.

З огляду на вищезазначене, позовна заява на даний час не відповідає вимогам ч. 2 ст. 175 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у допуску ОСОБА_2 , як представника ОСОБА_1 , до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання правочину недійсним та визнання права власності.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вона має право на професійну правничу допомогу адвоката, повноваження якого мають бути підтверджені довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання правочину недійсним та визнання права власності, - залишити без руху. Запропонувати ОСОБА_1 виправити недоліки позовної заяви в термін протягом десяти днів з дня оголошення ухвали. Судове засідання відкласти на 21 червня 2019 року на 11 годину 15 хвилин та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України буде залишена без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І.Суський