РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2019 року

м. Рівне

Справа № 564/1187/19

Провадження № 22-ц/4815/1307/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Ковальчук Н. М.

суддів:суддів: Боймиструк С. В. , Хилевич С.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 липня 2019 року у складі судді Олійник П.В., ухвалене в м. Костопіль о 09 год. 47 хв., повний текст якого складено 30.07.2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що відповідач є батьком їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка навчається на філософському факультеті Львівського національного університету ім. І.Франка на денній платній формі навчання за спеціальністю «Культурологія» на першому курсі і закінчує навчання 30.06.2022 року. У зв`язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, оскільки потрібно оплачувати наймане житло, купувати продукти харчування, оплачувати проїзд з дому до м. Львова та назад, купувати канцелярські товари для навчання, одяг та інше. Позивачка самостійно не може забезпечити дочку всім необхідним, адже має невеликий дохід, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча і має таку можливість. Із цих підстав просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення її навчання у Львівському національному університеті ім. І Франка.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 25 липня 2019 року вказаний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі по 600 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання дочкою (до 30 червня 2022 року). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 230,52 грн. судового збору.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване передбаченим законом обов`язком батьків утримувати дітей, які продовжують навчання, на період цього навчання до досягнення ними 23-річного віку при умові матеріальної можливості надавати таку допомогу та обґрунтовано тим, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, а відтак спроможний натавати утримання своїй повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Судом при частковому задоволенні позовних вимог враховано, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу.

Вважаючи рішення суду незаконним, ухваленим з порушенням норм матеріального права, за невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що відповідач вже тривалий час добровільно не надає будь-якої допомоги дочці, хоча має таку можливість. Звертає, що в судовому засіданні суду першої інстанції відповідач зазначав, що у 2019 році приймав участь у лікуванні доньки, однак, половину витрат, які вона затратила на лікування дитини у 2018 році, були стягнуті з відповідача в судовому порядку (справа № 564/2334/18), які до даного часу він в повному обсязі не погасив, і залишок боргу становить 2604,91 грн. Вказує, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.08.2019 року, ОСОБА_2 має у власності 7 об`єктів нерухомості (2 квартири, 4 земельні ділянки, 1 картоплесховище). Наполягає, що всі твердження відповідача про відсутність у нього доходів є неправдивими. Вважає, що ОСОБА_2 має можливість сплачувати їхній дочці аліменти в більшому розмірі, незважаючи на те, що він офіційно не працевлаштований, адже він працездатний, здоровий, не обмежує себе у користуванні дорогими автомобілями, відпочинками, що свідчить про його високий рівень життя. Крім того, вказує, що їхня дочка Маргарита перенесла тяжку інфекційну хворобу, перебуває на «Д» обліку і потребує оздоровлення. З наведених підстав просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення її навчання у Львівському національному університеті ім. І Франка.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.05.2019 року (а.с. 3).

Дочка сторін ОСОБА_3 є студенткою Львівського національного університету імені Івана Франка, що підтверджується довідкою № 5606 від 03.01.2019 року. У довідці зазначено, що ОСОБА_3 була зарахована згідно з наказом ректора №1748 від 11.08.2018 року на перший курс з 1 вересня 2018 року на денну платну форму навчання, спеціальність «Культурологія» освітнього ступеня бакалавр, а її навчання закінчується 30 червня 2022 року.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В роз`ясненнях п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Зібраними у справі доказами встановлено, що дочка сторін на час постановлення рішення досягла 18-річного віку, навчається у вищому учбовому закладі, при чому у зв`язку з навчанням на стаціонарній формі позбавлена можливості працювати та заробляти кошти, а відтак потребує матеріальної допомоги для забезпечення елементарних фізичних потреб у повноцінному харчуванні, лікуванні, оздоровленні, відпочинку, а також у зв`язку з проїздом до місця навчання і назад, придбанням необхідної для навчання літератури та приладдя та для забезпечення культурного розвитку особистості.

Згідно рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 29 жовтня 2018 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1 000 гривень щомісячно до її повноліття. Стягнення припинено 20.03.2019 року.

Оцінюючи можливість батьків утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, суд установив, що після розірвання шлюбу між сторонами їх дитина проживала з матір`ю - позивачкою по справі до початку навчання. На період навчання дочка сторін проживає у м. Львові, де знаходиться освітній заклад. Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, а відтак не позбавлений можливості працевлаштуватися таким чином, щоб забезпечити достатній матеріальний рівень для себе і своїх дітей.

Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, що мають істотне значення по справі: матеріальне становище дитини та платника аліментів та його реальні можливості на даний час щодо сплати аліментів.

Встановлено, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній син від другого шлюбу - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24 вересня 2019 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Костопільського управління юстиції у Рівненській області (а.с.35).

Вказана обставина була врахована ним при визначенні розміру аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

Що стосується покликань апеляційної скарги на те, що дочка сторін перебуває на «Д» обліку та потребує постійного оздоровлення, то вони апеляційним судом відхиляються з тих міркувань, що такі витрати відповідно до положень ст. 185 СК України є додатковими витратами на дитину, оскільки викликані особливими обставинами (в даному випадку - захворюванням), та підлягають стягнення в окремому порядку.

Враховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до переконання про те, що визначений місцевим судом розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання підлягає зміні шляхом збільшення суми аліментів з 600 грн до 1 000 грн на місяць, і саме такий розмір аліментів відповідатиме засадам розумності та справедливості.

Частково задовольняючи апеляційну скаргу, апеляційний суд також враховує, що передбачений законом обов`язок утримувати дітей до їх повноліття, а також у випадку продовження ними навчання, покладається на обох батьків, а не лише на одного із них.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання, що місцевим судом при ухваленні рішення про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання не було враховано положень закону, що регулюють стягнення розміру таких аліментів, не з`ясовано у повній мірі фактичних обставин справи, не оцінено наведеного у взаємозв`язку, з огляду на що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру аліментів та збільшення їхньої суми до 1 000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання повнолітньої дочки сторін.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 25 липня 2019 року змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання, в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до закінчення навчання дочкою (до 30 червня 2022 року), але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н. М.

Судді: підпис Боймиструк С. В.

підпис Хилевич С. В.

Копія вірна: суддя

Рівненського апеляційного суду Ковальчук Н. М.