2/953/3087/19
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

"10" жовтня 2019 р.

Суддя Київського районного суду м. Харкова Золотарьова Л.І., розглянувши цивільну справу №953/18969/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

26.09.2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом в якому просить: розірвати шлюб укладений 26 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів прибутку відповідача, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дитини; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Дослідивши позовну заяву та документи, що до неї додані, суд дійшов висновку, що позовну заву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до роз*яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 15 постанови від 21.12.2007 р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже, виходячи із змісту наведених норм Сімейного кодексу України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що заяву від імені позивача в частині вимог про розірвання шлюбу подано особою, яка не має права її підписувати.

З огляду на викладене, відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 185 ЦПК України позовну заяву слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали усунути зазначені недоліки шляхом: подачі позовної зави та доданих до неї документів приведених у відповідність до вимог ст.ст. 175 і 177 ЦПК України.

Роз*яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розяснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернеться позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -