Провадження №2/193/324/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

06 червня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в сел.Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог посилається на те, що 08 червня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_1 у Відділі РАГС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №41.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з позивачем.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, був повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається зі свідоцтва про одруження НОМЕР_1 ,виданого В/РАГС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, позивач та відповідач 08 червня 2002 року зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №41(а.с.5).

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.7).

Відповідно до ч.3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зіст. 24 СК Українишлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу.

Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 294 ЦПК України, які на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем заявлено суду про залишення їй прізвища, яке вона отримала на момент реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача " ОСОБА_3 ".

Керуючись ст. ст.78,81,89,244 ЦПК України, ст. ст.110,112 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований Відділом РАГС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 08 червня 2002 року, актовий запис №41 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська