Справа № 686/1357/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Козак О.В.,

при секретарі Матіяш О.А.,

за участі: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» про визнання недостовірною інформації, зобовязання її спростувати, стягнення моральної шкоди,

встановив:

В січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» про визнання недостовірною інформації, зобовязання її спростувати, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позову позивач вказав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» через свого журналіста ОСОБА_3 (ОСОБА_3) ОСОБА_3 та оператора ОСОБА_4 підготували та 30 листопада 2017 року оприлюднили для ознайомлення широкого кола глядачів на інтернет сторінці YouTube (https://m.youtube.com/watch?v.=G7ZoHWEzdkk) відео-сюжет на тему: «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу».

В зазначеному сюжеті в коментарях журналіст ОСОБА_3 при викладенні інформації щодо коштів витрачених на будівництво доріг зазначила: «..Але знайшовся народний депутат, який асфальтування білогірських доріг вважає власною заслугою..». При цьому оператором відображено банер, на якому зображено групу чоловіків із чотирьох осіб та надпис тексту наступного змісту: «Капітальний ремонт дороги за сприяння народного депутата України ОСОБА_2 та команди «За конкретні справи». Надалі оператором показано частку дороги, після чого журналіст за кадром зазначила: «Втім відверто на камеру похвастатися такими досягненнями нічим. Як тільки почув, що питання про дороги «чкурнув» від нашої знімальної групи якнайдалі..».

Після цих слів журналіст з оператором показали зі спини народного депутата України ОСОБА_2, який спокійно рухався по коридору Верховної ОСОБА_5 України, вітався з колегами і ні від кого не тікав. Далі журналіст зазначає: «Певно вважає, що добрими справами похвалятися не варто, тим паче, що нічим. Для ремонту цієї ділянки дороги, ані спонсорських коштів, ані грошей держбюджету, які він як нардеп, міг вибити для округу, не залучали».

У відео-сюжеті також окремими картинками (вставками) відображено знаходження на трибуні Верховної ОСОБА_5 України народного депутата України ОСОБА_2 та його рух по коридору в стінах ВРУ. Автором оприлюдненої інформації є журналіст ОСОБА_3, яка в кінці своєї передачі назвала себе як «..ОСОБА_3 та ОСОБА_4, новини, Телеканал «Ексклюзив».

Вважають, що інформація, яка викладена на інтернет сайті є образливою, не відповідає дійсності, спотворює роль позивача у вирішенні питань, повязаних з будівництвом доріг, а також є необєктивним відображенням тієї роботи, яку проводить він як народний депутат України. Оприлюднення журналістом цієї інформації принижує його честь і ділову репутацію, не відображає реальний стан справ, спотворює та принижує діяльність народного депутата, спричиняє шкоду охоронюваним законом його правам та інтересам. В сюжеті журналістом здійснено умисне намагання знівелювати всю його діяльність, як народного депутата України, створення в широкого кола громадськості помилкового уявлення про професійну діяльність народного депутата.

Журналіст виклала сюжет таким чином, щоб у громадян України сформувалася неправильна думка про те, що народний депутат нічого не зробив та не намагається зробити у питаннях будівництва доріг. Більш того він ухиляється від висловлення своєї позиції на телебаченні, уникає спілкування з журналістами. Разом з тим, привласнив роботу інших. Оприлюднена інформація є неправдивим відображенням діяльності народного депутата України, та негативно відобразилася на його авторитеті як серед виборців регіону, так і пересічних громадян, а також серед інших народних депутатів. Це при тому, що із зазначеного відеосюжету ніяким чином не вбачається, що хтось із журналістів телеканалу «Ексклюзив» саме в період зйомки відеоматеріалу звертався за інтервю до народного депутата України ОСОБА_2.

В процесі передачі сюжету декілька разів було продемонстровано відеозапис інтервю з представником із звязків з громадськістю та ЗМІ Служби автомобільних доріг в Хмельницькій області ОСОБА_6 та з головою Хмельницької обласної державної адміністрації ОСОБА_7. Журналіст готуючи відеоматеріали за тематикою «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу..» заздалегідь переслідуючи упереджений підхід до оцінки його діяльності, не поставила жодного питання вищевказаним особам про його діяльність, повязану з будівництвом доріг.

Журналіст не намагалась обєктивно та достовірно викласти стан справ з будівництвом доріг, адже при постановці таких запитань очільник області та фахівець Служби повинні були підтвердити, що були депутатські звернення та відповідні доручення, у звязку з цим, очільнику та керівництву Служби автомобільних доріг доводилося надавати відповіді.

Письмовими документами, які охоплюють період квітень-липень 2016 року, підтверджується, що народний депутат України в межах наданих йому повноважень активно вживав заходів, які б сприяли ремонту автомобільних доріг на Хмельниччині і є свідченням його професійної діяльності.

Крім того, в оприлюдненій інформації відповідач намагався вплинути на його дії неправомірними вимогами, усупереч вимог Закону України «Про статус народного депутата України» здійснює на нього тиск, зазначаючи: «Для ремонту цієї ділянки дороги, ані спонсорських коштів, ані грошей держбюджету, які він як нардеп міг вибити для округу, не залучали».

Такими умисними діями журналіст сформував громадську думку користувачів інтернет новин про те, що депутат зобовязаний займатися саме такими справами, а якщо він цього не робить, тоді він не виконує своїх депутатських обовязків, а відтак не має чим похвалитися. Таким чином, відповідачем допущені порушення його прав та інтересів, спричинено моральних збитків, а тому є всі підстави для звернення до суду у порядку цивільного судочинства з метою відновлення порушених прав та інтересів і відшкодування збитків.

Поширена відповідачем інформація вказує на те, що нібито ніякої діяльності з питань будівництва доріг ним не проводилась і він приписує собі здобутки територіальних органів. Таке твердження журналіста не відповідає дійсності. Він не посягав на здобутки теритіоральних органів, в силу наданих йому повноважень, як нарадному депутату, вживав передбачені законом заходи, зокрема звертався до відповідних державних органів з питань поліпшення стану доріг, виділення коштів.

Відповідач подав неправдиву інформацію широкому колу громадськості, яка негативно вплинула на ділову репутацію народного депутата України. Відповідно до роздруківки інтернет-сторінки станом на 25.12.2017 року оприлюднену інформацію переглянуло 67 користувачів, але реальна кількість осіб, ознайомлених з даною інформацією може бути значно більшою. Поширена відповідачем негативна та недостовірна інформація набула широкого розголосу, є вагомою для багатьох громадян, безпосередніх виборців і тим самим суттєво принижує його честь та ділову репутацію серед широкого кола осіб. Поширення відповідачем неправдивої інформації завдало шкоди його діловій репутації шляхом заниження оцінки його професійної діяльності в очах його колег, інших народних депутатів України, знижені престижу, ділової репутації та підриву довіри до його діяльності, як державного службовця, що призвело до душевних, психічних страждань, яких він зазнав.

Для відновлення довіри виборців, громадян України, довіри колег, довіри представників міжнародних парламентів, відновлення попереднього стану потрібен тривалий час та зусилля, виконаня значної та клопіткої роботи. Оприлюднена інформація ніяким чином не може бути розцінена як критична оцінка певних фактів і недоліків, думки та судження, адже при цьому було допущено образу народного депутата, порушення захищених законом прав особи, приниження її ділової репутації, а відтак повинно тягти за собою відшкодування моральної шкоди.

Тому позивач просить: визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, поширену відповідачем 30.11.2017 року інформацію під назвою: «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу»; зобовязати відповідача у строк 10 календарних днів з дня набрання законної сили судовим рішенням спростувати поширену відповідачем 30.11.2017 року недостовірну інформацію шляхом опублікування даної інформації, зокрема в мережі інтернет-сторінці YouTube Телеканалу «Ексклюзив» наступного офіційного повідомлення: «Оприлюднена 30.11.2017 року інформація про діяльність народного депутата України ОСОБА_2 є недостовірною. Народний депутат України ОСОБА_2 у відповідності до наданих законом повноважень на високому професійному рівні, ефективно займається депутатською діяльністю, сприяє капітальному ремонту доріг на Хмельниччині та ніяку чужу роботу щодо будівництва доріг не привласнював..»; стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» моральну шкоду в розмірі 100000 грн.; зобовязати Товариства з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» в мережі інтернет-сторінки YouTube (https://m.youtube.com/watch?v.=G7ZoHWEzdkk) видалити відео-сюжет (інформацію) на тему: «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу».

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, суду пояснив, що ролик має стверджувальний характер, порушує права позивача на честь, гідність та ділову репутацію. Висвітлена відповідачем бездіяльність позивача спростовується матералами справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання суду не надав. У поданому до суду відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вимоги позивача не ґрунтуються на законні, фактичних обставинах справи, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено факту порушення його особистих немайнових прав. Крім власних пояснень, не надано жодних належних доказів зниження рівня його суспільно-позитивної оцінки, як фізичної особи. Позивачем не надано для суду будь-яких доказів факту поширення інформації саме відповідачем, не вказано власника веб-сайта, та не зазначено докази того, що спірна інформація розміщена на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку, як засіб масової інформації. Крім того, вимога щодо вилучення з інтернет ресурсів спірної інформації не грунтується на законі, оскільки може розцінюватись, як цензура, яка в Україні заборонена ст.15 Конституції України. На підставі викладеного вважають, що позов є безпідставним та пред'явленим лише з метою збагачення за рахунок засобів масової інформації, що є неприпустимим у правовій державі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що народний депутат України - ОСОБА_2 був обраний по виборчому округу № 189 Хмельницької області ( дата набуття повноважень 27.11.2014 року).

На інтернет-сторінці YouTube (https://m.youtube.com/watch?v.=G7ZoHWEzdkk) 30.11.2017 року було розміщено відео-сюжет на тему: «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу», що підтверджується роздруківкою з вказаної сторінки та відеозаписом сюжету на інтернет сторінці YouTube (https://m.youtube.com/watch?v.=G7ZoHWEzdkk)

В зазначеному сюжеті в коментарях журналіст Н.ОСОБА_8 зазначила: «Це все нагадаю за митні кошти. Але знайшовся народний депутат, який асфальтування білогірських доріг вважає власною заслугою. Втім відверто на камеру похвалитися такими досягненнями чомусь не наважився. Як тільки почув, що питання про дороги «чкурнув» від нашої знімальної групи якнайдалі. Певно вважає, що добрими справами похвалятися не варто, тим паче, що нічим. Для ремонту цієї ділянки дороги, ані спонсорських коштів, ані грошей із держбюджету, які він як нардеп, міг вибити для округу, не залучали».

При цьому оператором в сюжеті було відображено банер, на якому зображено групу чоловіків та надпис тексту наступного змісту: «Капітальний ремонт дороги - за сприяння народного депутата України ОСОБА_2 та команди «За конкретні справи». У відео-сюжеті також окремими картинками (вставками) відображено знаходження на трибуні Верховної ради України народного депутата України ОСОБА_2 та його рух по коридору.

Факт розповсюдження вищевказаної інформації відповідачем підтверджується відеозаписом сюжету на інтернет сторінці YouTube (https://m.youtube.com/watch?v.=G7ZoHWEzdkk) на тему: «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу», з якого вбачається, що автором оприлюдненої інформації є журналіст ОСОБА_8, яка в кінці сюжету вказала «..ОСОБА_8, ОСОБА_4, новини - Телеканал «Ексклюзив». Окрім того, в сюжеті зазначався напис «новини» з силкою на веб-сторінку відповідача «excl.com.ua». А також, вказані обставини підтверджується: роздруківками кадрів відео-сюжету «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу» з YouTube на яких розміщено у нижньому куті логотип літери "Е"; свідоцтвом на знак для товарів і послуг № 148690, яке було подано Товариством з обмеженою відповідальністю "Продюсерський центр "Ексклюзив" із заявою про видачу ліцензіх на мовлення НР № 01232-м від 11.12.2017 року, та яким підтверджується належність останньому вищевказаного логотипу розміщеного на роздруківках кадрів відео-сюжету «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу», та інших сюжетах розміщених на веб-сторінці відповідача.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі ст. 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Статтею 297 ЦК України визначено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299 ЦК України).

Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Згідно зі ст.34 Конституції України кожному гарантується також і право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

У п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» судам роз'яснено, що ст.32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Беручи до уваги зазначені конституційні положення, суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

У п. 19 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер

використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

У п. 21 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам також роз'яснено, що при поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету ОСОБА_5 Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської ОСОБА_9 Європи про право на недоторканість приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися "виставити" себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_2, будучи народним депутатом України, є публічною особою, а тому свідомо відкритий для прискіпливого контролю за його особою, як з боку пересічних громадян так і ЗМІ.

Інформація, поширена відповідачем, яку позивач просить визнати недостовірною, стосується виключно його професійної діяльності, його перебування на посаді народного депутата України, а не його приватного життя.

Згідно ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно висновку експерта за результатами проведення лінгвістичної експертизи № 29468/18-39 від 09.01.2019 року у текстовому матеріалі відеосюжету "Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу" міститься інформація негативного характеру щодо народного депутата ОСОБА_2, а інформація позитивного характеру відносно нього відсутня.

Також, згідно вказаного висновку експерта інформація, яка міститься у висловлюванях (яку позивач у позовній заяві вважає образливою та такою, що не відповідає дійсності, необєктивною), викладена:

-у назві сюжету «Як нардепи на Хмельниччині привласнюють чужу роботу» - у формі оціночного судження;

-у репліці учасника відеосюжету «Закадровий голос»: «Це все нагадаю за митні кошти» - у формі фактичного твердежння;

-у висловлюванях «Але знайшовся народний депутат, який асфальтування доріг вважає власною заслугою. Втім відверто похвалитися такими досягненнями чомусь не наважився . Як тільки почув, що питання про дороги, чкурнув від нашої знімальної групи якнайдалі.Певно вважає, що добрими словами похвалятися, тим паче, що нічим.» - у формі оціночного судження;

-у висловлюванях «Для ремонту цієї ділянки дороги ані спонсорських коштів, ані грошей із держбюджету, який він як нардеп міг би вибити для округу не залучали», - у формі фактичного твердження.

З вищевикладених норм вбачається, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Позивачем надано суду письмові докази на підтвердження виконання ним депутатських повноважень, а саме депутатські звернення (запити) щодо питань ремонту доріг та виділення коштів на ремонт доріг, на адресу: Кабінету ОСОБА_5 України, Міністерства інфраструктури України, Хмельницької обласної ради, Хмельницької ОДА від 14.04.2016р.; в.о. Голови Державного агенства автомобільних доріг України від 13.06.2016р. та від 03.11.2016р.; Головам Теофіпольської, Ізяславської, Красилівської, Білогірської районних рад від 16.06.2016 р.; Голові Хмельницької облдержадміністрації від 13.06.2016 року; Голові Ізяславської РДА, Голові Ізяславської районної ради від 04.08.2016 року; Головам Мякотівської, Дертківської, Кунівської сільських рад від 04.08.2016 року; Начальнику Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, Головам Білогірської, Ізяславської, Красилівської, Теофіпольської районних державних адміністрацій Хмельницької області, Головам Білогірської, Ізяславської, Красилівської, Теофіпольської районних рад Хмельницької області від 08.06.2017 року; начальнику Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області від 30.06.2017 року, від 14.08.2017 року, від 17.08.2017 року та відповіді на них.

Разом з тим, позивачем та його представником не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження: заподіяння позивачу моральної шкоди, її розміру та інших негативних наслідків розповсюдження відповідачем вищевказаної інформації.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» про визнання недостовірною інформації, зобовязання її спростувати, стягнення моральної шкоди, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.3,21,32,34 Конституції України, ст.ст.277,297,299 ЦК України, ст.30 Закону України «Про інформацію», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст.ст.2,12,13,76,81,141, 258,259,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» про визнання недостовірною інформації, зобовязання її спростувати, стягнення моральної шкоди, відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_2 (01008, м.Київ, вул.Грушевського, 5).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Продюсерський центр «Ексклюзив» (, 29000, м.Хмельницький, вул.Камянецька, 66, оф.301)

Дата складання повного тексту рішення суду 11.03.2019 року.

Суддя: