Єдиний унікальний номер 235/2826/19
Провадження №2/235/1146/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд/в`їзд на неконтрольовану територію України, а також за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу матері, та надання дозволу на оформлення документів для виїзду дитини за кордон, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить:

- надати дозвіл ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на перетин лінії розмежування з тимчасово непідконтрольною Україні територією у супроводі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди та супроводу матері ОСОБА_2 (далі відповідач), в будь-який час до досягнення ОСОБА_3 16-річного віку;

- надати дозвіл на перетин державного кордону ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до усіх країн світу, у тому числі, країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу, Сполучених штатів Америки, Австралії, Арабської республіки Єгипет, Туреччини, Російської Федерації, Білорусі, Грузії, Абхазії, Ізраїлю, в будь-який час до досягнення ОСОБА_3 16-річного віку;

- надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон дитини та інших документів для виїзду дитини за кордон відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будь-який час, без нотаріального посвідчення згоди матері дитини - ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначено, що з лютого 2015 року позивач та відповідач проживають окремо, позивач разом з сином зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Відповідачка життям і здоров`ям сина не цікавиться, не бере участі в його вихованні та догляді, не дбає про фізичний, духовний і моральний розвиток, фінансово не допомагає. Крім того, відповідач зловживає своїми правами, перешкоджаючи нормальному відпочинку дитини, що виражається у незгоді в наданні нотаріального дозволу на виїзд та в`їзд за кордон та через лінію розмежування з окупованими територіями малолітньої дитини.

Також позивач посилається на той факт, що їхній з відповідачкою малолітній син має ряд хронічних захворювань та постійно хворіє, за характером захворювань дитині необхідне тривале перебування в теплому кліматі, дитина також потребує лікування у санаторно-оздоровчих закладах на азовському узбережжі, так як перехворіла остеомієлітом лівої променевої кістки. Синові позивача для підтримки здоров`я необхідний періодичний виїзд на відпочинок за кордон, а морські курорти України значно поступаються закордонним курортам, оскільки непридатні для відпочинку в зимовий час через кліматичні умови.

В судове засідання позивач не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, на позові наполягає.

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась з урахуванням приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», а саме, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (з посиланням на веб-адресу відповідної ухвали суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень). З опублікуванням такого оголошення відповідач вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

На електронну адресу суду надійшла заява, підписана відповідачем, в якій остання зазначає, що проти задоволення позову не заперечує та просить розглянути справу без її участі.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутністю учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач та відповідач є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до довідки від 30.03.2015 проживає разом з позивачем, матір`ю позивача, сестрою позивача та тіткою за адресою - АДРЕСА_1 (а.с.12, 22).

Свідоцтвом про право власності на житло від 25.09.2009 №2393 підтверджується, що квартира за вказаною адресою на праві спільної часткової власності належить позивачу, його матері та сестрі (а.с.23).

За заявою, підписаною 03.02.2015 відповідачем, остання добровільно відмовляється від свого сина ОСОБА_3 ,на користь позивача, виїзд за межі України дозволяє (а.с.24).

13.06.2018 та 05.11.2018 позивач письмово звертався до відповідача з проханням надати нотаріально посвідчений дозвіл на виїзд дитини за кордон, а також на тимчасово окуповані території Донецької та Луганської областей, такі повідомлення отримані відповідачем 27.06.2018 та 19.11.2018 відповідно (а.с.34-36).

Зважаючи на наведені обставини, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст.157 СК України.

За приписами ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті; той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно з ч.5 ст.157 СК України той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, яка для України набрала чинності 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом (ст.313 ЦК України).

Питання здійснення контролю за переміщенням осіб в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, а також вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей визначає Тимчасовий порядок контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затверджений Наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей) 14.04.2017 № 222-ог (далі - Тимчасовий порядок).

За пп.5.1 розділу 5 Тимчасового порядку в`їзд на тимчасово неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57; виїзд з тимчасово неконтрольованої території громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за умови пред`явлення свідоцтва про народження (паспорта), а також будь-якого документа, визначеного ст.5 Закону України «Про громадянство України» або ст.2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» особи (осіб), у супроводі якої (яких) громадяни України, які не досягли 16-річного віку, виїжджають з тимчасово неконтрольованої території, та дозволом фізичної особи.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, до норм яких відсилає вищезазначений Тимчасовий порядок, визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.

За загальним правилом, визначеним в п.2 згаданих Правил, перетинання громадянами України державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, зокрема, паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

За п.3 та п.4 Правил, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку, у тому числі в супроводі членів екіпажу повітряного судна, на якому вони прямують. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків: у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій: зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Зазначені Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені відповідно до ст.3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Аналіз наведених законодавчих приписів, а також Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» дозволяє дійти висновку, що тимчасовий виїзд дитини - громадянина України, який не досяг 16-річного віку, за межі України має відбуватись лише за погодженням з іншим з батьків, оскільки такий переїзд спричиняє зміну режиму спілкування дитини з іншим із батьків, порядок участі у вихованні дитини, зміну звичайного соціального, культурного, мовного середовища дитини, що впливає на її подальше життя, розвиток і виховання; вказані акти регулюють конкретний (одноразовий) виїзд дитини за кордон із визначенням його початку та закінчення.

Надання дозволу на виїзд за межі України дитини, яка не досягла 16-річного віку, з одним із батьків без визначення початку і закінчення строку до інших країн без згоди та супроводу іншого батька суперечить положенням цього Закону та статтям 141, 153, 157 СК України, оскільки батьки таких дітей будуть позбавлені можливості брати участь у їх вихованні та особистому спілкуванні з ними, що порушує рівність прав та обов`язків батьків відносно виховання дітей.

Враховуючи наведене, Верховним Судом України висловлена правова позиція, щодо якої судом може бути ухвалена постанова на разовий виїзд дитини без згоди батька, не позбавленого батьківських прав, а надання за постановою суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за межі України без згоди батька суперечить чинному законодавству, яке визначає рівність прав та обов`язків обох батьків відносно виховання дитини, унаслідок чого батько фактично позбавляється можливості брати участь у вихованні дитини та спілкуванні з нею (постанова від 12.04.2014, справа № 6-15цс17 (№ 235/139/16-ц) http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/66327935).

Заявляючи позовні вимоги про надання дозволу на перетин лінії розмежування з тимчасовою непідконтрольною Україні територією, а також виїзд до усіх країн світу, у тому числі, країн Шенгенської угоди та Європейського Союзу, Сполучених штатів Америки, Австралії, Арабської республіки Єгипет, Туреччини, Російської Федерації, Білорусі, Грузії, Абхазії, Ізраїлю, у супроводі батька без згоди матері в будь-який час до досягнення ОСОБА_3 16-річного віку, позивач фактично просить суд надати відповідний дозвіл на майбутнє та на багаторазові виїзди за межі України, що не узгоджується з чинним законодавством.

Доказів на підтвердження того, яка саме країна у зв`язку із захворюванням дитини задовольнятиме інтереси останньої, як і докази того, що позивачем заброньовані відповідні поїздки із зазначенням конкретної країни та часу перебування в ній, відповідачем до суду не надано.

Заявлення позивачем вимоги про надання дозволу на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон дитині також вказує на відсутність підстав для задоволення вимог про надання тимчасового дозволу на її виїзд за кордон, оскільки за відсутністю такого паспорту, який є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім`я якої він оформлений, і дає право такій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну, заявлення вимоги про надання тимчасового дозволу на виїзд за кордон є передчасною та такою, що направлена на захист права, яке лише може бути порушене в майбутньому, тобто щодо якого невідомо, чи буде воно порушене, оскільки невідомо, чи буде необхідність в отриманні дозволу.

Отже, заявлені вимоги в означеній частині та доводи на їх обґрунтування носять загальний та неконкретизований характер.

Разом з тим, суд враховує, що позивач має намір здійснити оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон малолітній особі ОСОБА_4 , разом зі своїм неповнолітнім сином постійно проживають в м.Донецьку, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, що обумовлює необхідність їх переміщення через лінію зіткнення у межах Донецької області та повернення, тобто в`їзд, на тимчасово неконтрольовану територію, а саме в м.Донецьк, де проживає дитина та її близькі родичі. Тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині надання дозволу на тимчасовий виїзд/в`їзд на/з неконтрольовану територію Донецької області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу матері ОСОБА_2 , у супроводі батька ОСОБА_1 на період з дати набрання рішенням законної сили по 01.09.2020.

Окремо суд відмічає, що надані позивачем копії «заключений», складених «сектором по делам детей администрации Калининского района г.Донецка Донецкой народной республики» від 17.04.2015 та 18.05.2015, а також рішення «Кировского межрайонного суда г.Донецька Донецкой народной республики» від 17.07.2015, яким відповідача позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27-33), суд не бере до уваги, оскільки зазначені документи є такими, що не створюють правових наслідків та є недопустимим доказом.

Так, відповідно до частин 2 та 3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи постанову ВРУ «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 № 254-VIII та Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085, місто Донецьк є тимчасово окупованою територією, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині надання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дозволу на оформлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон дитини та інших документів для виїзду дитини за кордон відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в будь-який час, без нотаріального посвідчення згоди матері дитини - ОСОБА_2 , суд зазначає таке.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон затверджений постановою КМУ від 07.05.2014 №152 (в редакції постанови КМУ від 16.11.2016 №1001).

Відповідно до п.1 вказаного Порядку №152 паспорт громадянина України для виїзду за кордон (далі - паспорт для виїзду за кордон) є документом, що посвідчує особу, підтверджує громадянство України особи, на ім`я якої він оформлений, і дає право такій особі на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Приписами п.7 Порядку №152 визначено, що оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюються:

особі, яка не досягла 16-річного віку, особі, яка визнана судом обмежено дієздатною або недієздатною, - на підставі заяви-анкети одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників (далі - законні представники); у разі оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта для виїзду за кордон у закордонній дипломатичній установі - на підставі заяви-анкети одного з батьків/законних представників та письмової згоди другого з батьків/законних представників, яка надається під час подання документів (заява від другого з батьків/законних представників не вимагається, якщо він є іноземцем або особою без громадянства чи за наявності виданої органом державної виконавчої служби довідки про наявність заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців). У разі відсутності другого з батьків під час подання документів така заява подається нотаріально засвідченою. Якщо батьки не перебувають у шлюбі, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з них, з ким проживає особа.

За п.35 Порядку №152 заявник для оформлення паспорта для виїзду за кордон в Україні подає такі документи:

1) паспорт громадянина України (для особи, яка досягла 14-річного віку та проживає в Україні);

2) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави, - у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 14-річного віку. Якщо батьки або один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, також подається довідка про реєстрацію особи громадянином України (у разі оформлення вперше паспорта для виїзду за кордон із застосуванням засобів Реєстру);

3) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, - у разі подання документів законним представником, крім випадків, коли законним представником є один із батьків;

4) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;

5) у разі оформлення паспорта для виїзду за кордон особі, яка не досягла 12-річного віку, або особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я та яка потребує термінового лікування за кордоном, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, - може бути подано одну кольорову фотокартку розміром 10-15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування. Фотокартка повинна відповідати вимогам Міжнародної організації цивільної авіації (IКAO) Doc 9303.

Як вбачається з матеріалів справи, батьки дитини - сторони по справі в шлюбі не перебувають, позивач проживає разом з дитиною.

Відтак, враховуючи наведені положення пп.2 п.7 Порядку №152, оформлення, обмін та видача паспорта для виїзду за кордон здійснюється на підставі заяви-анкети того з батьків, з ким проживає особа, тому надання відповідачем згоди на оформлення закордонного паспорту неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, діючим законодавством не вимагається.

За викладених обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання - АДРЕСА_2 ) про надання дозволу на тимчасовий виїзд/в`їзд на неконтрольовану територію України, а також за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу матері, та надання дозволу на оформлення документів для виїзду дитини за кордон задовольнити частково.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд/в`їзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на неконтрольовану територію України через лінію зіткнення у межах Донецької області у супроводі батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без згоди та супроводу матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на період з дати набрання рішенням законної сили по 01.09.2020.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 256,13 грн (двісті п`ятдесят шість грн 13 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя К.П.Бородавка