Справа № 390/556/19
Провадження №2/390/386/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Гершкул І.М.,

при секретарі Магомедовій А.С.,

розглянувши у підготовчому засіданні у місті Кропивницький за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області про визнання права власності у порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом і просив визнати за ним право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача, а тому відкрилась спадщина на житловий будинок за вказаною адресою. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок і не проведено реєстрацію права власності спадкодавця на будинок. Зважаючи на викладене позивач звернувся до суду з позовом.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути без її участі в підготовчому засіданні (а.с.78).

Відповідач Соколівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області свого представника у судове засідання не направили, проте надали суду відзив у якому просили розглянути справу без участі їх представника та не заперечували проти задоволення позову (а.с.74-76).

Відповідно ст.200 ч.3-4 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем; ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно ст.206 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб і може бути прийнято, а тому дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання; кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і одним із способів такого захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно статей 1217, 1218, 1261 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 31.10.2013 року Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області, актовий запис №39 (а.с.7).

Довідка №56 від 18.03.2019 року, видана виконкомом Соколівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, свідчить, що згідно запису по-господарської книги №39, особового рахунку НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , числиться житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який зареєстрований за померлою ОСОБА_2 , побудований до 1948 року, а також за нею числиться земельна ділянка загальною площею 0,4 га., яка не приватизована. До довідки долучено копію по-господарської книги (а.с.10-11).

Архівна довідка №52106 від 14.03.2019 року, видана ОКП "Кіровоградське ООБТІ", свідчить, що реєстрація права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2013 року, не проводилась, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №165247701 від 02.05.2019 року (а.с.8, 79).

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 20.03.2019 року становить 24400 грн. (а.с.12).

Постановою №62/02-14 від 21.03.2019 року приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Воронько Тетяною Миколаївною відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує право власності на об`єкт спадкування (а.с.6).

На запит суду приватним нотаріусом Кропивницького районного нотаріального округу Воронько Т.М. надано лист №116/01-16 від 24.04.2019 року та копію спадкової справи №43/2014, яку заведено після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , де міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом і документи, які підтверджують, що останній є сином померлої, інші спадкоємці не звертались, інформація щодо складених заповітів відсутня, свідоцтва про право на спадщину видані на земельну ділянку та інший житловий будинок, а на спірний будинок не видавалося (а.с.22-73).

На запит суду Соколівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області надано лист №02-41/475 від 13.05.2019 року, яким повідомлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1960 року проживала та була зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживала одна, заповіт сільською радою не посвідчувався. Щодо житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , протягом останніх п`яти років до смерті ОСОБА_2 та після її смерті по теперішній час у вказаному будинку ніхто не зареєстрований і не проживає (а.с.83).

Статтями 12, 13, 89 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року (надалі інструкція), яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56. Відповідно п.4 Інструкції реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно п.6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Отже, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у по-господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало. Тобто, записи у по-господарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю. Тому, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суду слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності на будинок, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

Відповідно п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31.10.1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19.01.1976 року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в по-господарській книзі, повинно бути також зазначено: дані про склад будинку; розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку певній особі є запис у по-господарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управляння СРСР і було обов`язковим.

Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно до набрання чинності цим Законом визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за умов, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис у по-господарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Таким чином, зваживши у сукупності наведені вище докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки матеріали справи містять належні, допустимі та достатні докази, що свідчать про наявність достатніх правових підстав для визнання права власності за позивачем на житловий будинок у порядку спадкування та відсутність можливості у позасудовому порядку оформити спадщину.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд, зважаючи на позицію позивача викладену в позові, вважає можливим залишити витрати по фактично понесеним.

Керуючись ст.ст.15, 16, 1217, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст.4, 12, 76-81, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області (27641, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Соколівське, вул. Шевченка, 23) про визнання права власності у порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області І.М. Гершкул