ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" про визнання дій зі складання акту про порушення та здійснення нарахувань на підставі такого акту незаконними, визнання незаконними та скасування акту, скасування здійснених на підставі акту нарахувань, зобов`язання утриматись від дій з припинення газопостачання та забезпечення безперебійного газопостачання, стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

30.08.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив визнати незаконними дії ПАТ «Дніпрогаз» зі складення акту про порушення №596 від 06.04.2017 року та нарахування йому до сплати 25 103 грн. на підставі вказаного акту, визнати незаконним та скасувати складений Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз» акт про порушення №596 від 06.04.2017 року, скасувати здійснені нарахування в сумі 25 103 грн. на підставі акту про порушення №596 від 06.04.2017 року, зобов`язати Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» забезпечити безперебійне газопостачання і утриматись від дій з припинення газопостачання у належне йому домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» на його користь на відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Визнано незаконними дії ПАТ "Дніпрогаз" зі здійснення ОСОБА_1 нарахувань в сумі 25103 грн. на підставі акту про порушення № 596 від 06.04.2017 року.

В решті позову - відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.93-96).

В апеляційній скарзі апелянт ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові є незаконним та необґрунтованим, оскільки судом допущено неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, неправильно досліджені та оцінені докази, та просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позову, ухваливши в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт фактично в своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позову, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаного рішення суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом - не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 03.03.2011 року сторонами укладено договір про надання населенню послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

06.05.2017 року позивач виявив зупинку лічильника газу та повідомив про це відповідача. 06.05.2017 року лічильник газу Октагаз G6, заводський №007168 було демонтовано, про що складено акт повірки по заяві споживача від 06.05.2017 року без номеру та акт про порушення №596, який помилково датований 06.04.2017 року.

Згідно повідомлення ПАТ "Дніпрогаз" від 26.09.2017 р. вбачається, що за результатами проведеної експертизи лічильника газу, яка була проведена у відповідності до Положення, затвердженого наказом Мінпаливенерго від 27.12.2005 р. № 619, виявлено, що втручання в роботу лічильника не підтверджено, лічильник не придатний для обліку газу, не працює відліковий механізм (а.с.39).

Також, зі справи вбачається, що на підставі акту про порушення №596, який помилково 06.04.2017 року, позивачу спочатку було здійснено нарахування у сумі 25103 грн., а згідно повідомлення ПАТ "Дніпрогаз" від 27.10.17 вбачається, що за рішенням комісії по спірним питанням було здійснено списання вартості необлікованого об`єму природного газу за період з 01.03.2017 по 31.03.2017 р.у розмірі 17548,52 грн.(а.с.30), зокрема з протоколу № 7 засідання комісії по спірним питанням від 07.07.2017 р. вбачається нарахування у сумі 17548,52 грн. скасовані (а.с.79-83).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що дії відповідача щодо нарахувань у сумі 25103 грн. були передчасними та не відповідали вимогам Закону.

При цьому, суд 1 інстанції зазначив, що усі нарахування здійснені відповідачем на підставі акту №596, який датований 06.04.2017 року, скасовані, а тому вимоги про скасування нарахувань задоволенню не підлягають.

Віходячи з того, що дії відповідача по складанню акту відповідають вимогам Закону, а тому підстави для визнання цих дій незаконними, визнання акту незаконним та його скасування - відсутні.

Також на думку суду відсутні підстави для задоволення вимог щодо забезпечення безперебійного газопостачання і утримання від дій з припинення газопостачання у домоволодіння, оскільки дані вимоги не скеровані на захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права, оскільки стосуються дій чи бездіяльності, що можливо матиме місце в майбутньому.

Крім того, суд 1 інстанції, врахувавши обставини справи, відмовив у задоволенні позовних вимог у стягненні моральної шкоди, які на його думку не доведені.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з п.п. 1, 2 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу.

Відповідно до п.1 гл.3 розд. ХІ Кодексу ГРМ, разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок обєму необлікованого природного газу здійснюється за граничними обємами споживання природного газу населення з урвахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж на 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Пункт 8 цієї глави встановлює, що у разі виявлення Оператором ГРМ пошкоджень лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визнання об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. У разі виявлення оператором ГРМ позаштатного режиму роботи лічильника газу, внаслідок чого витрата природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання, якщо він становить менше шести місяців за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника до дня виявлення порушення та з урахуванням строку на його усунення. У разі своєчасного (до виявлення порушення представником Оператора ГРМ) письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про позаштатний режим роботи лічильника газу, внаслідок чого втрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу процедура, передбачена абзацом другим цього пункту, не застосовується, а визначення об`ємуспожитого газу здійснюється залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період попереднього року або фактичний період споживання, якщо він становить менше шести місяців за період з дня письмового повідомлення споживачем Оператора ГРМ про позаштатний режим роботи лічильника газу та з урахуванням строку на його усунення.

Згідно п. 1,2 гл.5 розд. ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу, у присутності споживача, в двох примірниках, один з яких залишається у споживача, який має право внести до акта про порушення свої зауваження.

Пунктом 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРМ за результатами акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

Встановивши конкретні обставини по справі, дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну оцінку, суд 1 інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, з яким повністю погоджується колегія суддів, оскільки висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права і зроблений з дотриманням норм процесуального права.

З огляду на вищевикладене, посилання апелянта на те, що акт № 596 від 06.04.2017 року є незаконним, сфальсифікованим не являються підставою для скасування рішення 1 інстанції, оскільки представники оператора ГРМ діяли у відповідності з законом та в межах наданих їм повноважень. Зокрема, складання акту про порушення № 596 від 06.04.2017 року за виявленими ознаками порушення Кодексу ГРМ, не являється таким що порушує право ОСОБА_1 , оскільки актом зафіксовано лише факт зупинки лічильника газу та виходу з ладу.

Твердження апелянта, про наявність підстав для компенсації моральної шкоди також не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктом 5 Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Проте, апелянтом не надано належних доказів, які б підтверджували б факт заподіяння йому моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду першої інстанції не спростовують та фактично зводяться до незгоди з рішенням суду та особистого тлумачення апелянтом норм права та обставин справи. Судом першої інстанції у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках заявлених позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення судув частині, що оскаржується, судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому його в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2018 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: