Справа № 127/6479/14-ц
У Х В А Л А

07 червня 2019 р.м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Медяної Ю.В.,

секретар - Подоляк М.В.,

за участі представника скаржника ОСОБА_1 - адвоката Хейніса О.Г.,

особи, дії якої оскаржуються - Приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк" Фінанси та Кредит" Ірклієнко Юрія Петровича, особа, дії якої оскаржуються - Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, на дії приватного виконавця,

в с т а н о в и в:

21.01.2019 р. скаржник ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк" Фінанси та Кредит" Ірклієнко Ю.П., особа, дії якої оскаржуються - Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В., звернулася до суду з скаргою на дії приватного виконавця, в якій просить суд: визнати неправомірною постанову приватного виконавця Турського О.В. про відкриття виконавчого провадження №58033888 від 09.01.2019 р. при виконанні виконавчого листа №127/6479/14-ц, виданого 01.08.2016 р. Вінницьким міським судом Вінницької області та зобов`язати приватного виконавця Турського О.В. усунути порушення відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» шляхом передачі виконавчого провадження ВП №58033888 з примусового виконання виконавчого листа №127/6479/14-ц, виданого 01.08.2016 р. Вінницьким міським судом Вінницької області на виконання до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження ВП №46038146.

В скарзі представник скаржника зазначає, що 11.01.2019 р. ОСОБА_1 отримала постанову про відкриття виконавчого провадження №58033888, винесену 09.01.2019 р. приватним виконавцем Турським О.В.

Зазначеною вище постановою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №127/6479/14-ц, виданого 01.08.2016 р. Вінницьким міським судом Вінницької області про звернення стягнення на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за іпотечним договором від 15.04.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №1276, на предмет іпотеки: житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №46-33-04/08-МФ-ЗН від 15.04.2008 р. в розмірі 7880995 грн. 88 коп.

У даній постанові також прийнято рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди приватного виконавця в розмірі 788099,59 грн., з якою скаржник не погоджується, оскільки приватним виконавцем не проведено розрахунок суми основної винагороди та вона повинна стягуватись після повного виконання рішення суду.

Представник скаржника вважає вищезазначену постанову неправомірною, оскільки на момент відкриття виконавчого провадження №58033888 приватним виконавцем Турським О.В. на виконанні Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області вже перебувало виконавче провадження №46038146, відкрите 20.01.2015 р., стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», боржник - ОСОБА_1 , яке відкрито за виконавчим листом Апеляційного суду Вінницької області від 09.08.2010 р., виданим на виконання рішення Апеляційного суду Вінницької області від 26.07.2010 р. по справі №22-ц-3568/2010 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором №43-33-04/08-МФ-ЗН.

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області від 10.01.2014 р. по ВП №46038146 з усіх видів заробітку ОСОБА_1 проводяться утримання в розмірі 20%.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 04.08.2014 р. (справа №127/6479/14-ц), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 23.06.2016 р. в погашення заборгованості за кредитним договором №43-33-04/08-МФ-ЗН від 15.04.2008 р. звернуто стягнення на будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Враховуючи наведене вище, представник скаржника вважає, що наявність двох окремих виконавчих проваджень щодо одного боржника є недопустимим, а має бути одне зведене виконавче провадження.

З підстав, зазначених вище, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною скаргою.

Представник скаржника ОСОБА_1 . - адвокат Хейніс О.Г. в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задовільнити, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі та додатково пояснив, що приватним виконавцем передчасно стягнуто суму основної винагороди у розмірі 788099,59 грн., оскільки не проведено оцінку іпотечного майна, яке підлягає реалізації.

Особа, дії якої оскаржуються - Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський О.В. надав для огляду в судовому засіданні виконавче провадження №58033888, у задоволенні скарги просив відмовити. У письмових поясненнях наданих суду зазначив, що одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження ним було винесено постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця, в якій він навів розрахунок та зазначив порядок її стягнення. При виконанні зазначеного виконавчого провадження ним дотримані всі вимоги чинного законодавства України, а твердження скаржника про наявність вимог щодо передачі виконавчого провадження від приватного виконавця до державної виконавчої служби є надуманими.

Представник стягувача АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином, однак 04.03.2019 р. надала до суду заяву, у якій просила скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, оглянувши виконавче провадження №58033888, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.01.2019 р. приватним виконавцем Виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №58033888 про примусове виконання виконавчого листа №127/6479/14-ц, виданого 01.08.2016 р. Вінницьким міським судом Вінницької області про звернення стягнення на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за іпотечним договором від 15.04.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрованим в реєстрі за №1276, на предмет іпотеки: житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з прилюдних торгів за початковою ціною, що встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №46-33-04/08-МФ-ЗН від 15.04.2008 р. в розмірі 7880995 грн. 88 коп. (а.с. 9).

Постановою приватного виконавця Турського О.В. про стягнення з боржника основної суми винагороди від 09.01.2019 р. у виконавчому провадженні №58033888, постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 основну суму приватного виконавця у сумі 788099,59 грн. У даній постанові зазначено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Сума, що підлягає стягненню за виконавчим документом становить 7880995,88 грн., тому сума основної винагороди приватного виконавця (10%) складає - 788099,59 грн. (а.с. 42).

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно ч. 1 - ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень органів та посадових осіб - є сукупністю дій що спрямованні на примусове виконання рішень, які проводяться на підставі у межах та у спосіб, що визначенні Конституцією України, цим Законом, нормативно правовими актами, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

Відповідно до п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, об`єднання виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника у зведене виконавче провадження та приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження здійснюється приватним виконавцем у порядку, визначеному пунктом 14 цього розділу.

З положень Інструкції вбачається, що передача виконавчого провадження від приватного виконавця до державної виконавчої служби або об`єднання виконавчих проваджень у зведене, одне з яких перебуває на виконанні у приватного виконавця, а інше в відділі державної виконавчої служби не передбачено.

У постанові від 14.03.2018 р. у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких ці судові рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та незалежно від кількості стягувачів. Такий висновок зроблено також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 906/530/17 (провадження № 12-213гс18); від 17 жовтня 2018 року у справах № 5028/16/2/2012 (провадження № 12-192гс18) та № 927/395/13 (провадження № 12-189гс18).

У постанові від 05.12.2018 р. у справі №904/7326/17 Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у згаданих постановах, шляхом його уточнення. Стаття 30 Закону № 1404-VIII передбачає обов`язок лише державного виконавця передати відкрите виконавче провадження іншому державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, для виконання ним у рамках зведеного виконавчого провадження кількох рішень щодо одного боржника. Приватний виконавець не зобов`язаний передавати виконавчий документ чи виконавче провадження для виконання тому державному чи приватному виконавцеві, який перший відкрив виконавче провадження щодо боржника, для виконання кількох рішень щодо одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження.

Отже, виходячи з зазначеного вище, суд дійшов висновку, що приватний виконавець Турський О.В. не зобов`язаний передавати виконавчий документ чи виконавче провадження для виконання тому державному виконавцеві, який перший відкрив виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_1 , у рамках зведеного виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 р. №643.

Згідно абз. 1 п. 19 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Як встановлено судом, приватний виконавець Турський О.В. при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, виніс постанову про стягнення з боржника основної суми винагороди, розрахувавши її розмір виходячи з суми, що підлягає стягненню за виконавчим документом - 7880995,88 грн. та беручи до уваги розмір виконавчого збору 10% визначив, що сума основної винагороди приватного виконавця складає 7888099,59 грн., яка в подальшому може бути ним стягнута у співвідношенні до стягнутої з боржника на користь стягувача суми, діяв в межах закону і своїх повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином судом встановлено, що приватний виконавець Турський О.В. діяв у межах наданих йому повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 1, 18, 30, 27, 45 Закону України «Про виконавче провадження»,

ст. ст. 76-81, 440, 447-451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ "Банк" Фінанси та Кредит" Ірклієнко Юрія Петровича, особа, дії якої оскаржуються - Приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович, на дії приватного виконавця по справі 127/6479/14-ц.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.В. Медяна