У х в а л а

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 461/10613/15

провадження № 61-10404св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Пророка В. В., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Земельного суду м. Франкфурта-на-Майні (ФРН) у цивільній справі № 2-18 О 351/12 від 25 листопада 2014 року та від 24 березня 2015 року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Верховного Суду від 19 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах ОСОБА_3 , задоволено. Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 03 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 29 листопада 2016 року скасовано. Заяву ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду задоволено. Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішення Земельного суду м. Франкфурта-на-Майні від 25 листопада 2014 року у цивільній справі № 2-18 О 351/12, яким зобов`язано ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , Україна, виплатити ОСОБА_1 19 600 євро разом з відсотками, починаючи з 01 вересня 2009 року до 10 жовтня 2011 року, з 23 000 євро, починаючи з 10 жовтня 2011 року до 20 грудня 2011 року, з 21 000 євро, починаючи з 20 грудня 2011 року до 31 травня 2012 року, та з 19 600 євро, починаючи з 31 травня 2012 року в розмірі 5 пунктів від базової процентної ставки. Визнано та надано дозвіл на примусове виконання на території України рішенняЗемельного суду м. Франкфурта-на-Майні від 24 березня 2015 року у цивільній справі № 2-18 О 351/12, яким стягнуто із ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , на підставі попереднього рішення Земельного суду м. Франкфурта-на-Майні від 25 листопада 2014 року на користь ОСОБА_1 суму 3 621 євро 53 євроценти разом з відсотками в розмірі 5 пунктів від базової процентної ставки з 19 лютого 2015 року, додано 2 214 євро судових витрат.

У лютому 2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що після отримання постанови Верховного Суду від 19 вересня 2018 року ним виявлено помилку у тексті перекладу рішення Земельного суду м. Франкфурта-на-Майні від 25 листопада 2014 року у цивільній справі № 2-18 О 351/12, а саме: перекладач Шрамко А. І. на першій сторінці перекладу рішення в тексті абзацу «постановлено» пропустила суму 25 тис. євро, з якої слід рахувати відсоток. Вказані обставини підтверджуються нотаріально завіреною заявою Шрамко А. І.

Зазначена заява задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення у таких випадках: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 270 ЦПК України, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Отже, додаткове рішення суд може ухвалити лише щодо раніше ухваленого цим судом рішення, яким закінчено розгляд справи: рішення суду першої інстанції, ухваленого за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також судового рішення суду апеляційної інстанції (яким рішення було змінено або ухвалено нове рішення). Ухвалами, якими закінчено розгляд справи на стадії апеляційного провадження, є ухвали суду апеляційної інстанції про скасування судового рішення із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду.

Заявник у порядку ухвалення додаткового рішення у справі просить виправити допущену перекладачем технічну помилку у перекладі рішення іноземного суду, виявлену після розгляду справи касаційним судом.

Таким чином, приймаючи постанову від 19 вересня 2018 року про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Земельного суду м. Франкфурта-на-Майні від 25 листопада 2014 року у цивільній справі № 2-18 О 351/12, суд касаційної інстанції виходив із тих доказів та документів, які надавалися заявником, та розглянув заявлені вимоги у повному обсязі. Переклад тексту рішення Земельного суду м. Франкфурта-на-Майні від 25 листопада 2014 року із урахуванням виявленої після касаційного розгляду справи помилки не був предметом дослідження у судах, а тому підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у справі, передбачених статтею 270 ЦПК України, немає.

Керуючись статтею 270 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Земельного суду м. Франкфурта-на-Майні (ФРН) у цивільній справі № 2-18 О 351/12 від 25 листопада 2014 року та від 24 березня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С. Ю. Мартєв

В. В. Пророк

С. П. Штелик