Номер провадження: 22-ц/813/3895/19
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Середи Валерії Юріївни про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Долинський М.М. звернувся до Приморського районного суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, в якому зазначив, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Одеської області перебуває виконавче провадження №56517675 з виконання виконавчого листа №522/19993/16-ц від 24.05.2018 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість в сумі 129 454,73 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 задоволено. Встановлено тимчасове обмеження громадянці України ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до викоання своїх зобов'язань, покладених на неї за виконавчим листом № 522/19993/16-ц, виданого Приморським районним судом м. Одеси 24.05.2018 року про стягнення зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованість в сумі 129 454,73 грн.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_3 подала до суду апеляційну скаргу.

04.03.2019 року до Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_3 адвоката Середи В.Ю., засобами електронного зв'язку, надійшло клопотання, в якому вона відкликає апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на ч. 3 ст. 364 ЦПК України та вказує, що станом на 04.03.2019 року відпали підстави для перегляду судом апеляційної інстанції вищевказаної ухвали суду (а.с. 148-149).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження особа, яка подала скаргу, подала заяву про її відкликання.

Згідно до ч. 3 ст. 364 ЦПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Як вбачається зі ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Положенням ч. 4 ст. 62 ЦПК України встановлено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Повноваження адвоката Середи В.Ю. на представництво інтересів ОСОБА_3 в Одеському апеляційному суді підтверджується ордером серії ОД № 274338 від 13.02.2019 року без обмеження повноважень адвоката (а.с. 143).

Оскільки відкликання апеляційної скарги це право апелянта, воно не суперечить закону та не порушує права будь-яких осіб, вважаю за можливе повернути апеляційну скаргу апелянту.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Поняття розумних строків розгляду справи в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нетотожне (неідентичне) поняттю процесуальних строків в національних системах права. Право Європейського Суду з прав людини є «автономним» і його тлумачення Судом Конвенції не пов'язане з тлумаченням права національними судами.

ЄВРОПЕЙСЬКИЙ СУД з прав людини оцінює «розумність» тривалості провадження з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв:

складність справи,

поведінка заявника та відповідних органів влади,

а також важливість предмета спору для заявника

(див., серед інших джерел, рішення у справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], заява № 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII). Українські справи: «Світлана Науменко проти України», рішення від 09 листопада 2004 року; «Меріт проти України», рішення від 30.03.2004 року; «Єфименко проти України», рішення від 18 липня 2006 року, «Івань та інші проти України», рішення від 12 січня 2017 року, п.п.7, 8; «Аніфер проти України», рішення від 26 липня 2018 року п.6, та інші.

В пункті 1.6. Європейської хартії про статус суддів (Рада Європи, 1998 р.) з урахуванням положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом» зазначено, що на державу покладається обов'язок забезпечувати суддів всіма засобами, необхідними для належного виконання їхніх завдань, і зокрема, для розгляду справ в межах розумного періоду часу.

У пункті 33, 35 Рекомендації СМ/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов'язки, ухваленою Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 року, підкреслено, що кожна держава повинна виділяти судам достатньо ресурсів, приміщень та устаткування, щоб вони могли функціонувати відповідно до стандартів, викладених у ст.6 Конвенції, а також щоб судді могли ефективно працювати.

У судах має працювати достатня кількість суддів та кваліфікований допоміжний персонал.

Тому, незабезпечення належного функціонування судової системи через відсутність достатньої кількості суддів, у зв'язку з надмірним навантаженням, унеможливлює розгляд справ у строки, передбачені національним законодавством.

З початку січня 2019 року по 07.03.2019 року внаслідок автоматизованого розподілу до судді Таварткіладзе О.М. надійшло 432 справи.

З урахуванням надмірного навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, недостатньою кількістю суддів (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці і т.п.), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити питання щодо відкриття провадження у справі, призначити справу до розгляду, вирішити інші процесуальні питання, пов'язані з розглядом справи, та розглянути справу у строки, передбачені національним законом.

Керуючись ст.ст. 357, 364 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_3 - адвоката Середи Валерії Юріївни про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2018 року про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - повернути апелянту.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе