Справа № 279/1738/19
Провадження 2/279/1090/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

за участю секретаря Петрук О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі виконкому Коростенської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 .

На підставі рішення 25 сесії Коростенської міської ради від 23.04.2001 року АДРЕСА_2 , згідно додатку 1 затверджено нову зазву вулиць, їх житловий будинок зареєстровано АДРЕСА_3 , в свідоцтві про право власності на нерухоме майно не були внесені зміни так, як власник ОСОБА_2 помер.

Вказала, що крім неї, інші спадкоємці відсутні, оскільки діти : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на протязі шестимісячного строку встановленого для прийняття спадщини відмовились від її прийняття.

Зазначила, що вона після смерті спадкодавця звернулась до Коростенської державної нотаріальної контори Житомирської області з заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , але ІНФОРМАЦІЯ_2 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв,язку з тим, що в правовстановлюючих документах, а саме: земельна ділянка знаходиться по АДРЕСА_3 , а житловий будинок розташований по АДРЕСА_2 , хоча в свідоцтві про право власності є відмітка про перейменування АДРЕСА_4 , в Державному акті на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 на якій розташований житловий будинок, зазначено призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а згідно довідки виданої відділом у Коростенському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 06.12.2018 року за № 29-6-0.17-1058/13-18, зазначено, що земельна ділянка з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, передавалась у приватну власність ОСОБА_2 Тому просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок АДРЕСА_3 та земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 виданого на ім,я ОСОБА_2, яке залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Територіальної громади в особі Коростенської міської ради в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином - судовою повісткою.

За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами .

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Коростені помер ОСОБА_2 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради № 277 від 06.07.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 . У витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 08.04.2019 року зроблено відмітку про те, що Рішенням Коростенського виконкому міської ради 25 сесії 23 скликання від 23.04.2001 року будинок АДРЕСА_4 . ( а. с. 10)

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , виданого Коростенською міською радою Житомирської області 01.06.2009 року на підставі рішення виконкому Поліської сільської ради від 14.12.1993 року за №36, слідує, що померлому ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_3 , загальною площею 0,1500 га, яка знаходиться в АДРЕСА_3 , цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. ( а.с. 15)

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, яка належала спадкодавцю згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , цільове призначення для ведення особистого підсобного господарства. Позивач є дружиною померлого, що стверджується свідоцтвом про одруження та копією паспорта ( а.с. 5,17-19 ), а тому, відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем 1 черги за законом після смерті чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи з даних матеріалів справи встановлено, що з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.07.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Коростенської міської ради № 277 від 06.07.2005 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, вбачається, що власником житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_2 є

ОСОБА_2 . У витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 08.04.2019 року зроблено відмітку про те, що Рішенням Коростенського виконкому міської ради 25 сесії 23 скликання від 23.04.2001 року будинок АДРЕСА_1 . Його право володіння та користування до теперішнього часу ніким не оспорювалось.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, та земельну ділянку по АДРЕСА_3 нотаріус відмовляє в зв"язку з тим, що в правовстановлюючих документах на житловий будинок та земельну ділянку є розбіжності.

Згідно п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так як право власності спадковдавця ОСОБА_1 на спадковий будинок підтверджений належними правовстановлюючими документами - копією свідоцтва про право власності на спадкове майно, копією державного акту на земельну ділянку, цей будинок не є самовільним будівництвом, позивач підтвердив належними доказами неможливість отримання спадщини в нотаріальній конторі ( лист нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину а.с. 6 ) позов ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на житловий будинок та земельну ділянку підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.264-265,268, ЦПК України, ст. 392,1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок з по господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 , земельну ділянку загальною площею 0,1500 га кадастровий номер НОМЕР_3 , яка розташована АДРЕСА_3 з цільовим призначенням - для ведення особистого підсобного господарства, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту серії НОМЕР_1 , виданого Коростенською міською радою 01.06.2009 року, що залишилось після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в порядку спадкування за законом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.