РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/12226/18

Провадження № 22-ц/4815/318/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

учасники справи:

позивач ОСОБА_4,

відповідач ОСОБА_5,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2018 року (ухвалене у складі судді Кучиної Н.Г., повний текст рішення складено 06 грудня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

02 липня 2018 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач прострочив сплату аліментів, які стягуються з нього рішенням Рівненського міського суду від 20 лютого 2014 року.

За рішенням Рівненського міського суду від 20 лютого 2014 року ОСОБА_5 зобовязаний був сплачувати аліменти в розмірі 500 грн за період з 03 березня 2014 року по 11 грудня 2017 року, оскільки 12 грудня 2017 року набрало законної сили рішення Рівненського міського суду від 05 жовтня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

ОСОБА_5 аліменти сплачував нерегулярно, невчасно та не в повному розмірі, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість зі сплати аліментів, призначених за рішенням суду про стягнення аліментів від 20 лютого 2014 року.

Загальна сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 03 березня 2014 року по 11 грудня 2017 року становить 15327 грн 35 коп.

Просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, призначених рішенням Рівненського міського суду від 20 лютого 2014 року на утримання дочки ОСОБА_7, в розмірі 15327 грн 35 коп.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2018 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03 березня 2014 року по 11 грудня 2017 року у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що у зв'язку з наявною у ОСОБА_5 заборгованістю зі сплати аліментів, яка виникла з його вини, з нього підлягає до стягнення пеня, розмір якої, однак, необхідно зменшити, у зв'язку з тим, що відповідач проходив курс реабілітації від наслідків хімічної залежності, через що не міг працювати, а також він має на утриманні двох малолітніх дітей від іншого шлюбу.

09 січня 2019 року представником позивача ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, у якій просить змінити оскаржуване рішення, та стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 15327 грн 35 коп.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом неправомірно зменшено розмір неустойки, що підлягає до стягнення з відповідача.

Наявність наркотичної залежності і лікування від наркоманії не є поважною причиною несплати аліментів чи зменшення розміру неустойки.

Саме в період проходження такого лікування, відповідач здійснював платежі по аліментах.

07 лютого 2019 року представником відповідача ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_8 подано відзив на апеляційну скаргу, у якому покликається на законність рішення суду.

Вказує, що перебуваючи на лікуванні ОСОБА_5 не міг офіційно працевлаштуватися.

Просить про залишення оскаржуваного рішення без змін.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 23 вересня 2009 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 02 грудня 2009 року залишено без змін рішення Рівненського міського суду від 23 вересня 2009 року, у цій частині (а.с. 6).

Рішенням Рівненського міського суду від 05 квітня 2013 року, у справі №1715/22805/12, збільшено розмір аліментів, що стягуються із ОСОБА_5 з 400 грн. щомісячно до 1/3 частини всіх видів заробітку, не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня вступу цього рішення в законну силу і досягнення повноліття дитиною (а.с. 9).

Починаючи з 03 березня 2014 року по 11 грудня 2017 року, ОСОБА_5 рішення суду про стягнення аліментів виконував нерегулярно та не в повному розмірі. Внаслідок цього у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується дослідженим судом першої інстанції листом № 24480/15.24-25/13 від 30 травня 2018 року Замостянського відділу державної виконавчої служби м.Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Задовольняючи частково позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд першої інстанції встановив наявність вини відповідача у простроченні сплати аліментів, однак врахував майновий і сімейний стан платника аліментів, а тому, в силу ч. 2 ст. 196 СК України, зменшив розмір пені.

Проте, апеляційний суд з таким висновком погодитися не може, з огляду на наступне.

Частинами 1-2 статті 196 СК України встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Наданий позивачем розрахунок пені, у якому загальна сума неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 03 березня 2014 року по 11 грудня 2017 року складає 15327 грн 35 коп., відповідає вищезазначеним вимогам закону та не спростований відповідачем.

Відповідачем не наведено суду достатніх підстав, належних та допустимих доказів, у зв'язку з якими сума пені може бути зменшена.

Проходження ОСОБА_5 з 02.08.2017 року по 02.03.2018 року курсу реабілітації від наслідків хімічної залежності в реабілітаційному центрі "12+", та наявність у нього інших неповнолітніх дітей не є поважними причинами для несплати останнім аліментів на утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, місцевим судом неправомірно зменшено розмір неустойки, що підлягає до стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 з 15327 грн 35 коп. до 7000 грн, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового про задоволення позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 180, 196 СК України, керуючись ст.ст.367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу, яка подана представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2018 року скасувати.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 03 березня 2014 року по 11 грудня 2017 року у розмірі 15327 (п'ятнадцять тисяч триста двадцять сім) грн. 35 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за розгляд справ судом першої інстанції у розмірі 704 грн 80 коп та за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 1057 грн 20 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

ОСОБА_9 ОСОБА_1

Судді: С.В. Боймиструк

ОСОБА_3