ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/7217/18

провадження № 22-ц/4809/922/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

представник ОСОБА_5 Романюк Є. В.

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Романюка Євгена Вікторовича, який представляє інтереси ОСОБА_5 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2019 року, суддя Павелко І.Л., по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що він та відповідач являються батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_7 навчається на першому курсі факультету педагогіки та психології денної форми навчання в Центральноукраїнському державному педагогічному університеті імені В. Винниченка.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини на період навчання не надає.

Просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання - щомісячно.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2019 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнення аліментів. Зазначається, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі і дійшов необґрунтованого висновку, стягнувши з відповідача ј частину на утримання дитини на період навчання Погоджується, що має можливість надавати матеріальну допомогу дитині на період навчання в розмірі 1/6 частини своїх доходів.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 03.05.2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 14.05.2019 року справу призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис 1246 (а.с. 4).

Згідно довідки № 663 від 11.10.2018 року, виданої Центральноукраїнським державним педагогічним університетом ім. В.Винниченка, ОСОБА_7 є студенткою 1 курсу факультету педагогіки та психології Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. В.Винниченка, денної державної форми навчання. Термін навчання становить з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с. 5).

Відповідно до довідки №5766 від 16.10.2018 року, ОСОБА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивачем надано акт про не проживання особи за місцем реєстрації від 17.10.2018 року про те, що ОСОБА_5 починаючи з 07.06.2017 року фактично не проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач до суду не надала належних та допустимих доказів того, що її матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) і не довела, що позивач має можливість самостійно забезпечувати належний рівень життя для ОСОБА_7 в період навчання, а тому стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 , аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 22.10.2018 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року.

Однак погодитись з висновками суду першої інстанції в повному обсязі неможливо з наступних підстав.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За нормами частин 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Пленум Верховного Суду України у п.15 постанови № 3 від 15 травня 2006 року з відповідними змінами «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що відповідно до статті 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (п. 20 постанови).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, не є продовженням безумовного обов`язку батьків з утримання неповнолітніх дітей, більш того, вони регулюються самостійними нормами матеріального права, якими вказаний обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості надавати матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 є матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровоградського міськвиконкому, актовий запис 1246 (а.с. 4).

Згідно довідки № 663 від 11.10.2018 року, виданої Центральноукраїнським державним педагогічним університетом ім. В.Винниченка ОСОБА_7 є студенткою 1 курсу факультету педагогіки та психології Центральноукраїнського державного педагогічного університету ім. В.Винниченка, денної державної основи навчання. Термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року (а.с. 5).

Відповідно довідки №5766 від 16.10.2018 року ОСОБА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з позивачем який є її батьком.

Матеріалами справи підтверджено , що відповідач на даний час не проживає разом з донькою.

Суд апеляційної інстанції встановив , що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження матеріального стану позивача, відповідача та дитини яка продовжує навчання , що є суттєвими обставинами при вирішення судового спору.

Встановлені обставини свідчать ,що суд першої інстанції в порушення норм процесуального не встановив дійсні обставини по справі , а висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Під час розгляду апеляційної скарги , позивач пояснив, що його заробітна плата становить близько 12000 грн. на місяць. Донька навчається на безкоштовній формі навчання і отримує стипендію в розмірі 1300 грн. щомісяця.

Представник відповідача надав довідку на підтвердження того, що відповідач з 03.05.2019 року працює в приватному вищому навчальному закладі «Кропивницький інститут державного та муніципального управління» на посаді доцента. За травень 2019 року нарахована заробітна плата в розмірі 1153,65 грн. ,утримано 224,96 грн. ,до виплати - 928,69 грн.

Інших доходів у відповідача немає.

Представник відповідача підтвердив, що відповідач не заперечує проти стягнення з неї на утримання дитини на період навчання 1/6 частини її доходів.

Встановлені обставини свідчать , що відповідач не має можливості надавати своїй доньці матеріальну допомогу у зв`язку із продовженням навчання, у розмірі визначеному судом першої інстанції.

Однак, приймаючи до уваги , що відповідач не заперечує надавати матеріальну допомогу доньці на період навчання у розмірі 1/6 частини її доходів, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру аліментів. відповідно п.п 1,2,4 ч. 1 статті 376 ЦПК України в частині розміру матеріальної допомоги.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 22.10.2018 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Романюка Євгена Вікторовича, який представляє інтереси ОСОБА_5 - задовольнити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.03.2019 року - змінити в частині розміру аліментів.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи з 22.10.2018 року та до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Текст постанови складено 07.06.2019 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: