Справа № 351/408/19
Номер провадження №2/351/408/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Собка В.М.,

з участю секретаря Нагірняк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що на праві спільної часткової власності членів колгоспного двору ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 належав житловий будинок з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований в АДРЕСА_1 . Дане господарство належало до суспільної групи «колгоспний двір», в якому станом на 15.04.1991 року проживали вищезазначені особи, а отже, у відповідності до діючого на той час цивільного законодавства, та п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 право власності на майно, яке належало до колгоспного двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Внаслідок смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилася спадщина . Спадкоємцем за законом стала позивачка, дочка померлої ОСОБА_1 , так як вступила в управління спадковим майном. Відповідачі по справі відмовились від спадщини та не претендують на неї, відмовляються від своїх часток в майні колишнього «колгоспного двору» на користь позивачки.

Однак в зв`язку з тим, що господарство відносилось до суспільної групи «колгоспний двір» та відсутній правовстановлюючий документ, державним нотаріусом позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, а тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, позов просила задоволити, а справу просила розглядати за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Проти позову не заперечив, на частку в майні колишнього «колгоспного двору» не претендує та покладається на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Проти позову не заперечив, на частку в майні колишнього «колгоспного двору» не претендує та покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , виданого на ОСОБА_4 , слідує, що остання померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки від 30.01.2019 р. №134, виданої Підвисоцькою сільською радою, слідує, що станом на 15.04.1991 р. в будинку в АДРЕСА_1 , проживали: голова домогосподарства - ОСОБА_4 , 1922 р.н., дочка - ОСОБА_1 , 1959 р.н., син - ОСОБА_5 , 1955 р.н., онук - ОСОБА_6 , 1979 р.н., онук - ОСОБА_2 , 1981 р.н. Господарство відносилось до суспільної групи - колгоспний двір.

З довідки від 30.01.2019 р. №01-18/36, виданої Підвисоцькою сільською радою, вбачається, що за ОСОБА_4 , 1922 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано житловий будинок по АДРЕСА_1 . На день смерті ОСОБА_4 в даному будинку по АДРЕСА_1 зареєстровані та проживали: дочка ОСОБА_1 , 1959 р.н., яка її похоронила та вступила в оперативне управління спадковим майном, син - ОСОБА_5 , 1956 р.н., онук - ОСОБА_6 , 1979 р.н., онук - ОСОБА_2 , 1981 р.н. Заповіт від імені померлої ОСОБА_4 не посвідчувався в Підвисоцькій сільській раді.

З довідки від 30.01.2019 р. №133, виданої Підвисоцькою сільською радою, слідує, що на день смерті ОСОБА_5 , 1956 р.н., який був зареєстрований в АДРЕСА_1 але фактично не проживав в даному господарстві. Сім`я складалася: сестра- ОСОБА_1 , 1959 р.н., племінник - ОСОБА_2 , 1981 р.н.

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 , виданого ОСОБА_1 слідує, що батьками останньої записано ОСОБА_8 та ОСОБА_4

З довідки від 30.01.2019 р. №132, виданої Підвисоцькою сільською радою, вбачається, що згідно погосподарської книги №4 за господарством по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку числиться 0,25.

З свідоцтва про укладення шлюбу Серія НОМЕР_3 , слідує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18.06.1986 р. уклали шлюб. Після укладення шлюбу « ОСОБА_1 » присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_4 , виданого на ОСОБА_11 батьками останньої записано ОСОБА_12 та ОСОБА_13

Постановою державного нотаріуса Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із тим, що спадкоємець ОСОБА_1 не надала правовстановлюючий документ на вищезгаданий будинок, який підтверджував би право власності спадкодавця на вищезгаданий будинок.

З довідки виданої державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 29.01.2019 р. №208/02-14, вбачається, що після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживала в с. Підвисоке, Снятинського району, Івано-Франківської області заведена спадкова справа за №406/2018 на підставі заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом №928 від 19.11.2018 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 . Інших спадкоємців немає.

З довідки від 15.02.2019 р. №209, виданої виконавчим комітетом Підвисоцької сільської ради Снятинського району, Івано-Франківської області, вбачається, що на день смерті ОСОБА_5 , 1956 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , сім`я складаласьз ОСОБА_1 , 1959 р.н., ОСОБА_2 , 1981 р.н.

З довідки виданої державним нотаріусом Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 12.02.2019 р. №383/01-09, вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав в АДРЕСА_2, згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 55089713 від 12.02.2019 р. спадкова справа не заведена.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта житловий будинок з господарськими булівлями, АДРЕСА_1 відповідає державним будівельним нормам, санітарно-екологічним нормам та правилам протипожежним та іншим нормам і правилам, що забезпечують безпечну для життя та здоров`я людей експлуатацію об`єкта.

З свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_5 , виданого на ОСОБА_5 , вбачається, що останній помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз`яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ "Про власність" вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із ч.1 ст. 1268 ЦК України вбачається, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а з ч.3 ст.1268 ЦК України слідує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права.

За наведених обставин суд вважає, що відсутність правовстановлюючого документу в майні колишнього колгоспного двору не є підставою відмови у захисті права позивачки, а тому на підставі вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, та ст. ст. 15, 16, 328, 392, 1218, 1233, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Собко В.М.