ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Слюсар Я.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Фастові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спадкування обов`язку відшкодування моральної шкоди, яка була завдана спадкодавцем,-

в с т а н о в и в:

18 лютого 2019 року представник позивачаОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про спадкування обов`язку відшкодування моральної шкоди, яка була завдана спадкодавцем, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зобов`язання відновити пошкоджені приміщення та дах будинку шляхом знесення незаконної прибудови та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано неправомірними дії ОСОБА_4 щодо самовільного захоплення та пошкодження житлових та підсобних приміщень другого поверху (площею 46,68 кв.м) та даху будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності та стягнуто з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. на користь ОСОБА_1 18.10.2016 року ВДВС було відкрито виконавче провадження №52667316 щодо стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди, однак ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. 03.07.2017 року ВДВС вищевказане виконавче провадження було закінчено в зв`язку зі смертю боржника, залишок боргу становить 18 253,28 грн. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом спадкоємцем майна ОСОБА_4 , зокрема і 1/10 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 .

На підставі зазначеного, представник позивача просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 18 253,28 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої ОСОБА_4 , яке було присуджено рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2016 року.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача, викладені в позовній заяві, ними не визнаються в повному обсязі з тих підстав, що постановою головного державного виконавця Фастівського ВДВС від 03.07.2017 року закінчено виконавче провадження щодо стягнення на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 20 000,00 гривень через смерть останнього. Однак, ОСОБА_1 не звертався у встановленому законом порядку щодо заміни сторони виконавчого провадження, отже, його посилання на норми ЦК України є необґрунтованими, так як такий порядок визначений ЗУ «Про виконавче провадження». Обов`язок ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 щодо відшкодування моральної шкоди завданий останньому ОСОБА_4 в рамках виконавчого провадження не виник. Разом з тим, позивач не надав розрахунків заявлених позовних вимог та вартості отриманого спадкового майна відповідачем, з яких міркувань позивач вирішив, що сума позову не є більшою на даний час за вартість 1/10 частини будинку в спільній власності не зрозуміло,, а припущення є недопустимими, відсутність такого обґрунтування виключає можливість заявлення таких вимог. Також, обізнаність ОСОБА_1 про смерть ОСОБА_4 01.03.2017 року підтверджується отриманою інформаційною довідкою Фастівського міськрайонного ДРАЦС ГТУЮ у Київській області. Таким чином, ОСОБА_1 позбавлений права вимоги, так як пропустив процесуальний строк на звернення з позовом до спадкоємця. Також, посилання позивача на виконавчий лист виданий Фастівським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 20 000,00 гривень та заявлена позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 18 253,28 гривень є необґрунтованими в математичних розрахунках. Наведені у позовній заяві доводи є неаргументованими, тому не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного відповідач просив в задоволені позову відмовити.

Ухвалою суду від 15.04.2019 відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Погодився на розгляд справи без участі його адвоката.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Судом встановлено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про зобов`язання відновити пошкоджені приміщення та дах будинку шляхом знесення незаконної прибудови та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано неправомірними дії ОСОБА_4 щодо самовільного захоплення та пошкодження житлових та підсобних приміщень другого поверху (площею 46,68 кв.м) та даху будинку АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_1 на праві приватної власності та стягнуто з ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн. на користь ОСОБА_1 /а.с.5-9/.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 25.05.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2016 року залишено без змін /а.с.10-15/.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2016 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25.05.2016 року залишено без змін /а.с.16-19/.

Рішення набрало законної сили і видано виконавчий лист.

18 жовтня 2016 року головним держаним виконавцем Фастівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області Костецьким М.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №52667316 /а.с.21/.

Відповідно до інформаційної довідки Фастівського міськрайонного ДРАЦС ГТУЮ у Київській області від 09.06.2017 року, що адресована державному виконавцю як відповідь на його запит, зазначено про наявність в архіві відділу актового запису про смерть ОСОБА_4 від 01.03.2017 року (а.с.22).

Зазначена довідка була долучена до позову самим позивачем ОСОБА_1

Як вбачається з постанови державного виконавця від 03.07.2017 року (а.с.23), виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/381/17/16 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 20000 гривень, було закінчено.

При винесенні зазначеної постанови державний виконавець керувався п.3 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Пункт 3 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Проте, до правовідносин, що склались між сторонами слід застосовувати норми цивільного законодавства, що передбачені главою 87 ЦК України.

А саме, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві (померлому) на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Тобто, від спадкодавця до спадкоємців переходять як права, так і обов`язки.

Таким чином, у разі смерті фізичної особи, яка є боржником у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи переходять до іншої особи - її спадкоємця. Тобто, іншими словами, відбувається заміна боржника у зобов`язанні. При цьому законодавством встановлено, що спадкоємці, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Отже, виконати зобов`язання померлої особи перед кредитором можуть спадкоємці боржника, але лише за наявності майна боржника, одержаного ними у спадщину.

Також, варто зазначити, що відповідно до п.5 ч.1 ст.34 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому ч.5 ст.15 цього закону.

Отже, якщо є рішення суду про стягнення боргу з фізичної особи, яка померла, та щодо неї відкрито виконавче провадження, то смерть боржника є підставою для його зупинення до моменту визначення його правонаступників.

Відтак, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Кредитор, державний або приватний виконавець може звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини 2, 4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як вбачається з матеріалів, долучених позивачем до позову, а саме матеріалів виконавчого провадження, позивач ОСОБА_1 вже в липні 2017 року був обізнаний про смерть боржника ОСОБА_4 , оскільки отримав постанову про закінчення виконавчого провадження, в якій зазначено підставу-смерть боржника, з урахуванням наявності актового запису про смерть ОСОБА_4 01.03.2017.

Отже, кредитору спадкодавця - позивачу ОСОБА_1 , необхідно було протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у вищезазначені строки, позбавляється права вимоги.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України (у справі № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року).

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 189 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, нотаріус за місцем відкриття спадщини в строк, установлений статтею 1281 ЦК України, приймає претензії від кредиторів спадкодавця. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги. Про претензію, що надійшла, нотаріус доводить до відома спадкоємців, які прийняли спадщину, або виконавця заповіту.

ВС роз`яснив, що стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю так і нотаріусу. При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.

Крім цього, ВС зазначає, що при тлумаченні вищенаведеної норми матеріального права, яка пов`язує настання строку пред`явлення вимоги до спадкоємців , цей строк відраховується від дня, коли кредитор дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, а не з часу його обізнаності щодо наявності спадкоємців, які прийняли спадщину.

Позивач таким правом не скористався, а крім цього ще й пропустив процесуальний строк, визначений законодавством.

Отже, встановивши, що позивач дізнався про відкриття спадщини після смерті боржника ОСОБА_4 у липні 2017 року, претензії до нотаріуса не подавав та з заявами безпосередньо до спадкоємця ОСОБА_2 не звертався, а вимогу до спадкоємця, який прийняв спадщину, пред`явив лише в лютому 2019 року, суд дійшов висновку про недотримання позивачем передбаченого статтею 1281 ЦК України шестимісячного строку пред`явлення вимоги, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст..4,10,76-81, 258-265 ЦПК України, ст..1281 ЦК України, ст..34,39 ЗУ «Про виконавче провадження», Правовою позицією Верховного Суду України (у справі № 6-2962цс16 від 12 квітня 2017 року), суд-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спадкування обов`язку відшкодування моральної шкоди, яка була завдана спадкодавцем - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.06.2019 року.

Суддя Л.М.Ковалевська