Ухвала

29 травня 2019 року

м. Київ

справа № 161/18582/17

провадження № 61-26625св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

розглянув заяву судді Грушицького А. І. про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року у складі судді Філюк Т. М. та постанову Апеляційного суду Волинської області від 27 березня 2018 року у складі колегії суддів: Грушицького А. І., Здрилюк О. І., Киці С. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» (далі - ПАТ «Мостобуд») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 січня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Мостобуд» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16 971,65 грн. Стягнуто з ПАТ «Мостобуд» у дохід держави 704,80 грн судового збору.

Постановою Апеляційного суду Волинської області від 27 березня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Згідно з статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

30 липня 2018 справу передано до Верховного Суду.

Системою автоматизованою розподілу справ для розгляду касаційної скарги Щибрі В. Р. визначено колегію суддів у складі: головуючого Висоцької В. С., суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сердюка В. В., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід (частина 1 статті 39 ЦПК України).

Суддею Грушицьким А. І. заявлено самовідвід у цій справі з підстав, визначених частиною третьою статті 37 ЦПК України, якою передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

В обґрунтування наявності підстав для самовідводу суддя Грушицький А. І. зазначив, що він брав участь у вирішенні цієї справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки суддя Грушицький А. І. брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, тому він не може брати участі у розгляді цієї самої справи в суді касаційної інстанції.

За таких обставин заявлений у справі самовідвід судді від участі в розгляді справи підлягає задоволенню.

Керуючись частиною третьою статті 37, статтями 39-41 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву судді Грушицького А. І. про самовідвід задовольнити.

Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська