Провадження 2-о/357/28/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя - Цукуров В. П. ,

секретар судового засідання - Александрова А. С.,

за участю заявника - ОСОБА_1 , представника заявника - ОСОБА_2 , заінтересованих осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи - ОСОБА_13.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Біла Церква Київської області заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Узинська міська рада Київської області про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі за текстом - «Заявник») звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства.

Заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_5 . Після смерті батька - ОСОБА_5 , залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 7,4814 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №52 від 03.10.2007 року.

Заявниця звернулась до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до листа Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області, з доданих до заяви про прийняття спадщини документів неможливо встановити родинні відносини між покійним батьком ОСОБА_5 та заявником, оскільки у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по-батькові її батька зазначене ОСОБА_5 , а у свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 вказане тільки ім`я батька - ОСОБА_5 .

Відповідно до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, Узинська міська державна нотаріальна контора встановила, що дані про батька записані зі слів матері згідно ст.135 Сімейного кодексу України. За таких обставин, Узинська міська державна нотаріальна контора Київської області, пропонувала звернутися до суду для встановлення факту батьківства.

Посилаючись на приписи ст.4, 293, 315, 318, 319 ЦПК України заявник просила встановити факт батьківства, а саме, що вона є дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Красне, Білоцерківського району Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2019 року в порядку підготовки справи до розгляду судом було задоволено клопотання представника Заявника та витребувано з Узинської державної нотаріальної контори Київської області належним чином завіреної копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 (а.с. 25).

13.03.2019 року канцелярією суду було зареєстровано лист за підписом державного нотаріуса Малькевич Л.В., у якому повідомляється про виконання ухвали суду та додається завірена копія спадкової справи (а.с. 28-38).

У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила її задовольнити. Додатково пояснила, що на час її народження, її мати ОСОБА_7 перебувала у цивільному шлюбі з батьком - ОСОБА_5 , який визнавав своє батьківство відносно заявника. На запитання суду повідомила, що спору про право між нею та заінтересованими особами немає.

У судовому засіданні представник заявника вимоги заяви підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просила її задовольнити.

У судовому засіданні заінтересована особа - ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення заяви. Додатково пояснив, що про існування заявника як сестри йому було відомо ще з дитинства. 31.08.2018 року він подав заяву до Узинської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 , оскільки, батько залишив на його ім`я заповіт, посвідчений Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області 16.06.2005 року №168. На запитання суду повідомив, що спору про право між ним та заявником немає.

У судовому засіданні заінтересована особа - ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення заяви. Додатково пояснив, що він дійсно знав, що у його покійного діда є дочка, тобто його рідна тітка, яка є заявником у справі. 31.08.2018 року подав заяву до Узинської державної нотаріальної контори Київської області про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_5 , оскільки, дід залишив на його ім`я та на ім`я його рідного брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіт, посвідчений Іванівською сільською радою Білоцерківського району Київської області 07.11.2017 року №29. Відповідно до заяви від 09.06.2018 року, його брат відмовився від прийняття спадщини на його користь. На запитання суду повідомив, що спору про право між ним та заявником немає.

Представник заінтересованої особи - Узинської міської рада Київської області не заперечував проти задоволення заяви. В судовому засіданні заявив клопотання про заміну заінтересованої особи - Іванівської сільської ради Київської області (оскільки, діяльність її припинена з 30.08.2018 року) на Узинську міську раду Київської області. Пояснив, що відповідно до рішення від 25.09.2017 року «Про добровільне об`єднання територіальних громад» Іванівська сільська рада об`єднана з Узинською об`єднаною територіальною громадою, з адміністративним центром в м.Узин. На запитання суду повідомив про відсутність спору про право з заявником.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що знає заявника, вони разом навчались у школі. Батько заявника - ОСОБА_5 приходив до школи, де навчалась заявник, що він є її батьком було загальновідомо.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 підтвердила суду обставини, зазначені в заяві. Повідомила, що знає заявника з дитинства, разом ходили до школи. ОСОБА_5 дійсно був її батьком, оскільки вона бачила, що вони проживали разом, він спілкувався з нею, поводив себе як батько відносно заявника. Пізніше він одружився повторно та у нього народився син - ОСОБА_10 .

Суд, вислухавши пояснення представника заявника та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Заявник ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області 12.06.2018 року серія НОМЕР_3 , актовий запис №150 (а.с.33).

Мати заявника перебувала у фактичних шлюбних відносинах з її батьком без реєстрації шлюбу, від яких народилась заявник ОСОБА_1 Відповідно до свідоцтва про народження заявника, актовий запис №10, в графі мати записано - ОСОБА_11 , в графі батько - ОСОБА_12 (а.с.8).

Відповідно до довідки №02-18-213 від 27.11.2018 року, виданої Йосипівським старостинським округом №3 Узинської міської ради, згідно записів по господарських книг 1961-1963 роки в селі Красне Білоцерківського району Київської області проживала сім`я з трьох осіб: голова сім`ї - ОСОБА_5 , 1963 року народження, дружина - ОСОБА_7 , 1930 року народження, дочка - ОСОБА_1 , 1954 року народження (а.с.6-7).

Після смерті батька - ОСОБА_5 , залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 7,4814 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована в межах Іванівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №52 від 03.10.2007 року (а.с.9).

Заявниця звернулась до Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5

Відповідно до листа Узинської міської державної нотаріальної контори Київської області від 13.11.2018 року, з поданих документів до заяви про прийняття спадщини неможливо встановити родинні відносини між покійним ОСОБА_5 та заявником ОСОБА_1 , оскільки у свідоцтві про смерть прізвище, ім`я та по-батькові її батька зазначене ОСОБА_5 , а у свідоцтві про народження заявника ОСОБА_1 вказане тільки ім`я батька - ОСОБА_5 (а.с.10).

Таким чином, надані заявником докази у своїй сукупності підтверджують вказані ним обставини, які не оспорювалися й іншими учасниками справи.

Розглядаючи дану цивільну справу суд керується наступними нормами права.

Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

У свою чергу національне законодавство України встановлює наступне.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку з втратою годувальника.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що заяву ОСОБА_1 необхідно задовольнити, оскільки вона обґрунтована, а її доводи не спростовані та підтверджені належним, достовірними та допустимими доказами. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення права власності на спадкове майно. Спору про право між заявником та іншими учасниками справи під час її розгляду не виявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ч.1 ст.13, п.5 ч. 2 ст. 293, п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Узинська міська рада Київської області про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Красне Білоцерківського району Київської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31.05.2019 року.

СуддяВ. П. Цукуров