КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника заявника ОСОБА_3 . ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Бутовичем Сергієм Олеговичем, який діє на підставі довіреності, на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Приватне підприємства «КОП-СЕРВІС», Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс»,

В С Т А Н О В И В:

У листопада 2018 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Заяву мотивовано тим, що 23.10.2018 було скоєно зіткнення автомобілем «КАМАЗ 53229» із автомобілем заявника марки «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль «КАМАЗ 53229», д.н.з. НОМЕР_2 , належить ПП «КОП-СЕРВІС», , що забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/6096764 від 05.10.2018 виданого ПрАТ «Європейський страховий альянс».

У результаті ДТП заявник отримав тілесні ушкодження і був змушений звернутися за медичною допомогою до Київської міської клінічної лікарні № 12. Крім того, заявнику завдано матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні належного на праві власності автомобіля «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 , ринкова вартість якого становить 659 746,10 грн. Відповідно до звіту № 490-ф/18 від 23.10.2018 про визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 , становить 873 765,41 грн.

У зв`язку із заподіянням йому майнової шкоди внаслідок ДТП, має намір звернутися до суду з позовом про її відшкодування, а до пред`явлення відповідного позову просив вжити заходи забезпечення у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти ПП «КОП-СЕРВІС» та заборони вчиняти дії по відчуженню рухомого та нерухомого майна, а також заборони державним реєстраторам проводити державну реєстрацію припинення юридичної особи ПП «КОП-СЕРВІС» (а.с.4-7).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2018 заяву задоволено частково - накладено арешт на майно та грошові кошти ПП «КОП-СЕРВІС» в межах ціни позову - 659 746,10 грн. (а.с.89-90).

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

17.01.2019 представник ПП «КОП-СЕРВІС» звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 у визначений законом строк не пред`явлено позову до ПП «КОП-СЕРВІС» (а.с.98-99).

Відповідно до розписки представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 одержав копію ухвали від 16.11.2018 про забезпечення позову 05.02.2019 (а.с.103).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.03.2019 задоволено клопотання ПП «КОП-СЕРВІС» про скасування заходів забезпечення позову. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2018 у справі № 757/56656/18-ц, а саме арешт на майно та грошові кошти ПП «КОП-СЕРВІС» в межах ціни позову - 659 746,10 грн., накладений за заявою ОСОБА_2 до подання позову (а.с.110).

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 через свого представника, оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Зазначає, що копію ухвали Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2018 апелянту поштою не надсилали, про її існування ОСОБА_2 дізнався з офіційного сайту Єдиний державний реєстр судових рішень тільки 02.01.2019. До цього часу апелянт не мав можливості подати вказану ухвалу до Державної виконавчої служби для накладення арешту на майно і кошти боржника. Тому, передбачений нормами ЦПК 10 денний строк на подання позову позивач пропустив у зв`язку із порушенням судом норм процесуального права. Отже, наразі не пред`явлення позову, не є підставою для скасування заходів забезпечення.

Крім того, апелянт вказує, що не був присутнім в судовому засіданні, під час постановлення оскаржуваної ухвали, оскільки його не було повідомлено про дату і час розгляду справи. У зв`язку з чим, він був позбавлений можливості надати суду свої пояснення стосовно того, чому він не подав позов протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову(а.с.133-137).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 06.05.2019 відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.158-159).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13.05.2019 справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.162).

У судовому засіданні представник заявника підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , у визначений законом 10 денний строк з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, не пред`явлено позов до ПП «КОП-СЕРВІС», а тому вжиті заходи забезпечення позову підлягають скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає оскаржуване судове рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини 1, 2 статті 149 ЦПК України).

Відповідно до частини 4 статті 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 7 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Частиною 13 статті 158 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 10 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що 16.11.2018 за заявою позивача було постановлено ухвалу про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Згідно супровідного листа указану ухвалу було направлено заявнику 17.01.2019, однак даних про її отримання матеріали справи не містять (а.с.93).

17.01.2019 представником ПП «КОП-СЕРВІС» подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову (а.с.98,99).

У відповідності до розписки, представник заявника одержав копію ухвали суду від 16.11.2018 про забезпечення позову 05.02.2019 (а.с.103).

Згідно змісту судової повістки від 13.02.2019, яка адресована учасникам справи, розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову призначено на 01.03.2019 (а.с.104).

01.03.2019 оскаржуваною ухвалою скасовано вжиті судом заходи забезпечення позову.

З огляду на наявні у матеріалах справи дані та враховуючи вимоги процесуального закону, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції діяв у відповідності до положень процесуального закону, які визначають обов`язок заявника пред`явити відповідний позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, а у разі не пред`явлення такого позову у визначений законом строк, заходи забезпечення не можуть бути збережені.

Доводи скаржника про те, що він не мав можливості пред`явити позов у визначений законом строк, оскільки не знав про існування ухвали суду про задоволення його заяви та вжиття заходів забезпечення позову, є необґрунтованими, а відтак не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Так, відповідно до частини 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Подавши заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову і усвідомлюючи необхідність пред`явлення відповідного позову протягом десяти днів, заявник мав процесуальну можливість дізнатись про результат вирішення його заяви і був зобов`язаний, дбаючи про свої інтереси, одержати копію ухвали і пред`явити її до виконання, проте таких дій ним вчинено не було.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Водночас, слід наголосити, що заявником не пред`явлено позов і протягом десяти днів з дня одержання його представником (05.02.2019) ухвали про забезпечення позову.

Також, необхідно зауважити, що заходи забезпечення позову не можуть існувати окремо від позову, а оскільки позов заявником не пред`явлено і судове провадження за вимогами позивача не розпочато, то й, відповідно, збереження вжитих судом заходів забезпечення позову, є недоцільним.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленої ухвали не впливають.

При апеляційному розгляді справи порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Бутовичем Сергієм Олеговичем- залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 березня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до пред`явлення позову, особи, які можуть отримати статус учасників справи: Приватне підприємства «КОП-СЕРВІС», Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 31 травня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді А.О. Чобіток

Т.І. Ящук