Єдиний унікальний номер 235/7432/18
Провадження №2/235/280/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Бородавки К.П.

за участю секретаря судового засідання Григор'євої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, - Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1. (далі - позивач) в особі представника ОСОБА_6,звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та її малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та зняти їх з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

В обґрунтування позову зазначено, що 06.07.2008 між позивачем та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, під час укладання якого ОСОБА_2 повідомила позивача про реєстрацію за вказаною адресою відповідачів.

Відповідачі з реєстрації у вказаній квартирі не знялись, проте вже тривалий час не мешкають у ній, між тим квартира з 06.07.2018 на підставі договору купівлі-продажу належить на праві власності позивачу.

Представник позивача, яку позивач уповноважила представляти її інтереси на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а.с.35), надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в тому числі з урахуванням приписів п.19 перехідних положень ЦПК України та Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», а саме, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з'явились, надали суду заяви, в яких просять позовні вимоги задовольнити та справу розглянути без їх участі (а.с.37-39).

Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, висновок надати не уявляється можливим, оскільки малолітня особа зареєстрована на території, яка тимчасово непідконтрольна державній владі України (а.с.65).

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутністю учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду від 27.12.2018 до участі у справі в якості третьої особи залучений Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради (а.с.58).

Ухвалою суду від 06.02.2019 у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Степовик Тетяни Аркадіївни витребувані відомості з письмовими доказами на їх підтвердження щодо: - кількості осіб, які були зареєстровані в квартирі за адресою -АДРЕСА_1, станом на дату посвідчення нотаріусом договору купівлі-проваджу квартири від 06.07.2018 №899; - наявності чи відсутності висновку органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою, щодо зняття дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з реєстрації місця проживання.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06.07.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степовик Т.А., зареєстрованого в реєстрі за №899 та укладеного між позивачем та відповідачем - ОСОБА_2 (а.с.7-8).

Право власності на вищезазначену квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 06.07.2018р. за № 26975957 (а.с.9).

Отже, позивач у встановленому законом порядку набула право власності на спірну квартиру.

ОСОБА_2 є колишнім власником квартири, в якій вона була зареєстрована разом з чоловіком ОСОБА_4 та їхніми дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_3 (а.с.18, 22, 25, 26).

За даними, наявними у позивача, відповідачі отримали дозвіл на тимчасове проживання в РФ та проходять процедуру отримання громадянства (а.с.19, 24, 31-34). ОСОБА_5 24.05.2016 отримала паспорт громадянина Російської Федерації з відміткою про місце реєстрації з 26.04.2018 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.27-28).

За змістом відомостей, наданих приватним нотаріусом Степовик Т.А. на виконання ухвали суду, ОСОБА_2 на виконання пп.1.8. п.1 гл.2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ, було подану нотаріусу заяву про відсутність неповнолітніх та малолітніх дітей, недієздатних осіб, які мають право користування квартирою, розташованою за вищезазначеною адресою, тому відповідний договір купівлі-продажу був посвідчений без витребування Висновку органу опіки та піклування; копія відповідної заяви відповідача ОСОБА_2 додається.

Зважаючи на наведені обставини та зміст спірних правовідносин, суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Враховуючи приписи ч.4 ст.334 ЦК України, позивач набула право власності на спірну квартиру.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним, у тому числі, шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Визначальним для захисту права на підставі ст.391 ЦК України є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

За змістом абз.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Одночасно суд враховує приписи ч.3 ст.29 ЦК України, якими визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Враховуючи, що право власності на спірне житлове приміщення від відповідача ОСОБА_2 перейшло до позивача, відповідач ОСОБА_2 та інші відповідачі - члени сім'ї ОСОБА_2 втратили право користування таким житловим приміщенням.

Відтак, позовні вимоги позивача в частині визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстрації місця проживання за вказаною адресою задоволенню не підлягають як такі, що заявлені передчасно, оскільки зняття осіб з реєстрації, враховуючи приписи Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, місце проживання - АДРЕСА_3) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2, місце реєстрації - АДРЕСА_1), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3, місце реєстрації - АДРЕСА_1), інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_2, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4, місце реєстрації - АДРЕСА_1), ОСОБА_5 (НОМЕР_5, місце реєстрації - АДРЕСА_1), третя особа - Орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради (ідентифікаційний код 04052933, місцезнаходження - Донецька область, м.Покровськ, пл.Шибанкова, 11), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстрації, задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Суддя К.П.Бородавка