Справа № 279/5338/18
Провадження № 2/279/364/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" березня 2019 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/5338/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що з 03.09.1994 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя. Це стало почали виникати непорозуміння, що призвело до частих конфліктів і розпаду сім'ї. Вже майже рік як вони припинили спільне життя, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет. На даний момент шлюб існує формально, тому просить шлюб розірвати.

Сторони письмово повідомили про розгляд справи у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 03.09.1994 року, який був зареєстрований міським відділом РАГСу м.Коростеня Житомирської області, актовий запис № 445. Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Причиною розірвання шлюбу є втрата кохання та взаємопорозуміння, внаслідок чого сторони не бажають підтримувати подружні стосунки.

За визначенням ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки.

Відповідно до ч. 1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Аналогічне положення закріплено в ст.24 Сімейного кодексу України.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача.

Спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини сторони не порушували.

Частиною 1 ст.142 ЦПК України передбачено повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у разі визнання відповідачем позову.

На підставі вищевказаних норм Закону понесені судові витрати по сплаті судового збору на підставі квитанцій №0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 12.11.2018 року в сумі 704,80 гривень, в розмірі 50 відсотків підлягають поверненню на користь позивача з державного бюджету.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 142, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 104, 110-112, 113, 115 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище Лиза) ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянами України, укладений ними 03.09.1994 року, який був зареєстрований міським відділом РАГСу м.Коростень Житомирської області, актовий запис № 445.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 як особу, що змінила прізвище під час державної реєстрації шлюбу, і надалі іменувати цим прізвищем.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову на підставі квитанцій №0.0..1 АТ КБ «ПриватБанк» від 12.11.2018 року, що становить 352 гривні 50 копійок, згідно ч.1 ст.142 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач ОСОБА_1, місце реєстрації: 11500, м.Коростень, вул. Тургенєва, 32, Житомирська обл., фактичне місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП НОМЕР_1.

Відповідач ОСОБА_2, місце проживання: 11500, м.Коростень, вул. Тургенєва, 32, Житомирська обл., РНОКПП НОМЕР_2.

Суддя: