Справа № 210/3327/19
Провадження № 2-о/210/58/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" жовтня 2019 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвіненко Н. А.

при секретарі судового засідання Таранущенко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу у порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальна громада Грушуватської сільської ради в особі Виконавчого комітету Грушуватської сільської ради П ?ятихатського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває дана цивільна справа.

Заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .. За життя вона мала право на земельну частку (пай) розміром 6,67 умовних кадастрових гектарів, яка належала померлій відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого 06.06.1997 року П`ятихатською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області.

Вищевказане належне їй майно вона нікому не заповідала. Єдиними спадкоємцями за законом, які лишилися після її смерті є позивач та її брати, сини померлої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 . Позивач, як дочка померлої, на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України прийняла після неї спадщину, оскільки на момент відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем.

Незважаючи на дану обставину, це не дало їй можливості оформити свої спадкові права, оскільки звернувшись у квітні місяці 2019 року до державної нотаріальної контори за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті матері ОСОБА_4 державним нотаріусом П`ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новенко С.В. їй було відмовлено у зв`язку з тим, що позивач у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а від так їй було рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач зазначає, що вона не заявляла про відмову від спадщини, що відкрилась зі смертю її матері ОСОБА_4 , а з 1998 року, через похилий вік та стан здоров`я матері доглядала за нею. У зв`язку з чим забрала її проживати до себе додому у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_1 , де вони й разом проживали до дня її смерті.

Вважає, що вона, ОСОБА_1 , прийняла спадщину, що відкрилися після смерті її матері на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, а від так, встановлення вказаного факту має для неї дуже велике юридичне значення, оскільки без його встановлення не має можливості скористатися своїм правом на отримання спадщини.

Ухвалою суду від 19.06.2019 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.

Заявник та заінтересована особа, їх представники в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представником - адвокатом Страх Є.О. подана заява з проханням розглянути заяву ОСОБА_5 без участі заявника та його представника, заявлені вимоги підтримують.

Від заінтересованої особи ОСОБА_3 надійшла на адресу суду заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Представник заінтересованої особи - Територіальна громада Грушуватської сільської ради в особі Виконавчого комітету Грушуватської сільської ради П ?ятихатського району Дніпропетровської області до суду не з`явився, проте, надіслано на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.09.2003 року.

Відповідно до копії сертифіката на землю ОСОБА_6 Д.П ОСОБА_7 №0065707 від 06.06.1997 р. ОСОБА_4 , на підставі рішення П?ятихатської від 14.01997 р . за № 178-р. видана земельна частка (пай) в с. Грушуватка, П?ятихатського району, Дніпропетровської області.

Так, відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 від 10.12.1946 р. гр.. ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис за № 77. Батьками ОСОБА_8 зазначені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Фомовна.

Згідно з свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_4 , ОСОБА_8 26.01.1969 р. уклала шлюб з ОСОБА_11 , про що зроблено відповідний запис за № 4. Після укладення шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_12 .

Постановою державного нотаріуса П?ятихатської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новенко С.В. від 16.04.2019 р., за місцем відкриття спадщини, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із довідки, виданої Виконавчим комітетом Грушуватської сільської Ради № 34 від 16.09.2003 р., ОСОБА_1 здійснювала догляд за своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка проживала без прописки у своєї доньки та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 здійснювала погребіння за свій рахунок.

Згідно Акту від 23.04.2019 р. складеного мешканцями квартир АДРЕСА_2 , в підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно здійснювала догляд за своєю матір`ю ОСОБА_4 , яку забрала проживати до себе додому та яка з 1998 року постійно проживала разом зі своєю дочкою ОСОБА_1 , без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Весь цей час доглядала за нею, лікувала та утримувала її, вели спільний побут та господарство.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1268 та частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Пунктами 3.21, 3.22 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5,передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї; у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Судом встановлено, що оскільки місце проживання спадкодавця ОСОБА_4 та спадкоємця ОСОБА_1 на час відкриття спадщини були зареєстровані за іншими адресами, державний нотаріус відмовив заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском встановленого статтею 1270 ЦК України строку для її прийняття.

Разом з тим, ч. 3. ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі №633/344/16-ц. В постанові від 04 липня 2018 р. у справі № 404/2163/16-ц Верховний суд дійшов висновку про те, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доводиться, що спадкоємець ОСОБА_1 на дату смерті спадкодавця ОСОБА_4 постійно проживала разом з нею в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , вела з нею спільне господарство та після смерті поховала спадкодавця, відповідно до довідки від 16.09.2003 р. № 34, виданої Грушуватською сільською радою.

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що заявник ОСОБА_1 на час смерті її рідної мати ОСОБА_4 , проживала разом із нею за адресою: АДРЕСА_3 на час відкриття спадщини смерті останньої 15.09.2003 року.

Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення. Юридичний факт встановлюється з метою реалізації заявником спадкоємцем права на отримання спадку.

Оскільки строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежена, а встановити зазначений факт в позасудовому порядку неможливо, суд вважає вказані заявником вимоги обґрунтованими, які відповідно до вищезазначених норм права підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1221, 1223, 1268, 1270, 1272, ст. ст. 12, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Територіальна громада Грушуватської сільської ради в особі Виконавчого комітету Грушуватської сільської ради П ?ятихатського району Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини спадкоємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) зі спадкодавцем ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н. А. Літвіненко