КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/2407/2019 Головуючий в 1 інстанції - Лісовська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 10 800 грн. 50 коп., 3% річних у сумі 794 грн. 76 коп. та інфляційні втрати у розмірі 4 382 грн. 38 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої обов`язки з оплати спожитих послуг з холодного водопостачання та водовідведення за період з липня 2014 року по червень 2018 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 10 800 грн. 50 коп., 3% річних у сумі 794 грн. 76 коп. та інфляційні втрати у розмірі 4 382 грн. 38 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі відповідач просить зазначене рішення суду скасувати, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а провадження у справі закрити.

Скаржник посилається, на те, що розмір заборгованості, стягнутий судом, не відповідає дійсності, оскільки судом не враховано факт часткового погашення ОСОБА_1 боргу на суму 5000 грн.

Заслухавши доповідь судді Панченка М . М., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.08.1996 року /а.с. 10/.

За змістом ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

05.08.2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 ( 4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариствам «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

Повідомленням також передбачено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал», для оформлення припинення надання цих послуг.

Судом першої інстанції об`єктивно встановлено, що відповідач споживає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) по АДРЕСА_1 , на підставі Договору, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору не подала жодних заяв про відмову від надання зазначених послуг та Договору.

Факт споживання послуг не заперечує і сама ОСОБА_1 в апеляційній скарзі.

Відповідно до п.1.1 Договору ПрАТ «АК «Київводоканал» взяло на себе зобов`язання з надання відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем) житлового будинку АДРЕСА_1 , а відповідач - своєчасно сплачувати зазначені послуги в строки та на умовах, передбачених Договором.

Згідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, а згідно із п. 3.1 Договору боржник повинен вносити плату за отримані послуги на рахунок заявника до кінця поточного місяця.

Судом встановлено, що внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01.07.2014 року по 30.06.2018 року послуг за водопостачання та водовідведення, у неї виникла заборгованість у розмірі 10 800 грн. 50 коп., що підтверджується довідкою та відповідним розрахунком /а.с. 7-9/.

Разом з тим, до ухвалення судом рішення по даній справі, ОСОБА_1 21.09.2018 року було частково погашено зазначену вище заборгованість шляхом сплати 5000 грн. на рахунок ПрАТ «АК «Київводоканал» /а.с. 38/.

Відповідну квитанцію відповідачем було додано до апеляційної скарги.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно ч. 3 ст. 76 ЦПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

З матеріалів справи слідує, що розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та повідомлення осіб, які беруть участь у справі.

При цьому, копія ухвали про відкриття провадження, в якій відповідачу надано строк на подання відзиву на позовну заяву, не отримана відповідачем, а конверт повернуто на адресу суду за закінченням встановленого строку його зберігання на поштовому відділенні.

Таким чином, з матеріалів справи слідує, що відповідач не був обізнаний про розгляд справи, а тому був позбавлений об`єктивної можливості подати докази у встановлений процесуальним законодавством строк.

З огляду на викладене, додана до апеляційної скарги квитанція про погашення відповідачем 5000 грн. підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем за спожиті послуги холодного водопостачання та водовідведення.

Тобто, загальна сума заборгованості підлягає зменшенню з 10 800 грн. 50 коп. до 5 800 грн. 50 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача виплат, передбачених ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у зв`язку з простроченням щодо оплати спожитих житлово-комунальних послуг, відповідачка зобов`язана сплатити на користь ПрАТ «АК «Київводоканал» 3 % річних у розмірі 794,76 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4382,38 грн.

Відповідний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем суду /а.с. 7-8/, виконаний правильно та відповідачем не спростовано.

При цьому, колегія суддів акцентує увагу відповідача на тому, що виплати, передбачені ст. 625 ЦК України, підлягають вирахуванню не з загальної суми заборгованості, яка визначена позивачем у 10 800 грн. 50 коп., а з кожного щомісячного простроченого платежу.

З наданого позивачем розрахунку слідує, що останнім днем прострочення виконання грошового зобов`язання позивач визначив 30.06.2018 року.

Враховуючи, що часткове погашення відповідачем боргу на суму 5000 грн. мало місце у вересні 2018 року, відповідна обставина не впливає на розмір 3% річних та інфляційних втрат, розрахованих станом на 30.06.2018 року.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення належить змінити, зменшивши суму заборгованості відповідача перед позивачем за спожиті послуги з холодного водопостачання та водовідведення з 10 800 грн. 50 коп. до 5 800 грн. 50 коп. В решті рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, як таке, що ухвалене в цій частині з дотриманням норм процесуального та матеріального права.

При цьому, судом апеляційної інстанції не може бути врахована позиція відповідача, висловлена її представником в судовому засіданні, відносно того, що ОСОБА_1 було погашено заборгованість у повному обсязі, оскільки указана обставина мала місце вже після ухвалення оскаржуваного судового рішення та не може впливати на його законність і обґрунтованість, однак підлягає врахуванню державним виконавцем на стадії виконання судового рішення.

Посилання представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції на пропуск позивачем строку позовної давності також не може бути прийнята до уваги, оскільки в силу положень ч.ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між тим, в апеляційній скарзі(так само, як і в суді першої інстанції) відповідач не заявляла про застосування строків позовної давності.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст.374,376 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2018 року, зменшивши з 10 800 грн. 50 коп. до 5 800 грн. 50 коп. суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал».

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 06 червня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: