Справа № 642/1167/19
провадження 2/646/845/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 червня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної О.В..,

за участі секретаря - Буряковської К.Є.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 11.06.2016 року, від шлюбу мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 В обґрунтування позову посилається на те, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе через погіршення стосунків та сімейного життя, а шлюбні відносини фактично припинені тривалий час, просила розірвати шлюб.

В судове засідання учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

Позивач надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність, та зазначила що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище " ОСОБА_1 ".

Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційномусайті суду. Заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, виходячи з наступного.

11 червня 2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Ленінському районному у місті харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 184, про що видано (повторно) свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

З доводів позивача, викладених у позовній заяві, випливає, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через несумісність характерів та різні погляди на сім`ю. Шлюбні відносини між сторонами припинені, вони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між ними неможливе.

Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім`ї неможливе.

Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення.

Згіднозі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національност аб релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 206, 263-265, 268, 280, 281 ЦПК України, ст. ст. 110- 115 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 11.06.2016 року у Ленінському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 184.

Заочнерішенняможе бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішенняможе бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної чинності, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення абоапеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В.Бородіна