КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/6645/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 754/16278/13

06 червня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Пікуль А.А.

- Борисової О.В.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року, постановлену під головуванням судді Лісовської О.В., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

30 листопада 2018 року ОСОБА_1 а звернулася до Деснянського районного суду м. Києва зі скаргою на дії приватного виконавця.

В обґрунтування скарги посилалася на те, щопостановами приватного виконавця від 22.11.2018 року було неправомірно відкрито виконавчі провадження № 57760103 та № 57759026 за виконавчими листами № 2-5441/2014, виданими 22.04.2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 106 578,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 851 879,39 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1322 від 23.04.2008 року та стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 52 506,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 419 686,45 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1321 від 23.04.2008 року.

Вважала дії приватного виконавця незаконними, оскільки приватним виконавцем виконавче провадження було відкрито з порушенням строків пред`явлення виконавчого документу до виконання, так як виконавчі листи можливо було пред`явити до виконання до 28.03.2015 року, а заяву про відкриття виконавчого провадження ПАТ «Універсал Банк» подало 22.11.2018 року, що значно перевищує визначені законом строки пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Крім того, приватний виконавець в оскаржуваних постановах про стягнення з боржника основної винагороди зазначає про стягнення суми заборгованості у розмірі 106 578,18 доларів США та суми основної винагороди у розмірі 10 657,81 доларів США у виконавчому провадженні № 57759023 і суми заборгованості у розмірі 52 506,75 доларів США та суми основної винагороди у розмірі 5 250,67 доларів США у виконавчому провадженні № 57760103. Згідно зі ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Отже, враховуючи той факт, що судовим рішенням було визначено суму заборгованості в гривні, стягнення має відбуватися також в національній валюті України, якою є гривня.

На підставі зазначеного просила суд скасувати постанови приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2018 року № 57759023; про відкриття виконавчого провадження від 22.11.2018 року № 57760103; про стягнення з неї основної суми винагороди у сумі 5250,67 доларів США; про стягнення з неї основної винагороди у сумі 10657,81 доларів США; про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження № 57761845; про арешт її коштів від 26.11.2018 року.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця, заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, 13 березня 2019 року ОСОБА_1 надіслала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року та постановити нове судове рішення, яким задовольнити її скаргу на дії приватного виконавця.

Апеляційну скаргу обґрунтовувала тим, що судом першої інстанції при розгляді скарги порушено норми процесуального права, не надано правову оцінку тому факту, що стягувачем пропущено встановлений законом строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання, а тому приватний виконавець мав повернути такі виконавчі документи. Зазначає, що судовим рішенням було визначено суму заборгованості в гривні, а тому стягнення заборгованості має відбуватися також в національній валюті України, якою є гривня. Натомість, приватний виконавець в оскаржуваних постановах зазначає про стягнення заборгованості в доларах США, на що суд першої інстанції не звернув уваги.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 рокупосилаючись на недоведеність та необґрунтованість вимог скарги. Зазначив, що виконавчі листи неодноразово перебували на виконанні та поверталися стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення. Пред`являючи повторно 22.11.2018 року для примусового виконання виконавчий лист, банк керувався Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, яким встановлено строк пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання в три роки. У зв`язку з цим, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого листа з підстав пропуску строку пред`явлення його до виконання. Також зауважив, що судом при ухваленні рішення встановлено суму до стягнення в іноземній валюті, отже відсутні будь-які підстави стягувати визначений еквівалент в гривні на дату прийняття даного рішення. Отже виконання за виконавчим листом має здійснюватися в іноземній валюті.

У судовому засіданні представник Акціонерного товариства «Універсал Банк» Сахабутдінов Віктор Юрійович заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Скаржник ОСОБА_1 та заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справу повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення представника Акціонерного товариства «Універсал Банк», перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 106 578,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 851 879,39 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1322 від 23.04.2008 року та стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 52 506,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 419 686,45 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1321 від 23.04.2008 року.

На виконання вказаного судового рішення Деснянським районним судом м. Києва 22.04.2014 року були видані виконавчі листи.(а.с.37,63)

22.11.2018 року, на підставі заяви ПАТ «Універсал Банк», приватним виконавцем Мілоцьким Олегом Леонідовичем відкрито виконавче провадження за № 57760103 за виконавчим листом №2-5441/13, виданим 22.04.2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 52 506,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 419 686,45 грн. заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1321 від 23.04.2008 року (а.с. 8)

22.11.2018 року, на підставі заяви ПАТ «Універсал Банк», приватним виконавцем Мілоцьким Олегом Леонідовичем відкрито виконавче провадження за № 57759023 за виконавчим листом №2-5441/13, виданим 22.04.2014 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» 106 578,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 851 879,39 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1322 від 23.04.2008 року. (а.с. 9)

Постановою приватного виконавцяМілоцького Олега Леонідовича від 22.11.2018 року у ВП № 57760103 визначено суму стягнення основної винагороди з ОСОБА_1 в розмірі 5250,67 доларів США (а.с. 10).

22.11.2018 року постановою приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича у ВП № 57759023 визначено суму стягнення основної винагороди з ОСОБА_1 в розмірі 10 657,81 доларів США (а.с. 11).

Постановою приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовичавід 22.11.2018 року об`єднано виконавчі провадження № 57759023, № 57760103 у зведене виконавче провадження № 57761845 (а.с. 12).

Постановою приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовичавід 26.11.2018 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку 380805 АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві 08 UAH та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 (а.с. 13).

Звертаючись до суду зі скаргою на дії приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича, Мироненко Світлана Миколаївна посилалася на те, що наведені вище постанови підлягають скасуванню, оскільки стягувачем пропущено встановлений законом строк для пред`явлення виконавчих документів до виконання. Крім того, приватний виконавець в оскаржуваних постановах зазначає про стягнення заборгованості в доларах США, тоді як рішенням суду визначено заборгованість у гривні.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Мілоцького Олега Леонідовича, суд першої інстанції виходив з того, що уприватного виконавця не було підстав для повернення виконавчих листів стягувачу, оскільки строк пред`явлення їх до виконання не сплинув, зазначення в постановах приватного виконавця заборгованості в іноземній валюті не суперечить змісту судового рішення та вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам процесуального та матеріального права з наступних підстав.

Відповідно статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

З виконавчого листа №2-5441/13 (в графі відмітки виконавця при виконанні рішення) вбачається, що виконавчий лист про стягнення боргу в розмірі 106 578,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 851 879,39 грн. заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1322 від 23.04.2008 року був пред`явлений до примусового виконання до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві у встановлені строки, та 16.12.2014 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», 20.04.2015 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», 02.06.2016 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». (а.с.37 звор.)

З виконавчого листа №2-5441/13 (в графі відмітки виконавця при виконанні рішення) також слідує, що виконавчий лист про стягнення боргу в розмірі 52 506,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 419 686,45 грн. заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1321 від 23.04.2008 року був пред`явлений до примусового виконання до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві у встановлені строки, та 16.12.2014 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», 20.04.2015 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», 19.09.2017 року постановою державного виконавця повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».(а.с. 63 звор.)

Пунктом2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент видачі виконавчого листа, визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання, зокрема, протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до п. 1 ч. 1, ч. 2, 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час пред`явлення виконавчих листів до виконання, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Також ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачалося, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

При цьому судом вірно зазначено, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Суд першої інстанції вірно послався в судовому рішенні на те, що Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року в п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» було встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (протягом 3-х років), тобто має місце пряма вказівка законодавця про надання зворотної дії в часі положенню щодо поширення 3-х річного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, які були видані до 05.10.2016 року, а не лише після набрання чинності Закону від 02.06.2016 року.

Пред`являючи повторно 22.11.2018 року до примусового виконання виконавчі листи № 2-5441/13, ПАТ «Універсал Банк» керувався Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.

22.11.2018 року приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень №57759023 та № 57760103 на примусове виконання виконавчих листів 2-5441/13, виданих Деснянським районним судом м.Києва 22.04.2014 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з дня повернення виконавчого листа про стягнення боргу в розмірі 106 578,18 доларів США - 02.06.2016 року відраховується строк пред`явлення до виконання виконавчого листа, який дорівнює 3 роки та закінчується 02.06.2019 року. Строк пред`явлення виконавчого листа про стягнення боргу в сумі 52 506,75 дол. США відраховується з дня повернення виконавчого листа, а саме з 19.09.2017 року та закінчується трирічний строк пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання 19.09.2020 року.

Виконавчі листи пред`явлено стягувачем до виконання 22.11.2018 року, тобто в межах визначеного Законом України " Про виконавче провадження"№ 1404-VIII від 02.06.2016 року трирічного строку пред`явлення виконавчих документів до виконання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про те, що приватний виконавець мав повернути такі виконавчі документи стягувачу у зв`язку з пропуском ним встановленого законом строку пред`явлення виконавчих документів до виконання, колегія суддів вважає безпідставними, так я вони не грунтуються на встановлених обставинах справи, досліджених доказах та вимогах матеріального права .

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчих листів стягувачу з підстав пропуску ним строку пред`явлення їх до виконання, оскільки зазначений строк пропущено не було і приватний виконавець обгрунтовано відкрив виконавче провадження від 22.11.2018 року № 57759023 та виконавче провадження від 22.11.2018 року № 57760103.

Доводи апеляційної скарги про те, що приватний виконавець в оскаржуваних постановах зазначає про стягнення заборгованості в доларах США, тоді як судовим рішенням було визначено суму заборгованості в гривні, а тому стягнення має відбуватися також в національній валюті України - гривні, колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

У виконавчому листі №2-5441/13 від 22.04.2014 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №57760103 викладено резолютивну частину рішення, а саме: стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства«Універсал Банк» 52 506,75 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 419 686,45 грн. заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1321 від 23.04.2008 року

У виконавчому листі №2-5441/13 від 22.04.2014 року, на підставі якого відкрито виконавче провадження №57759023 викладено резолютивну частину рішення, а саме: стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства«Універсал Банк» 106 578,18 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ, становить 851 879,39 грн. - заборгованості за кредитом і відсоткам за кредитним договором № 001-2008-1322 від 23.04.2008 року.

Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті. У статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Такі кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Згідно зі статтею 192 Цивільного кодексу Українизаконним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Загальні положення про виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема в частині третій цієї статті зазначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Таким чином, у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що судове рішення не може змінювати зміст договірного зобов`язання, яке існувало між сторонами, тобто воно залишається грошовим зобов`язанням в іноземній валюті, а тому судове рішення підлягає примусовому виконанню з урахуванням особливостей, визначених статтею 53 Закону № 606-XIV. При цьому погашення суми, що підлягає стягненню за судовим рішенням, обчислюється в іноземній валюті, яка повинна бути конвертована в національну валюту на день здійснення платежу. Це означає, що боржник, виконуючи зобов`язання за виконавчим документом у національній валюті, повинен брати до уваги офіційний валютний курс НБУ, встановлений для відповідної валюти на день платежу (тобто день зарахування коштів на рахунок кредитора).

З огляду на зазначене, виконання за виконавчими листами №2-5441/13 від 22.04.2014 року повинне було здійснюватися в іноземній валюті.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 6-1063цс17.

Також відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду по справі №638/1841/14-ц від 15.03.2018 року.

Крім того, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 761/12665/14-ц та від 16 січня 2019 року в справі № 373/2054/16-ц зауважено, що в разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні.

Приватний виконавець під час примусового виконання виконавчих листів, виданих на підставі рішення суду, керувався положеннями чинного законодавства й зазначав суму боргу в доларах США, оскільки між стягувачем та боржником існувало валютне грошове зобов`язання і заборгованість за кредитним договором була стягнута судом саме в іноземній валюті.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги .

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав вірну правову оцінку дослідженим у справі доказам та прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця.

Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року постановлено з дотриманням норм права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 05 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуючий: Судді: