ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/14689/13-ц

Провадження № 22-ц/818/214/19

07 червня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: судді Тичкової О.Ю.,

суддів: Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретарів судового засідання: Брулевич В.В., Прокопчук І.В., Сватенко Н.В., Сидорчук М.О.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене 30 травня 2018 року о 14 годині 24 хвилини у складі судді Скотар А.Ю.,

УСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, після уточнення якого 17 жовтня 2017 року просив (т.3 а.с. 46-48) провести поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 , визначити порядок користування земельною ділянкою за вказаною адресою по третьому варіанту проведеної у справі додаткової судово - технічної експертизи № 11827 від 31.03.2015 року, а саме:

1.Виділити у володіння та користування позивача квартиру № 3 , загальною площею 29,5 кв.м., що складається з кімнат 3-1, пл. 13,5 кв.м., 3 - 2, пл. 13,5 кв.м., кладової 3-3, пл. 2,5 кв.м. З надвірних споруд просив виділити йому прибудову літ. а7, що складається з приміщення 1У пл. 8,4 кв.м.; сарай літ. «Н»; сарай літ «Ф», Ѕ частину калитки № 5 , Ѕ частину доріжки 11.

2. У користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ( ОСОБА_3 ) залишити квартиру № 1 площею 50,2 кв.м., що складається з житлової кімнати 1 - 4, пл. 50,2 кв.м., житлової кімнати літ. 1-3, пл. 12,2 кв.м., кухні літ. 1-1, пл. 7,5 кв.м., кухні літ. 1-2, пл. 11,4 кв.м., ванної літ. 1-8, пл. 3,9 кв.м. З надвірних споруд у їх користування виділити літню кухню літ. «Е», сарай літ. «М», сарай літ. «К» і «Т», погріб літ. «И», гараж літ. «Л», по Ѕ частині доріжки 11 та калитки № 5.

3. У загальному користуванні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишити квартиру № 2 у прибудові літ. А1-1, площею 51,6 кв.м., що складається з коридору 2-1, пл. 6,6 кв.м., житлової кімнати 2-2, пл. 6,4 кв.м., житлової кімнати літ. 2-3, пл. 13,0 кв.м., житлової кімнати 2-4, пл. 19,1 кв.м., кухні 2-5, пл. 6,5 кв.м. у прибудові лат. а-2. Із надвірних споруд у їх користуванні залишити тамбур літ. а-1, сарай «В», погріб «Г», сарай «О», сарай «Р», сарай «С», вбиральню «П», огорожу № 1, ворота № 4, доріжку - 1.

4.У зв`язку з поділом в натурі житлового будинку з надвірними будовами перерозподілити ідеальні частки співвласників наступним чином: ідеальна доля ОСОБА_1 складатиме 24/100 частки, ОСОБА_2 - 15/100 замість 24/200 часток, ОСОБА_6 (його спадкоємця ОСОБА_3 ) - 15/100 замість 24/200 часток, ОСОБА_4 - 35/100 замість 39/100 часток, ОСОБА_5 - 11/100 замість 13/100 часток;

5. Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 736 кв.м. по АДРЕСА_1 , виділивши у спільне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ізольовану частку земельної ділянки зі сторони домоволодіння № 12 площею 434 кв.м., яку вони фактично займають. Залишити ізольовану частку земельної ділянки площею 302 кв.м. зі сторони домоволодіння № 8 в спільному користуванні відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

6. Встановити межу розподілу земельної ділянки, що розділяє земельну ділянку на два ізольованих відрізки розмірами 7,75 м. з боку домоволодіння № 8 та 11,45 м . з боку домоволодіння № 12 . Межі внутрішнього користування ділянкою площею 434 кв.м., який виділяється ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 визначити від огорожі з домоволодінням № 12 по лінії огорожі з домоволодінням АДРЕСА_7 для ОСОБА_2 і ОСОБА_6 (його спадкоємця ОСОБА_3 ) шириною 2,0 м. та для ОСОБА_1 - 9,46 м. по лінії огорожі з домоволодінням АДРЕСА_7 від ділянки, що виділяється співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з боку домоволодіння № 12 у вигляді клину між будовами. При цьому в спільному користуванні просив залишити частину ділянки, зайняту дворовою доріжкою для проходу між будовами та виходу з двору на вулицю через спільну калитку.

7. Стягнути з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача грошову компенсацію за зменшення частки ОСОБА_1 в спільній частковій власності та збільшення їхніх часток у розмірі 34 413 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником 24/100 частки будинку АДРЕСА_1 . Зазначений будинок складається з трьох квартир загальною площею 142,9 кв.м. та розташований на земельній ділянці площею 736 кв.м.

Позивач користується квартирою № 3 загальною площею 29,5 кв.м. та частиною надвірних будівель. ОСОБА_2 належить 24/200 частки житлового будинку та вона користується квартирою № 1 загальною площею 50,2 кв.м. з частиною надвірних будівель. Після померлого співвласника ОСОБА_6 спадщину на 24/200 частини будинку прийняла його донька ОСОБА_3 , проте право власності на спадкове майно ще не оформила. ОСОБА_4 належить 39/100 часток будинку з надвірними будівлями, а ОСОБА_5 - 13/100 часток, в їх користуванні перебуває квартира № 2 площею 51,6 кв.м. та частина надвірних будівель з їх сторони будинку.

У період з 1992 року по 2013 рік співвласниками зведені прибудови до будинку та нові надвірні будови, змінився порядок користування житловим будинком та земельною ділянкою. Спору з приводу користування будинком, надвірними будовами та земельною ділянкою з відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у позивача немає. Метою позовних вимог є визначення дольового співвідношення у володінні та користуванні належною позивачу часткою будинку літ. А-1 з прибудовами до нього та порядку користування земельною ділянкою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (спадкоємицею ОСОБА_6 ).

Висновком додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 11827 від 31.03.2015 визначені варіанти розподілу житлового будинку, надвірних будов, порядок користування земельної ділянкою, зміни часток співвласників та компенсації. Позивач погоджується з запропонованим експертом третім варіантом поділу будинку в натурі та визначенням порядку користування земельною ділянкою тому, що він найбільше відповідає фактичному порядку користуванню будинком та земельною ділянкою, що склався на час вирішення спору.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено (т.3 а.с. 103-105).

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_3 не набула права власності на 24/200 частин спірного будинку, оскільки не оформила свої спадкові права після смерті батька ОСОБА_7 Тому законні підстави для визначення порядку користування спірним майном та зміни часток у праві власності на нього відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов. Посилається на невідповідність висновків суду встановленим обставинам у справі та, як слідство, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд безпідставно вважав, що ОСОБА_3 не є власником 24/200 частини будинку. В матеріалах справи є докази того, що вона прийняла спадщину після смерті батька - ОСОБА_6 Відповідно до ст. 1269 ЦК України відсутність свідоцтва про право власності на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст.ст. 1297, 1299 ЦК України ОСОБА_3 зобов`язана отримати свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що є у складі спадщини та зареєструвати своє право власності на нерухоме майно у відповідних органах. Частина 4 ст. 319 ЦК зобов`язує ОСОБА_3 виконувати всі права та обов`язки як власника прийнятого у спадщину нерухомого майна. Судом також не було винесено ухвалу про відмову у прийнятті визнання позову ОСОБА_4 й ОСОБА_5 , чим порушено норми процесуального права.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Ухвалою судді Апеляційного суду Харківської області Хорошевського О.М . від 09 липня 2018 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2018 року (т.3 а.с. 122).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року справа призначена до розгляду без повідомлення учасників справи (т.3 а.с. 130).

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» апеляційні суди, утворені до набрання чинності цим Законом, продовжують здійснювати свої повноваження до утворення апеляційних судів у відповідних апеляційних округах. Такі апеляційні суди у відповідних апеляційних округах мають бути утворені та розпочати здійснювати правосуддя не пізніше трьох років з дня набрання чинності цим законом.

Відповідно до пункту 8 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), що набув чинності 15 грудня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Харківської області ліквідовано та утворено Харківський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Харківську область, з місцезнаходженням у місті Харкові.

03 жовтня 2018 року вказану апеляційну скаргу ОСОБА_1 передано до Харківського апеляційного суду.

Згідно з даними автоматизованої системи документообігу суду 11 жовтня 2018 року визначено колегію суддів Харківського апеляційного суду: суддя-доповідач - Тичкова О.Ю., судді - Котелевець А.В., Піддубний Р.М. (т.3 а.с. 138).

Відповідно до п.п. 1,4 ч.1, ч.2 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 142,9 кв.м. (надалі Будинок ), розташований на земельній ділянці площею 736 кв.м. та складається з трьох квартир № 1 площею 50,2 кв.м., № 2 площею 51,6 кв.м., та № 3 площею 29,5 кв.м. (т.1 а.с. 8-11).

ОСОБА_1 є власником 24/100 частки Будинку з надвірними будівлями на підставі договору дарування від 03.04.1992 посвідченого 3 ХДНК (т. а.с. 6-7); ОСОБА_2 є власником 24/200 частини Будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_10 (т.1 а.с. 101-103), ОСОБА_6 був власником 24/200 будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 449 від 29.07.2013 (т.1 а.с. 105-106); ОСОБА_4 є власником 39/100 та ОСОБА_5 є власником 13/100 частин будинку (т.1 а.с. 29, 32).

Вказане підтверджується також листом комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1203226 від 19.08.2013 (т.1 а.с. 5) та не заперечувалось сторонами у справі.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2 а.с. 189).

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Порядок прийняття спадщини визначений законодавцем у ст. 1268 ЦК України. Відповідно до вказаної правової норми спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.ч. 1,3 ст. 1296 ЦК України).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Аналіз норм статей 1216, 1218, 1219, 1231, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України дає підстави для висновку про те, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, реалізувавши які, спадкоємець, незалежно від отримання ним свідоцтва про право на спадщину, набуває прав на спадкове майно, в тому числі нерухоме (право володіння, користування), а з моменту оформлення права власності на нерухоме майно і право розпорядження ним.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15.

Згідно листа приватного нотаріуса Кєсян Каріне Суренівни № 599/01-16 від 15 вересня 217 року після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про прийняття спадщини звернулася його донька ОСОБА_3 Друга донька спадкодавця ОСОБА_2 звернулася із заявою про відмову від спадщини після смерті батька на користь ОСОБА_3 інших заяв у спадковій справі про прийняття або відмову від спадщини не надходило. Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 не видавались (т.3 а.с. 42).

Враховуючи викладене, суд першої інстанції помилково виходив із відсутності у ОСОБА_3 права власності на належні ОСОБА_6 . 24/200 частину Будинку та неможливість у зв`язку із цим здійснити поділ Будинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій Будинок знаходиться.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття передбачає те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричиняє припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

У частині другій статті 367 ЦК України визначено, що в разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Виходячи зі змісту цієї норми, поділ є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом, що виключає можливість залишення у спільному користуванні співвласників будь-яких приміщень будинку.

Судом установлено, що спір у справі фактично виник між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 и ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають у власності частину Будинку та користуються частиною земельної ділянки, що не перетинаються із власністю перших трьох співвласників, тому спір між ними відсутній. В суд апеляційної інстанції ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подали заяву про визнання позову ОСОБА_1 (т.3 а.с. 146).

Для визначення можливості та варіантів розподілу домоволодіння в натурі, а також визначення порядку користування земельною ділянкою, по справі було проведено судову будівельно-технічну експертизу № 141, висновок за результатами якої складений 25 червня 20147 року судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса Кириленко С.А. (т.1 а.с. 137-159), додаткову судову будівельно-технічну експертизу № 11827 від 31.03.2015 (т.2 а.с. 8-35) і судову будівельно-технічну експертизу в судовому засіданні № 11827/1 від 24.05.2019 (т.3 а.с 221-226).

ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві від жовтня 2017 року погодився із порядком розподілу спірного домоволодіння згідно третього варіанту судової будівельно-технічної експертизи № 11827 від 31.03.2015. В судовому засіданні в Харківському апеляційному суді він також не заперечував проти врахування при поділі висновку судової будівельно-технічної експертизи в судовому засіданні № 11827/1 від 24.05.2019. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проти такого поділу також не заперечували. Тобто сторони в суді дійшли згоди щодо такого поділу Будинку і визначення порядку користування земельною ділянкою:

1.Виділити у володіння та користування ОСОБА_1 квартиру № 3 , загальною площею 29,5 кв .м., що складається з кімнат 3-1, пл. 13,5 кв.м., 3 - 2, пл. 13,5 кв.м., комори 3-3, пл. 2,5 кв.м. З надвірних споруд виділити йому прибудову літ. а7; сарай літ. «Н»; сарай літ «Ф», Ѕ частину хвіртки № 5 , Ѕ частину доріжки ІІ.

2. У користування ОСОБА_2 і ОСОБА_3 виділити квартиру № 1 площею 50,2 кв.м., що складається з житлової кімнати 1 - 4, пл. 15,2 кв.м., житлової кімнати літ. 1-3, пл. 12,2 кв.м., кухні літ. 1-1, пл. 7,5 кв.м., кухні літ. 1-2, пл. 11,4 кв.м., ванної літ. 1-8, пл. 3,9 кв.м. З надвірних споруд у їх користування виділити літню кухню літ. «Е», сарай літ. «М», сарай літ. «К» і «Т», льох літ. «И», гараж літ. «Л», вбиральню літ. «Х», по Ѕ частині доріжки ІІ та хвіртки № 5.

3. У загальному користуванні ОСОБА_4 , ОСОБА_5 залишити квартиру № 2 у прибудові літ. А1-1, площею 51,6 кв.м., що складається з коридору 2-1, пл. 6,6 кв.м., житлової кімнати 2-2, пл. 6,4 кв.м., житлової кімнати літ. 2-3, пл. 13,0 кв.м., житлової кімнати 2-4, пл. 19,1 кв.м., кухні 2-5, пл. 6,5 кв.м. у прибудові лат. а-2. Із надвірних споруд у їх користуванні залишити тамбур літ. а-1, сарай «В», льох «Г», сарай «О», сарай «Р», сарай «С», вбиральню «П», огорожу № 1, ворота № 4, доріжку - І.

4.У зв`язку з поділом в натурі житлового будинку з надвірними будовами перерозподілити ідеальні частки співвласників наступним чином: ідеальна доля ОСОБА_1 складатиме 24/100 частки, ОСОБА_2 - 15/100 замість 24/200 часток, ОСОБА_3 - 15/100 замість 24/200 часток, ОСОБА_4 - 69/200 замість 39/100 часток, ОСОБА_5 - 23/200 замість 13/100 часток.

5. Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 736 кв.м. по АДРЕСА_1 , виділивши у спільне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ізольовану частку земельної ділянки зі сторони домоволодіння № 12 площею 434 кв.м., яку вони фактично займають. Залишити ізольовану частку земельної ділянки площею 302 кв.м. зі сторони домоволодіння № 8 в спільному користуванні відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

6. Встановити межу розподілу земельної ділянки, що розділяє земельну ділянку на два ізольованих відрізки розмірами 7,75 м. з боку домоволодіння № 8 та 11,45 м . з боку домоволодіння АДРЕСА_6 . Межі внутрішнього користування ділянкою площею 434 кв.м., яка виділяється ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визначити від огорожі з домоволодінням АДРЕСА_6 по лінії огорожі з домоволодінням АДРЕСА_7 для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шириною 3,75 м. та для ОСОБА_1 - 7,70 м. по лінії огорожі з домоволодінням АДРЕСА_7 від ділянки, що виділяється співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому в спільному користуванні залишити частину ділянки, зайняту дворовою доріжкою ІІ для проходу між будовами та виходу з двору на вулицю через спільну калитку №5.

7. Виділити ОСОБА_1 відповідну частину земельної ділянки, що розташована праворуч від доріжки ІІ загального користування та додатково відокремити частину земельної ділянки біля сараю літ «Ф» з розмірами 1,9 м. на 3,5 м. площею 6,65 кв.м. для будівлі вбиральні.

8. ОСОБА_3 і ОСОБА_2 у спільне користування виділити земельну ділянку, що розташована ліворуч від доріжки загального користування ІІ.

7. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за зменшення частки ОСОБА_1 в спільній частковій власності та збільшення їхніх часток у розмірі 34 413 грн.

При цьому згідно зі ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч.2 ст.120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і у тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Частиною 4 ст.120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі, споруди.

Будинок належить сторонам у справі на праві власності, тому в силу вказаних вище положень закону вони набули також право власності і на земельну ділянку, на якій він розташований.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду - скасуванню з ухваленням у справі нової постанови. Позов ОСОБА_1 належить задовольнити, провівши поділ Будинку, надвірних споруд і встановивши порядок користування земельною ділянкою за третім варіантом судової будівельно-технічної експертизи № 11827 від 31.03.2015 і врахувавши висновок додаткової судової будівельно-технічної експертизи в судовому засіданні № 11827/1 від 24.05.2019.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно пункту 9 частини першої статті 5 Закону України № 3674-VI від 08.07.2011 «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

ОСОБА_1 згідно копії довідки до акт огляду МСЕК серії ХАР-06 № 042780 від 07.11.2007 є інвалідом ІІ групи та, відповідно, звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до частини 6 ст. 141 ЦПК України відповідно до якої, у разі, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки ОСОБА_1 не сплачував судовий збір при подачі позовної заяви, її уточнення та подачі апеляційної скарги, спір між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відсутній, судовий збір за подачу позовної заяви, її уточнення та апеляційну скаргу в дохід держави підлягає стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 943 грн. 38 коп. з кожної (із них 377 грн. 35 коп. за позовну заяву і 566 грн. 03 коп. за апеляційну скаргу).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд -

Постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 травня 2018 року скасувати, ухвалити нову постанову.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - задовольнити.

Провести поділ в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 і визначити порядок користування земельною ділянкою під житловим будинком по третьому варіанту проведеної у справі додаткової судової будівельно - технічної експертизи № 11827 від 31 березня 2015 року та судовою будівельно-технічною експертизою в судовому засіданні № 11827/1 від 24 травня 2019 року:

1.Виділити у володіння та користування ОСОБА_1 квартиру № 3 , загальною площею 29,5 кв .м., що складається з кімнат 3-1, пл. 13,5 кв.м., 3 - 2, пл. 13,5 кв.м., комори 3-3, пл. 2,5 кв.м. З надвірних споруд виділити йому прибудову літ. а7; сарай літ. «Н»; сарай літ «Ф», Ѕ частину хвіртки № 5 , Ѕ частину доріжки ІІ.

2. У користування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виділити квартиру № 1 площею 50,2 кв. м. , що складається з житлової кімнати 1 - 4, пл. 15,2 кв.м., житлової кімнати літ. 1-3, пл. 12,2 кв.м., кухні літ. 1-1, пл. 7,5 кв.м., кухні літ. 1-2, пл. 11,4 кв.м., ванної літ. 1-8, пл. 3,9 кв.м. З надвірних споруд у їх користування виділити літню кухню літ. «Е», сарай літ. «М», сарай літ. «К» і «Т», льох літ. «И», гараж літ. «Л», вбиральню літ. «Х», по Ѕ частині доріжки ІІ та хвіртки № 5.

3. У загальному користуванні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити квартиру № 2 у прибудові літ. А1-1, площею 51,6 кв.м., що складається з коридору 2-1, пл. 6,6 кв.м., житлової кімнати 2-2, пл. 6,4 кв.м., житлової кімнати літ. 2-3, пл. 13,0 кв.м., житлової кімнати 2-4, пл. 19,1 кв.м., кухні 2-5, пл. 6,5 кв.м. у прибудові лат. а-2. Із надвірних споруд у їх користуванні залишити тамбур літ. а-1, сарай «В», льох «Г», сарай «О», сарай «Р», сарай «С», вбиральню «П», огорожу № 1, ворота № 4, доріжку - І.

4.У зв`язку з поділом в натурі житлового будинку з надвірними будовами перерозподілити ідеальні частки співвласників наступним чином: ідеальна доля ОСОБА_1 складатиме 24/100 частки, ОСОБА_2 - 15/100 замість 24/200 часток, ОСОБА_3 - 15/100 замість 24/200 часток, ОСОБА_4 - 69/200 замість 39/100 часток, ОСОБА_5 - 23 /200 замість 13/100 часток.

5. Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 736 кв.м. по АДРЕСА_1 , виділивши у спільне користування ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ізольовану частку земельної ділянки зі сторони домоволодіння № 12 площею 434 кв.м., яку вони фактично займають. Залишити ізольовану частку земельної ділянки площею 302 кв.м. зі сторони домоволодіння № 8 в спільному користуванні відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

6. Встановити межу розподілу земельної ділянки, що розділяє земельну ділянку на два ізольованих відрізки розмірами 7,75 м. з боку домоволодіння № 8 та 11,45 м . з боку домоволодіння АДРЕСА_6 . Межі внутрішнього користування ділянкою площею 434 кв.м., яка виділяється ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , визначити від огорожі з домоволодінням АДРЕСА_6 по лінії огорожі з домоволодінням АДРЕСА_7 для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 шириною 3,75 м. та для ОСОБА_1 - 7,70 м. по лінії огорожі з домоволодінням АДРЕСА_7 від ділянки, що виділяється співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . При цьому в спільному користуванні залишити частину ділянки, зайняту дворовою доріжкою ІІ для проходу між будовами та виходу з двору на вулицю через спільну калитку №5.

7. Виділити ОСОБА_1 відповідну частину земельної ділянки, що розташована праворуч від доріжки ІІ загального користування. Додатково відокремити частину земельної ділянки біля сараю літ «Ф» з розмірами 1,9 м. на 3,5 м. площею 6,65 кв.м. для будівлі вбиральні.

8. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спільне користування виділити земельну ділянку, що розташована ліворуч від доріжки загального користування ІІ.

7. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за зменшення частки ОСОБА_1 в спільній частковій власності та збільшення їхніх часток у розмірі 34 413 (тридцять чотири тисячі чотириста тринадцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави 1 886 грн. 75 коп. судового збору, що підлягав сплаті при подачі позовної заяви та апеляційної скарги, по 943 (дев`ятсот сорок три) гривні 38 (тридцять вісім) копійок з кожної.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 червня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний