Справа № 526/214/19
Провадження № 2/526/270/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Тищенко Л. І.

з участю секретаря Синепол С.А.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Гадяцької міської ради, третя особа: Гадяцька держнотконтора про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

до суду звернуласяОСОБА_1 з позовною заявою доГадяцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3, який був зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_4 по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_4, яка була зареєстрована одна за вищевказаною адресою. Після смерті батька ОСОБА_3 залишилася спадщина у вигляді домоволодіння по АДРЕСА_1, яке було збудовано починаючи з 1960 року, відповідно до листа з Гадяцької міської ради Полтавської області про прийняття в експлуатацію вищевказаного домоволодіння. Даний лист втрачено, а правоустановчі документи на вказане будинковолодіння відсутні. Земельна ділянка площею 0,0500 га, яка знаходилася у користуванні ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, не приватизована. Мати ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки на час його смерті проживала разом з ним. За таких обставин, належне батьку ОСОБА_3 нерухоме майно перейшло до матері ОСОБА_4 Після її смерті позивач звернулась до Гадяцької державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини, але, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, нотаріус відмовив в оформленні права на спадкове майно. З цього приводу позивач звернулася до суду з позовом провизнання права власності на спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з'явилася, направила заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідачаГадяцької міської ради у підготовче засідання не з'явився, направив заяву, в якій повідомив, що не заперечує проти позовних вимог позивача ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно та просив розглянути справу без участі представника міської ради.

Представник третьої особи Гадяцької державної нотаріальної контори направив заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимогиОСОБА_1 до Гадяцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дошлюбне прізвище якої, як свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 28.08.2018, ОСОБА_1, були ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого повторно Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис № 132.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, видане повторно Гадяцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 157.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 28.08.2018, померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 травня 1954 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області від 25.06.2018 № 02-10/391, померлий ОСОБА_3 був зареєстрований станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1. На день його смерті разом з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_4 Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не значилось.

Зі змісту довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області від 25.06.2018 № 02-10/392 слідує, що померла ОСОБА_4 була зареєстрована одна станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1. Інших зареєстрованих осіб за вказаною адресою не значилось.

З копії акта про прийняття в експлуатацію житлового будинку, затвердженого рішенням виконкому Гадяцької міської ради депутатів трудящих № 44 від 10.02.1961 вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 зданий в експлуатацію. Будівництво домоволодіння за вищевказаною адресою розпочато у 1956 році та закінчено у 1960 році, забудовником даного домоволодіння був ОСОБА_3.

Окрім того, в акті про прийняття в експлуатацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 зазначено про наявність договору на право забудови від 27 листопада 1956 року.

Враховуючи, що даний житловий будинок збудований у період шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які одружились 22 травня 1954 року, тому фактично кожному з них належить по Ѕ його частині, як частки в спільному майні подружжя.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Гадяцької міської ради № 5/07-12 від 11.01.2019, на земельну ділянку площею 0,0500 га, яка знаходилася в користуванні ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, державний акт, свідоцтво на право власності не виготовлялися, в оренду не передавалася. Дана земельна ділянка відноситься до земельного фонду міської ради.

Згідно повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори № 43 від 27.02.2019, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1. Свідоцтва про право на спадщину не видавались, відомості про інших спадкоємців відсутні.

Постановою Гадяцької державної нотаріальної контори від 19 грудня 2018 року, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадковий будинок по АДРЕСА_1, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно.

У технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 житловий будинок позначений літерою А-1,а загальною площею - 68,9 кв.м, жилою площею - 32,1 кв.м, гараж літ. Б, погріб літ. В, сарай літ. Г, сарай літ. Д,д, вбиральня літ. Е.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов'язкової реєстрації.

Відповідно до п. 1 Інформаційного Листа Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» № 9 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Отже, право власності на збудований житловий будинок набувається в порядку, який існував на час його будівництва.

Як вбачається з матеріалів справи, на час надання ОСОБА_3 права забудови (договір від 27 листопада 1956 року) та завершення будівництва житлового будинку в 1960 році, питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі Указ від 26 серпня 1948 року), що був визнаний таким, що втратив чинність, Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22 лютого 1988 року № 8502-ІІ, а також прийнятою відповідно до Указу від 26 серпня 1948 року Постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» (далі - Постанова від 26 серпня 1948 року), які визначали в тому числі умови та правові наслідки будівництва.

Згідно ст. 1 Указу від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», кожен громадянин і кожна громадянка мали право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї до п'яти як у місті, так і поза містом.

Постанова від 26 серпня 1948 року (пункт 2) визначала, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Тобто, згідно діючого на час будівництва спадкового будинку законодавства, підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок був сам факт збудування його з додержанням вимог цих актів законодавства. Вказані правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Таким чином, на час закінчення будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1, що входить до складу спадщини, спадкодавцем ОСОБА_3, якому надано право на забудову, набуто право власності на це нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно ст. 392 ЦК Ураїни - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що спадкодавці ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, правомірно набули права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, тому їх право переходить до спадкоємця, зокрема ОСОБА_1 та підлягає судовому захисту шляхом визнання цього права у порядку спадкування.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

З огляду на ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на спадкове майно, зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями, який належав померлим батькам, підлягають до задоволення.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. п. 1 ч. 2 ст. 16, ст.ст. 328, 392, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 200, 211, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимогиОСОБА_1 до Гадяцької міської ради, третя особа: Гадяцька держнотконтора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за адресою: АДРЕСА_1, розташоване на земельній ділянці, яка належить до фонду земель Гадяцької міської ради, у вигляді домоволодіння, що складається з житлового будинку літ. А-1,а, загальною площею - 68,9 кв.м, жилою площею - 32,1 кв.м, гаража літ. Б, погреба літ. В, сараю літ. Г, сараю літ. Д,д, вбиральні літ. Е, яке залишилося після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, що вона успадкувала, але не оформила після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Відомості, що не проголошуються:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрована у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування): АДРЕСА_2.

Відповідач Гадяцька міська рада, юридична адреса: вул. Лесі Українки, 3, м. Гадяч Полтавської області.

Третя особа Гадяцька державна нотаріальна контора, місцезнаходження: вул. Гетьманська, 49, м. Гадяч Полтавської області.

Головуючий Л. І. Тищенко