Провадження №2/713/207/19
РІШЕННЯ

іменем України

29.05.2019 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Пилип`юка І.В., з участю секретаря судового засідання Паучек Є.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про зміну способу участі у вихованні дитини, за зустрічним позовом ОСОБА_2 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про зміну способу участі у вихованні дитини, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про зміну способу участі у вихованні дитини.

У позові вказувала, що 07.12.2017 року рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області усунуто перешкоди ОСОБА_2 щодо його участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема визначивши ОСОБА_2 , такі способи участі у житті сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надавати ОСОБА_2 можливість бачитися та спілкуватися з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме щотижня у вівторок з 16.00 години до 19.00 години; у четвер з 16.00 години до 19.00 години та у неділю з 11.00 години до 14.00 години у межах та поза межами місця проживання дитини.

Відповідач з моменту прийняття рішення по даний момент порушує способи участі у житті сина, встановленні рішенням суду. Жодного разу не приводив сина додому вчасно. Повертав сина на декілька годин пізніше, це могло бути і о 21.00 год. і о 22.00 год. Неодноразово забирав сина та не приводив у той день взагалі, телефон був вимкнений, і вона не могла його розшукати. Відсутність сина через дії відповідача тривала 2-3 дні.

Відповідач застосовував до неї фізичну силу під час відвідування сина. Неодноразово робила зауваження, однак він не реагував на них. Погрожував, що відомстить і буде налаштовувати сина проти неї, а також буде звинувачувати її у чиненні перешкод у побаченні з дитиною відповідно до рішення суду та скаржитися на неї.

Він постійно звинувачує її безпідставно в надуманих на свій розсуд діях, морально принижує та застосовує фізичну силу до неї в присутності дитини.

Син з моменту народження хворіє, у нього діагноз «кіста головного мозку». Дитина потребує спеціальної дієти, дотримання режиму сну та уникнення стресових ситуацій. Однак дотримуватися порад лікарів немає можливості через неадекватні дії відповідача. Вважає, що дитина у чотирирічному віці з таким діагнозом не повинна переносити такі стреси та несприятливий вплив на його стан здоров`я через часті побачення з батьком, які негативно впливають на емоційний та загальний стан здоров`я дитини.

Після побачень сина з відповідачем, приводив його додому хворого, виснаженого, з ознаками тілесних ушкоджень (синцями). Після кожної зустрічі дитини з відповідачем їй доводилося лікувати дитину. Відповідач не зважає на самопочуття дитини та фізичний стан, оскільки неодноразово забирав його з температурою та поганим самопочуттям, навіть тоді коли дитина відмовлялася йти з ним гуляти. Він забирав його насильно, хоча дитина плакала та не бажала йти з ним. Відповідач не зважає на інтереси дитини та стан здоров`я. Після кожної зустрічі з відповідачем син хворіє. Їй невідомо, де відповідач утримує сина під час зустрічей, яку дає їжу, де він з ним гуляє. Загальний стан дитини з початку побачень дитини з відповідачем значно погіршився. Син став агресивний, втратив чуткість сну, погіршився апетит, імунна система ослаблена, лікування встановленого діагнозу дається важко.

Відповідач своїми діями порушує режим його дня та навчання, відриває його від нормального, звичайного для дитини середовища та заважає нормальному існуванню. Таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

За її зверненням фахівцями Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді здійснено виїзд за адресою її з сином місця проживання, під час якого з`ясовано, що дитина ОСОБА_5 забезпечена необхідними речами, має все необхідне для повноцінного росту та розвитку, хлопчик постійно забезпечений повноцінним харчуванням, наявні іграшки та дитячі книжки. У помешканні чисто, прибрано. Фахівцями направлено листа до Вижницького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з метою пояснення батьку дитини ОСОБА_2 норм чинного законодавства, щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків та відповідальності за їх невиконання.

Вважає, що способи участі відповідача у житті сина визначені рішенням Вижницького районного суду від 07.12.2017 року протягом року погано впливають на інтереси сина, таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини. У зв`язку із чим змушена звернутися з позовом про зміну способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батьком, який проживає окремо за захистом прав та інтересів сина.

З приводу отримання висновку щодо зміни способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батьком, до органу опіки та піклування Вижницької РДА не зверталася, оскільки працівники служби повністю підтримують відповідача та негативно відносяться до неї, про що видано Розпорядження №205 від 30.06.2017 року встановлено порядок побачень для особистого спілкування відповідача з малолітнім сином а саме: понеділок-п`ятниця з 18-00 години до 20-00 години, субота, неділя з 15-00 години до 19-00 години.

Посилаючись на ст.ст.157, 159 СК України просила змінити спосіб участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, визначивши ОСОБА_2 , такі способи участі у житті сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : бачитися та спілкуватися з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 один раз в тиждень у вівторок з 12.00 години до 14.00 години поза межами місця проживання дитини.

ОСОБА_2 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , звернувся в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про зміну способу участі у вихованні дитини.

У зустрічному позові вказував, що доводи позивача, які викладені у позовній заяві, не відповідають дійсним обставинам справи, є надуманими та не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами.

З листів-відповідей ГУНП в Чернівецькій області ЧВП Шевченківського відділення поліції вбачається, що ним не вчинялося жодної протиправної та незаконної дії, яка б зашкодила правам та інтересам його сина, або ж порушила права та охоронювані законом інтереси матері дитини ОСОБА_1 Бажання працівників Шевченківського ВП провести з ним бесіду профілактичного характеру не може автоматично підтверджувати будь-яких протиправних і незаконних дій з його боку, які б порушували права малолітньої дитини чи права самої ОСОБА_1 .

Доводи ОСОБА_1 про те, що він постійно звинувачує її, морально принижує та застосовує щодо неї фізичну силу в присутності дитини, є також надуманими і не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами.

Безпідставними є і твердження позивача про те, що після побачень з сином, він приводив дитину додому хворим, виснаженим, з ознаками тілесних ушкоджень (синцями).

Доводи позивача про те, що після кожної зустрічі сина з ним їй доводилося лікувати дитину, є також надуманими, і не підтверджуються будь-якими доказами, як і всі решта заявлених аргументів у позові.

У його відносинах із сином не було жодного випадку, коли б він не зважав на самопочуття дитини, його фізичний стан та погане самопочуття. Не було жодного факту, коли дитина відмовлялася йти з ним гуляти.

Твердження позивача про те, що він забирав сина насильно, проти його волі у той час, коли дитина плакала та не бажала йти з ним, є брехнею і намаганням ввести суд в оману з метою отримання потрібного їй рішення суду.

Зазначає, що єдиним мотивом, який спонукав позивача звернутися з позовом до суду про зміну способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батьком, який проживає окремо, є бажання матері дитини помститися, оскільки вона не може змиритися з тим, що син надає йому очевидну перевагу у процесі спілкування та вихованні, виявляє значно більшу прихильність до нього, прагне спілкуватися з ним, проводити якомога більше часу та постійно просить трішки більше часу, щоб погратися разом, відвідати цікаві місця розваг.

Позивач не замислюється над тим, що часті хвороби сина, прояви агресивності та його ослаблений імунітет перебувають у прямому причинному зв`язку із протиправною поведінкою самої ОСОБА_1 , яка дозволяє собі у присутності сина постійно влаштовувати сварки та суперечки, ображати і принижувати його, вибивати з його рук телефон, яким він намагається зафіксувати факти вчинення йому перешкод у доступі до дитини з метою спілкування з сином. Такі протиправні дії ОСОБА_1 вчиняються систематично. Дитина недоглянута належним чином, оскільки мати, з якою постійно проживає дитина, напевно, зайнята іншими, більш важливими справами, і не має часу для того, щоб приділити його для догляду за сином.

У дитини сформувалася психологічна травма і крайня негативна реакція, оскільки він усвідомлює, що коли при спілкуванні з ним присутні баба або мати, то це призводить до виникнення конфлікту. Активну участь у конфліктах приймає і сама ОСОБА_6

ОСОБА_1 продовжує чинити перешкоди у спілкуванні з сином. Фактично має місце психологічне насилля над дитиною, яке вміло приховується шляхом безпідставних звинувачень у його адресу.

Зазначав, що кожна зустріч з дитиною завершується наполегливим проханням сина, щоб він не повертав його додому, бо він бажає ще погратися і провести більше часу. Саме цим і пояснюється його поведінка, коли приводить сина додому де проживає ОСОБА_1 із деяким запізненням. Вимушений прислухатися до настійливих прохань сина ще трішки залишитися і провести більше часу з ним для повноцінного спілкування, відвідування парків, атракціонів, кафе, ігрових майданчиків та ін.

Також виявив у сина на обличчі сліди побоїв. Син розказав, що побила мама. Викладене свідчать про неналежне виконання матір`ю ОСОБА_1 , своїх обов`язків, щодо виховання малолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю. По даному факту внесено відомості до ЄРДР за №0000221, за ознаками злочину, передбаченого ст.1 ст.126 КК України. Його визнано потерпілим по даному провадженні.

Коли забирає сина для нашого спілкування, він використовує час виключно в його інтересах. Зокрема, відвідує лікарів, медичні заклади, лабораторії з тією метою, щоб отримати відповідні консультації та призначення, провести відповідні аналізи. Він усвідомлює, що дитина потребує більшої уваги та часу, і він робить все так, щоб це було у якнайкращих інтересах дитини.

За час спілкування з сином встигали гуляти, відвідувати різні громадські заходи, їздити на річку, кататись на велосипеді та машинках, гуляти з іншими дітками, спати, їсти, чи відвідати інші заходи для дітей. Дитина купалася в любові та відчувала присутність тата.

Також, ОСОБА_1 не виконує свої батьківські обов`язки в частині забезпечення права, потреб та інтересів дитини на сімейне виховання, безперешкодне спілкування та прямий контакт з батьком відповідно до встановленого батькові рішенням суду порядку.

Обмежуючи його спілкування з сином, ОСОБА_1 нехтує правами та інтересами дитини, здійснює свої права всупереч правам та інтересам сина.

Згідно висновку психолога ізоляція від батька може загрожувати неправильному формуванню особистості дитини. І навіть незначні порушення сьогодні можуть привести до значних проблем у фізичному та психічному здоров`ї дитини.

ОСОБА_1 , посилаючись на практику Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, слушно зауважує у своєму позові, що порядок спілкування та способи участі у вихованні малолітньої далини, який був раніше визначений судом, можуть бути змінені судом.

Разом з тим, вважає, що така зміна може відбуватися лише за позовом особи в інтересах якої було прийнято відповідне рішення суду, яким усунуто перешкоди у спілкуванні з дитиною та визначено певний графік побачень з дитиною.

Задоволення вимоги про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням у справі №713/1455/17 суперечитиме Конвенційному принципу визначеності та остаточності судового рішення, які випливають із гарантій ст.6 п. 1, ст.8 Конвенції.

ОСОБА_1 не була позивачем у справі №713/1455/17-ц і не має жодних правових підстав втручатися у принцип остаточності судового рішення.

Крім того, позивач не наводить у своєму позові жодної норми матеріального закону, який би дозволяв, в рамках даної цивільної справи, змінювати раніше встановлений судом графік спілкування батька з сином в іншій цивільній справі.

Також не звертався до Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області з приводу отримання висновку щодо зміни способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батьком, оскільки його сімейна ситуація вже вивчалася цим органом раніше та було прийняте відповідне розпорядження органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області №205 від 30.06.2017 року. Зміна способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею батьком, який вже був визначений раніше за рішенням суду, не вимагає повторного вивчення та дослідження питання органом опіки та піклування, який раніше вже приймав відповідне рішення з цього приводу, та яке було предметом оцінки з боку суду.

Вважає, що його позовні вимоги підтверджені належними доказами.

Заявляючи позовну вимогу в інтересах малолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , він діє його законним представником.

Посилаючись на СК України, ст.8 Конвенції «Про захист прав та основположних свобод людини», Принципу 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року просив змінити раніше визначений спосіб участі батька - ОСОБА_2 у вихованні дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного рішенням Вижницького районного суду у цивільній справі №713/1455/17-ц, встановивши ОСОБА_2 такі способи участі у житті сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надавати ОСОБА_2 можливість бачитися та спілкуватися з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, щотижня з понеділка по п`ятницю, кожен день, з 15.00 год. по 20.00 год., кожної суботи та неділі з 11.00 год. по 17.00 год.; а також щорічно в день народження дитини 28 червня, на Новий Рік 1 січня, у дні релігійних свят - Різдво Христове, Великдень, Трійця - з 09.00 год. до 15 години за місцем фактичного проживання батька, за відсутності матері ОСОБА_1 , з правом відвідування культурно-масових, спортивних, розважальних та оздоровчих закладів з поверненням дитини після побачень до місця фактичного проживання матері; дозволити ОСОБА_2 самостійно організовувати та проводити на території України оздоровлення сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , двічі на рік у період шкільних канікул, але не більше 12 днів кожного разу. Вирішити питання про розподіл судових витрат у справі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини просив позовні вимоги задовольнити.

Зустрічний позов не визнала, підтримала відзив на зустрічний позов, у якому зазначила, що вона не погоджується з доводами відповідача, що на підставі розпорядження Вижницької районної державної адміністрації від 30.06.2017 року №205, яке уже досліджувалось в суді, він має право подати зазначений зустрічний позов.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000221 закрито за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, про що відомо позивачу.

ОСОБА_2 дуже неадекватно поводить себе у спілкуванні з нею, постійно агресивний, з ним ні про що не можна домовитись, вважає що тільки він має на все право і робить все тільки щоб нашкодити їй. ОСОБА_2 незаконно утримував 4 дні хвору дитину, неправильного лікував, що в подальшому призвело до того, що їх син потрапив до лікарні з більш тяжкими наслідками, де відповідно проходив курс лікування.

Наданий відповідачем висновок та рекомендації психолога щодо забезпечення сприятливих умов розвитку дитини та налагодження стосунків в сім`ї від 08.11.2018 року є однобічним, мати дитини ОСОБА_1 разом із дитиною участі у консультативній, діагностичній роботі психолога не приймала, а також на якій підставі психолог дійшов загального висновку та висновку щодо ставлення дитини до матері не зазначено. Виникають сумніви, чи взагалі мали місце такі зустрічі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з психологом.

Дитина з понеділка по п`ятницю відвідує дошкільний навчальний заклад, режим роботи якого починається з 8.30 по 17.30-18.00 години. В садочку встановлений графік, коли дитина снідає, обідає, спить в обідній час та вечеряє, графік якого порушувати не можна, так як це негативно впливає на розвиток дитини.

Починаючи з 2020 року ОСОБА_5 розпочне відвідувати школу, де повинен дотримуватись режиму навчального закладу, де навчання розпочинається о 8.30 год., закінчується о 15:00 год., а також самостійне навчання кожного дня триває в школі до 17:00 год. Крім цього, дитина повинна відпочивати після навчання.

Щодо зустрічі батька з диною щорічно в день народження дитини 28 червня, на Новий рік 1 січня, у дні релігійних свят - Різдво Хрестове , Великдень, Трійця, відмовити оскільки майже на протязі всього дня батько хоче проводити час з дитиною, а коли їй, матері, бути разом з дитиною, а також необхідно врахувати обідній час, коли дитина має відпочивати.

У зв`язку із втручанням відповідача у її приватне життя та життя її сестри є неприпустимим та вважає, що подальші зустрічі ОСОБА_2 з сином можливі виключно поза межами місця проживання дитини.

Просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 повністю відмовити.

Представник позивача адвокат Топала А.М. підтримав позицію позивача.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , та його представник адвокат Фокій Б.В. заявлений позов ОСОБА_1 не визнали та просили у задоволенні її позовних вимог відмовити. Зустрічний позов підтримали та посилаючись на викладені у ньому обставини, просили зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник третьої особи за первісним та зустрічним позовами - Органу опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області у судове засідання не з`явилася, у адресованій суду заяві просила справу розглядати за її відсутності.

За клопотанням представника позивача ОСОБА_4 суд допитав в якості свідка відповідача ОСОБА_2

Допитний свідок ОСОБА_2 показав, що рішення суду не виконується позивачем з початку. Вона не пускала його до дитини і йому приходилося викликати поліцію. Він багато разів приїздив у м. Чернівці, щоб побачити сина, але йому казала позивач, що дитина у селі у баби. У дошкільному закладі йому неодноразово казали, що його сина приводять різні люди, а не його мати. Коли він забирає сина, то він постійно знервований. Всі зустрічі з позивачем закінчуються скандалами. Вважає, що наявна вина позивача у тому, що їх син часто хворіє. Агресія позивача відображається на дитині. Також їх син не хоче їхати до баби ОСОБА_7 і каже, що вона його б`є. Коли він бере сина до себе, той не хоче повертатися до мами. Якщо він не вчасно повертає сина, то позивач викликає поліцію і заявляє, що він викрав свого сина. Часто він приходить на квартиру до ОСОБА_1 і там її мати теж веде себе агресивно по відношенню до нього. Всіма способами намагається не дати йому дитину. Вона б`є його при дитині. Часто він забирає сина неохайним, з брудними нігтями. На його зауваження позивач не реагує. Відвезти сина обстеження до лікаря не дозволяє. З дитиною нікуди не ходить. Підтвердив, що були випадки, коли він повертав дитину пізніше визначеного часу, але це було пов`язано з відвідуванням стоматолога.

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_3 суд допитав в якості свідка позивача ОСОБА_1

Допитана свідок ОСОБА_1 показала, що коли відповідач забирає дитину, то тисне на дитину психологічно. Може забрати сина без її відома, тому вона звертається у поліцію. Може давати відповідачу сина один раз на тиждень. За межами будинку він повинен повертати сина по АДРЕСА_1 .

За клопотанням позивача ОСОБА_1 судом допитано таких свідків.

Допитана свідок ОСОБА_6 показала, що позивач її рідна сестра і вони проживають разом. Зазначила, що ОСОБА_2 приходить у визначений рішенням суду час і забирає дитину. Інколи забирає сина і не у визначений час. Інколи ходить по квартирі, заглядає до її кімнати, чим втручається у її приватне життя. Їй не відомо, яким чином ОСОБА_2 поводить себе з дитиною, але коли повертає його, то дитина не хоче спілкуватися з ними. Вважає, що дитина повинна мати двох батьків. Дитина могла б гратися з батьком, але бувало так, що батько з сином не грався.

Допитана свідок ОСОБА_7 показала, що є бабусею дитини. Зазначила, що коли її дочка ОСОБА_1 була вагітна, то відповідач застосовував до неї фізичне насильство. Коли дочка просить залишитись з дитиною, вона залишає його у себе. У цей час відповідач приходить до неї додому, перевіряє чи чисто в будинку, створює сварки і все це знімає на телефон. Не дала відповідачу дитину коли у нього була висока температура, але він застосовуючи насилля, забрав дитину і влаштував скандал.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 судом допитано таких свідків.

Допитана свідок ОСОБА_8 показала, що відповідач її син, який дуже любить дитину і все для нього робить. Коли внук у них, то її син сам відвозить його в м. Чернівці до матері. Разом відвідують дитячі майданчики, парки та різні дитячі заклади. Коли дитина хвора, син постійно викликає лікарів. Інколи дитина перебуває у них по 2-3 дні. Позивач їй не дає дитину. Вважає, що син має такі ж права на дитину, які є у його матері.

Допитана свідок ОСОБА_9 показала, що є хрещеною дитини. Але позивач їй дитину не дає. Біла свідком того, що дитина хотіла залишатися з батьком. Їм весело разом, син хоче бути з батьком. Свідком конфліктних ситуацій у сім`ї сторін не була. Але відомо про конфлікт через виховання дитини. У батька є вільний час і він має можливість виховувати сина. Вважає, що дитина має право святкувати дні народження з обома батьками.

За клопотанням відповідача ОСОБА_2 судом долучено Висновок за результатами психологічного аналізу конфліктної ситуації, що склалася між колишнім подружжям громадян ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після припинення фактичних шлюбних відносин від 10.05.2019 року та довідку КУ «Вижницька ЦРЛ» №45 від 28.05.2019 року.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та зустрічні позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягають з таких підстав.

За первісним та зустрічним позовами Судом установлено, що у сторін є спільний син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 21.06.2017 року Вижницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року по цивільній справі №713/1455/17 (провадження №2/713/616/17) задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про усунення перешкод щодо участі батька у вихованні дитини, який проживає окремо від неї.

Вирішено усунути перешкоди ОСОБА_2 щодо його участі у вихованні сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема: Визначивши ОСОБА_2 такі способи участі у житті сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надавати ОСОБА_2 можливість бачитися та спілкуватися з сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме щотижня у вівторок з 16.00 год. до 19.00 год.; у четвер з 16.00 год. до 19.00 год. та у неділю з 11.00 год. до 14.00 год. у межах та поза межами місця проживання дитини.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с . Черешенька Вижницького району Чернівецької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає в с. Черешенька Вижницького району Чернівецької області на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. щомісячно, на дитину починаючи з 06.11.2017 року до досягнення сином повноліття.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення набрало законної сили 19.12.2017 року.

08.05.2018 року Вижницьким районним судом видано виконавчий лист по цивільній справі №713/1455/17 про усунення перешкод ОСОБА_2 щодо його участі у вихованні сина.

На підставі виконавчого листа та заяви стягувача ОСОБА_2 від 22.05.2018 року (надійшла до відділу ДВС 23.05.2018 року вх. №7294) постановою державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби м. Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Басюк А.В. від 24.05.2018 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №713/145/17, виданого 08.05.2018 року Вижницьким районним судом, що підтверджується її копією.

Позивач ОСОБА_1 стверджує, що способи участі відповідача ОСОБА_2 у житті сина ОСОБА_5 , які визначені рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року, протягом року погано впливають на інтереси сина, таке спілкування перешкоджає нормальному розвиткові дитини, у зв`язку з чим змушена звернутися з даним позовом до суду.

Позивачем ОСОБА_1 на підтвердження позовних вимог надано такі докази.

Копію довідки КМУ «Міська дитяча клінічна лікарня», виданої ОСОБА_5 , з якої вбачається, що 04.11.2018 року о 16.00 год. звернулися на приймальне відділення КМУ «МДКЛ», оглянути лікарем. Попередній діагноз: Ентеровірусна інфекція. Кетоацетонічний синдром. Лікування по місцю проживання.

Копію МРТ головного мозку, проведеного 03.08.2018 року ОСОБА_5 у Шведсько-українському медичному центрі, з якого вбачається, що у дитини наявна правобічна інтравентрикулярна кіста та вогнищеві зміни головного мозку, імовірніше судинного ґенезу, без динаміки у порівнянні з даними за 2017 рік. Рекомендовано: МРТ - динамічне спостереження.

Копію медичної картки стаціонарного хворого №7270, виданої педіатричним відділенням №2 КМУ «МДКЛ», з якого вбачається, що ОСОБА_5 з 06.11.2018 року по 21.11.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному відділенні з діагнозом: Гостра ентеровірусна інфекція (клінічно). Ацетонемічний синдром. Гострий бронхіт, вірусно-бактеріальної етіології, середнього ступеня важкості.

Копію лікарського висновку від 07.12.2018 року, згідно якого ОСОБА_5 перебував на лікуванні з діагнозом: правобічна інтравентрикулярна кіста та вогнищеві зміни головного мозку, імовірніше судинного ґенезу.

Копію довідки Обласної комунальної установи «Лікарня швидкої медичної допомоги» від 12.07.2018 року, згідно якої ОСОБА_5 був оглянутий хірургом і йому було встановлено діагноз: забій м`яких тканин голови.

Копію довідки Дошкільного навчального закладу №8 Управління освіти Чернівецької міської ради №205 від 14.11.2018 року, згідно якої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує ДНЗ №8 м. Чернівці з 06.10.2017 року по даний час.

Копію акту оцінки потреб дитини та сім`ї (початкова оцінка) №02-05/152 від 13.07.2018 року, згідно якого за результатами оцінки потреб сім`ї ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 з`ясовано: Дитина забезпечена усім необхідним, відвідує ДНЗ, періодично проходить лікування. Батько та мати проживають окремо. Батько за рішенням суду періодично бере дитину, яка постійно проживає з матір`ю.

Копію листа Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Чернівецької міської ради №02-03/27 від 17.07.2018 року, яким ОСОБА_1 повідомлено, що під час виїзду з`ясовано, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 забезпечений необхідними речами, має все необхідне для повноцінного росту та розвитку, хлопчик постійно забезпечений повноцінним харчуванням, наявні іграшки та дитячі книжки. Помешкання складається з двох кімнат, в одній з яких проживає разом з малолітньою дитиною. У помешканні чисто, прибрано. Фахівцями ЧМЦСССДМ направлено листа до Вижницького районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з метою пояснення батьку дитини ОСОБА_2 норм чинного законодавства, щодо необхідності належного виконання батьківських обов`язків та відповідальності за їх невиконання.

Копію висновку за результатами розгляду матеріалів ЖЄО №12490 та ЖЄО №12491 від 10.06.2018 року, складеного 14.06.2018 року ДОП Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якого перевірку по зверненню ОСОБА_7 щодо протиправної поведінки ОСОБА_2 припинено, про що повідомлено ОСОБА_7

Копію висновку за результатами перевірки ЄО №14084 від 28.06.2018 року, складеного 03.07.2018 року інспектором Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якого перевірку по зверненню ОСОБА_1 щодо протиправної поведінки ОСОБА_2 припинено, про що повідомлено ОСОБА_1

Копію висновку за результатами перевірки ЄО №14854 від 08.07.2018 року та ЄО №15200 від 12.07.2018 року, складеного 24.07.2018 року інспектором Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якого перевірку по зверненнях ОСОБА_1 щодо протиправної поведінки ОСОБА_2 припинено, про що повідомлено ОСОБА_1

Копії листів начальника Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області №5701/123/40/04 від 20.08.2018 року, №10176/123/40/03 від 13.09.2018 року, №10405/123/40/01 від 27.09.2018 року, №12105/123/40/04 від 09.11.2018 року, якими ОСОБА_1 повідомлено, що її звернення від 02.08.2018 року, від 30.08.2018 року, від 20.09.2018 року, від 01.11.2018 року, від 02.11.2018 року та від 03.11.2018 року з приводу неналежного виконання ОСОБА_2 рішення суду розглянуті та прийняті рішення про припинення їх розгляду.

Копію виписки із медичної карти амбулаторного хворого №10438, виданої ОКУ «Обласний центр медико-соціальної реабілітації дітей з органічними ураженнями нервової системи», згідно якого ОСОБА_5 з 25.03.2019 року по 05.04.2019 року перебував на лікуванні з діагнозом: кіста головного мозку. Затримка мовного розвитку. Невротичні розлади дитячого віку на фоні помірних ліквородинамічних порушень.

Копії листів начальника Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області №394/123/40/04 та №393/123/40/04 від 16.01.2019 року, якими ОСОБА_1 повідомлено, що її звернення від 06.01.2019 року №426, від 30.12.2018 року №28781, від 31.12.2018 року №28883 та від 01.01.2019 року №70 з приводу неналежного виконання ОСОБА_2 рішення суду розглянуті та прийняті рішення про припинення їх розгляду.

Лист Служби у справах дітей Чернівецької міської ради №1/562 від 04.04.2019 року, згідно якого ОСОБА_1 повідомлено, що ОСОБА_2 був запрошений до служби у справах дітей, надав пояснення, із яких вбачається, що він намагається спільно з нею вирішувати питання участі у вихованні дитини, вважає безпідставними звинувачення щодо його поведінки, пояснив, що сина періодично бачить та виконує рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року. Працівниками служби з ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду щодо недопущення протиправної поведінки, попереджений про недопущення домашнього насильства, проведено профілактичну бесіду, в ході якої йому роз`яснено про необхідність врахувати, в першу чергу, інтереси дитини, попереджений про відповідальність про неналежне виконання батьківських обов`язків. Враховуючи важливість вирішення спору щодо участі у вихованні дитини та усунення конфліктної ситуації, виключно в інтересах малолітнього, рекомендовано налагодити благоприємні стосунки і створити атмосферу порозуміння між нею та колишнім чоловіком шляхом здійснення соціальної послуги посередництва (медіації).

Для врегулювання конфліктної ситуації в їх сім`ї щодо виховання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Служба рекомендує звернутись до Чернівецького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді для вирішення питання необхідності соціального інспектування їх родини та надання допомоги з боку фахівців центру (правова допомога, консультації психолога, тощо).

Копію висновку за результатами розгляду звернення ОСОБА_7 від 13.02.2017 року, складеного 16.02.2017 року Інспектором СРПП №3 Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якого перевірку по зверненню ОСОБА_7 щодо протиправної поведінки ОСОБА_2 припинено.

Копію висновку за результатами розгляду звернення ОСОБА_7 від 30.12.2016 року, складеного 31.12.2016 року Інспектором СРПП №3 Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якого перевірку по зверненню ОСОБА_7 щодо протиправної поведінки ОСОБА_2 припинено.

Копію заяви ОСОБА_7 від 20.02.2017 року з приводу протиправної поведінки ОСОБА_2

Копію висновку за результатами розгляду звернення ОСОБА_7 від 12.02.2017 року, складеного 13.02.2017 року Інспектором СРПП №3 Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, згідно якого перевірку по зверненню ОСОБА_7 щодо протиправної поведінки ОСОБА_2 припинено.

Про всі прийняті рішення начальником Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області повідомлено ОСОБА_7

Копію медичної картки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію Сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду серія НОМЕР_2 від 07.05.2019 року, згідно якого у ОСОБА_1 ознаки наркозахворювань на момент огляду відсутні.

Копію довідки №40 від 10.05.2019 року, виданої КУ «Вижницька ЦРЛ», згідно якої ОСОБА_1 на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває.

Відповідач ОСОБА_2 стверджує, що способи його участі у житті сина ОСОБА_5 , які визначені рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року, недостатні для того, щоб забезпечити нормальний розвиток дитини, а дії позивача порушують його права та права дитини, у зв`язку з чим змушений звернутися із зустрічним позовом до суду.

На підтвердження зустрічних позовних вимог та на спростування позовних вимог відповідачем ОСОБА_2 надано такі докази.

Копію лікарського висновку від 09.11.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 перебував на лікуванні з діагнозом: легка затримка мовного розвитку, правобічна інтравентрикулярна кіста та вогнищеві зміни головного мозку.

Копію заяви ОСОБА_2 від 18.06.2018 року про вчинення кримінального правопорушення відносно малолітньої дитини, адресованої начальникові ГУНП в Чернівецькій області, у якій відповідач просив внести до ЄРДР відомості про злочин, передбачений ч.1 ст.126 КК України.

Копію листа заступника начальника ГУНП в Чернівецькій області від 02.07.2018 року №5057/123/48/01-2018, яким ОСОБА_2 повідомлено, що його заява була зареєстрована в ЖЄО за №2033 від 20.06.2018 року Вижницького ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області. Також за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000221 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

04.09.2018 року ОСОБА_2 отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Копію акту оцінки потреб дитини та сім`ї (початкова оцінка) №01-17/611 від 17.07.2018 року, згідно якого за результатами оцінки потреб сім`ї ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 з`ясовано: Батько старається задовольняти інтереси дитини. Батько сплачує аліменти, купляє іграшки, оплачує садочок, оплатив медичне обстеження (МРТ). Батько ознайомлений із ст.150 СК України. Рекомендовано налагодити стосунки з дружиною для комфорту дитини.

Копію замовлення аналізів дитини ОСОБА_5 у Медичній лабораторії Сінево №7 від 24.11.2017 року та копія квитанції про оплату від 24.11.2017 року на суму 160,00 грн.

Копію Інформованої добровільної згоди пацієнта на проведення діагности ОСОБА_5 від 03.08.2018 року та копі квитанції про оплату діагностики від 03.08.2018 року на суму 2100,00 грн.

Копію пояснюючої лікаря Мельничука Р.В. від 01.11.2018 року, згідно якої цього числа о 19.00 год. отримав виклик ОСОБА_2 про те, що у його сина ОСОБА_5 температура тіла 39,8 градусів, діагноз: Гострий бронхіт.

Копію висновку та рекомендації психолога щодо забезпечення сприятливих умов розвитку дитини та налагодження стосунків в сім`ї, складеного 08.11.2018 року практикуючим психологом, членом ГО «Асоціація дитячих та сімейних психологів «Територія сім`ї» Огданським Ігорем-Григорієм Васильовичем , згідно якого мовленнєвий розвиток має ознаки недостатності: дитина говорить мало, простими реченнями, більше жестикулює і вигукує, ніж називає слова, робить помилки при вимові (найчастіше вимовляє слова не чітко та не повністю), про себе говорить у третій особі. При цьому, нема підстав вважати дані прояви ознаками аутичних порушень. Найбільш імовірно, мова йде про недостатній розвиток та особливості спілкування в найближчому оточенні. При цьому хлопчик в процесі гри порівняно ясно і чітко відтворює фрази з мультфільмів та, імовірно, рекламних роликів. Рекомендується додаткова консультація логопеда.

Загальний емоційний стан дитини в межах норми. На початку зустрічей спостерігалася підвищена тривожність у дитини та деяка скутість у рухах та емоційних проявах (батько приводив сина з дитячого садка). Однак, згодом у процесі гри, взаємодії з батьком (спільне малювання, вирізання, гра в пісочниці) хлопчик ставав спокійнішим. При цьому ОСОБА_5 досить легко вступав у ігрову взаємодію і з психологом також. За час роботи з дитиною та батьком інтенція (намір) кусати собі руки ( ОСОБА_5 підносив руку до рота, але не вкусив) спостерігався двічі тільки при першій зустрічі. Коли в ігровій формі було опрацьовано агресивні прояви хлопчик припинив це робити. В подальшому, зі слів п. ОСОБА_2 , кусання рук зменшилося практично до повного зникнення на час 4-ї зустрічі. Сам ОСОБА_5 навіть похвалився тим, що він вже не кусає собі руки під час зустрічі 23.10.2018 року. Це може бути свідченням адекватного розвитку емоційно-вольової сфери дитини та саморефлексії (самосвідомості). Батькові було рекомендовано проводити подібну ігрову роботу з сином в повсякденній взаємодії для покращення емоційного стану дитини. Варто зауважити, що агресивність є природною людською рисою, яку в процесі розвитку та виховання дитини необхідно опановувати, а не пригнічувати.

Ставлення до значимих дорослих, особливо до батька, можна описати як загалом позитивне. Взаємодія ОСОБА_5 з п. ОСОБА_2 довірлива та дещо вимоглива. Хлопчик в присутності батька поводить себе вільно, особливо через деякий час після початку зустрічі з психологом. До батька ОСОБА_5 не формулює прохань, скоріше, вимагає. Часто реагує роздратуванням на обмеження та заборону. Разом з тим, хлопчик сприймає пояснення і проявляє здатність довільно регулювати свою поведінку. Якщо з ОСОБА_5 спілкуватися без зайвої агресії, в ігровій формі, то він допомагає прибрати іграшки за собою, підтримує норми спілкування. Варто зазначити, що хлопчик схильний ігнорувати прохання та звернення до нього. Однак, це найімовірніше є ознакою не порушень розвитку, а засвоєною нормою спілкування з близьким оточенням, в якому хлопчик проводить більшість часу.

Щодо ставлення до матері та бабусі (маминої мами), то з наявної інформації можна зробити висновок, що дитина проявляє себе там так само, як і в стосунках з батьком. Також у ставленні ОСОБА_5 до мами спостерігається певна амбівалентність (двозначність): водночас хлопчик проявляє любов до неї та потребу в турботі, і реагує образою, емоційним напруженням на окремі дії мами. Наприклад, може жалітися татові на маму, коли п. ОСОБА_1 сварить сина. Є підстави вважати, що мама стосовно ОСОБА_5 застосовує фізичний вплив (штурхання, ляпаси тощо). Однак, нема підстав вважати, що хлопчикові від близьких загрожує небезпека для життя та фізичного здоров`я.

Варто також зауважити, що коли загострюється протистояння між батьками, то це негативно впливає на емоційний, а згодом, і на фізичний стан хлопчика. Батьки ОСОБА_5 мають суперечності в поглядах на виховання сина, однак це є нормальним явищем і для повної сім`ї. В даному випадку такі суперечності впливають більш сильно на всіх членів сім`ї, яка й так знаходиться в ситуації кризи.

Успішність реалізації батьківських функцій залежить не стільки від того, чи батьки живуть разом, скільки від того, як саме вони справляються зі складними питання та суперечностями.

Для забезпечення фізичних та психологічних потреб дитини в такій життєвій ситуації особливого значення набуває вміння йти на поступки одне одному, домовлятися, висловлювати свої прохання та робити кроки на зустріч проханням іншого. Це стосується, у першу чергу, взаємин дорослих. Маніпулювання з боку дорослих думкою дитини найімовірніше призведе до поглиблення конфлікту та порушення стосунків дитини з обома батьками.

В описаній ситуації, якщо дорослим складно домовитися самим, рекомендовано залучення фахівця (сімейного консультанта, медіатора, психолога тощо) для допомоги батькам хлопчика у взаємодії між собою та з сином. Це менш стресовий для сім`ї спосіб, ніж судовий процес. При цьому найбільш екологічним є варіант, при якому присутність батька і матері в житті хлопчика буде рівнозначна і відповідатиме необхідному рівню задоволення фізичних та психологічних потреб дитини.

Для роботи з наслідками стресу у ОСОБА_5 рекомендується проведення психологічної корекції (за потребою) при участі обох батьків та спостереження за розвитком ситуації.

Крім цього, психологічна робота може бути спрямована на покращення взаємодії між батьками та дитиною, а також на рівноцінний розподіл відповідальності батьків за виховання та розвиток сина.

Копію розпорядження Вижницької РДА №205 від 30.06.2017 року, яким встановлено порядок побачення для особистого спілкування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з малолітнім сином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: понеділок - п`ятниця з 18.00 год. до 20.00 години, субота - неділя з 15.00 години до 19.00 години. Попереджено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 про відповідальність за збереження життя, здоров`я та належне виховання малолітнього сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Копію довідки про склад сім`ї ОСОБА_7 №973 від 08.06.2017 року, видану в.о. старости с. Черешенька Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якої у склад сім`ї ОСОБА_7 входять: дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію характеристики №231 від 23.08.2017 року, виданої в.о. старости с. Черешенька Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, згідно якої ОСОБА_2 не одружений, не працює, скарг від жителів села не надходило, в громадських місцях і в побуті веде себе добре. Ввічливий, вміє правильно будувати свої відносини з людьми, за що користується повагою серед односельчан.

Копію МРТ головного мозку, проведеного 03.08.2018 року ОСОБА_5 .

Копію листа Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області №Аз-1/123/40/01-2019 від 25.01.2019 року, згідно якого звернення ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 протягом 2017-2019 років, по вихованню та догляду за малолітнім сином ОСОБА_5 зареєстровані в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Шевченківського ВП ЧВП: 28.06.2018 року за №14084; 08.07.2018 року за №14858; 12.07.2018 року за № 15200; 02.08.2018 року за № 16894; 05.09.2018 року за № 19754; 20.09.2018 року за №21078; 01.11.2018 року за №24358; 01.11.2018 року за №24393; 02.11.2018 року за №24442; 03.11.2018 року за №24533; 30.12.2018 року за №28781; 31.12.2018 року за №28883; 01.01.2019 року за №70. Всі звернення розглянуті в порядку ЗУ «Про звернення громадян», перевірку по них припинено. Матеріали перевірки списано до справи. ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за незаконні дії, пов`язані з вихованням малолітнього сина ОСОБА_5 не притягувався.

Висновок за результатами психологічного аналізу конфліктної ситуації, що склалася між колишнім подружжям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після припинення фактичних шлюбних відносин, складений 10.05.2019 року практичним психологом Ткаченко А.В. на замовлення ОСОБА_2 , згідно якого надаючи відповіді на поставлені перед нею питання психолог дійшла таких висновків:

1. Обмеження ОСОБА_5 у підтриманні стосунків і спілкуванні з батьком ОСОБА_2 , а також його залученість до конфліктної взаємодії батьків утворює для хлопчика хронічну психотравмуючу ситуацію. Поведінка й дії матері, ОСОБА_1 , по знеціненню й дискредитуванню особи батька в очах сина ОСОБА_5 , транслюванню й навіюванню дитині особистої ворожої налаштованості по відношенню до її батька, ОСОБА_2 , налаштуванню дитини проти батька, ігноруванню її потреб і переживань, спекулюванню й маніпулюванню станом та почуттями дитини, а також агресивна поведінка матері як у відношенні до батька в присутності сина, так і у відношенні до самого хлопчика наносять психологічне каліцтво й спричинюють невиправну шкоду малолітньому ОСОБА_5 , а саме його психоемоційному стану, фізичному і психічному розвитку, повноцінному, гармонійному формуванню його особистості та моделей майбутньої поведінки у побудові стосунків з іншими людьми.

Намір ОСОБА_1 змінити спосіб участі батька ОСОБА_2 у вихованні сина ОСОБА_5 , і його спілкування з дитиною, скоротивши їх до 2-х годин на тиждень, з психологічної точки зору повністю суперечить потребам та інтересам малолітньої дитини.

2. Результати психологічного аналізу конфліктної ситуації, що склалась між колишнім подружжям громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_1 після припинення фактичних шлюбних відносин, дозволяють зробити висновок про психоемоційне неблагополуччя малолітнього ОСОБА_5 , наявність у нього внутрішнього конфлікту, прихованих, пригнічуваних переживань та відчуття фрустрації.

Ситуація, що склалася у житті ОСОБА_5 , а саме його становище заручника конфліктної взаємодії батьків і обмеженість у спілкуванні з батьком, є небезпечною для хлопчика, оскільки створює ризик порушень його психічного розвитку й виникнення у нього психічної патології в майбутньому. Особистісна дисгармонійність, деструктивна та асоціальна поведінка (алкоголізація, наркотизація, схильність до бродяжництва або здійснення правопорушень тощо), нездатність будувати стосунки з іншими людьми, труднощі у побудові партнерських стосунків взагалі, стосунків з жінками та ефективної сімейної взаємодії зокрема, порушення статево-рольової ідентифікації, схильність до аб`юзивних стосунків, ризик суїцидальної поведінки - ось далеко неповний перелік ймовірних майбутніх наслідків дефіциту присутності батька у житті хлопчика.

На сьогоднішній день негативними наслідками ситуації, у якій перебуває дитина, є явні й виразні прояви з боку ОСОБА_5 психоемоційного і особистісного неблагополуччя, які полягають у аутоагресивній поведінці хлопчика, а саме - у кусанні передплічь власних рук, а також недостатність мовленнєвого розвитку дитини, що може бути ознакою нерівномірності або уповільнення (затримки) когнітивного розвитку в цілому.

3. Аналіз епізодів взаємодії ОСОБА_5 з батьком ОСОБА_2 вказує на емоційну близькість та довірчість стосунків хлопчика з татом, сильну прив`язаність дитини до батька, теплоту й сприятливість їх дитячо-татусевих відносин.

Враховуючи таке ставлення малолітнього ОСОБА_5 до батька ОСОБА_2 , особливості їх взаємодії й дитячо-татусевих відносин, ефективність манери спілкування ОСОБА_2 з сином, а також визначну роль батька у вихованні й розвитку хлопчика такого віку, з точки зору забезпечення реалізації «якнайкращих інтересів дитини» однозначно необхідним є збільшення кількості зустрічей, а також часу проведення спілкування між батьком ОСОБА_2 та сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на принципах абсолютної рівності батьків щодо їхньої участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

4. З точи зору потреб дитини у підтриманні повноцінних стосунків з батьком, поваги до її почуттів й турботи про її сприятливий психоемоційний стан й фізичне самопочуття, незначний відступ батька від графіку побачень дійсно відповідає якнайкращим інтересам дитини.

З іншого боку, оскільки така поведінка батька непрямим чином провокує конфліктну взаємодію з матір`ю дитини ОСОБА_1 , а в інтересах дитини, щоб батьки порозумілись між собою і підтримували мирні взаємини й доброзичливий тон спілкування, - дії батька, ОСОБА_2 , щодо несвоєчасного повернення ОСОБА_5 за місцем його постійного проживання перешкоджають створенню для дитини спокійної, доброзичливої атмосфери у її найближчому оточенні, а отже непрямим чином суперечать інтересам дитини.

5. Поведінка малолітнього ОСОБА_5 , яка виражається у кусанні передплічь власних рук, перебуває у прямому й безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з конфліктною взаємодією між батьками хлопчика, й зокрема, з агресивними діями матері, ОСОБА_1 , спрямованими на батька ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , висловлюванні нею образ на адресу батька, крику в присутності дитини, а також - з можливою агресивною поведінкою найближчого оточення хлопчика, в якому він проводить більшість часу, спрямованою на нього самого.

6. У ситуації окремого проживання малолітнього ОСОБА_5 від батька, ОСОБА_2 , не сприяння матір`ю ОСОБА_1 , з якою проживає хлопчик, спілкуванню й підтриманню стосунків сина з батьком саме по собі вже є перешкоджанням.

Аналіз наданих ОСОБА_2 матеріалів вказує на те, що ОСОБА_1 не вбачає за свій обов`язок забезпечення дитині можливості спілкуватись з батьком і дотримуватись встановленого судом графіку зустрічей батька і дитини, залишаючи за собою право у будь-який момент перешкодити спілкуванню ОСОБА_2 з сином. Перешкоджання з боку ОСОБА_1 спілкуванню між ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , підтриманню їх гармонійних дитячо-батьківських стосунків проявляється також у спробах ОСОБА_1 налаштувати хлопчика проти батька.

Судячи з позиції ОСОБА_1 , важливішим для неї є витримування часових рамок і обмежень для батька ОСОБА_2 у спілкуванні з сином, аніж емоційне благополуччя самої дитини. Тобто вона налаштована на обмеження спілкування сина ОСОБА_5 з батьком, а отже керується не потребами та інтересами дитини, а особистими мотивами, амбіціями і ворожим ставленням до батька хлопчика, а до самої дитини ставиться як до об`єкту своєї власності, чиї потреби, інтереси і почуття не мають значення.

7. У ситуації високо конфліктного розлучення батьки повинні максимально відгородити дитину від участі у їх конфлікті і потурбуватись про збереження емоційно близьких, прихильних стосунків дитини з кожним із них. Щоб стати гармонійною і сильною особистістю, дитині потрібно «спиратися» на обох батьків і знати, що обидва її батьки, а не один з них, дуже хороші і люблять її. Батьки повинні віднайти в собі моральні сили й свідомість аби поставити на чільне місце благополуччя своєї дитини, її потреби і інтереси.

Важливим є відвідування батьками сімейного психолога (психотерапевта) або медіатора з метою досягнення порозуміння між собою та знайдення компромісу у питанні участі батька у вихованні й розвитку дитини, в першу чергу, через призму потреб та інтересів самої дитини, її душевного спокою і відчуття благополуччя. Консультування батьків і терапевтична робота з дитиною сприятимуть вирішенню конфліктної ситуації і подоланню її наслідків.

Наразі в інтересах малолітнього ОСОБА_5 необхідним є наступне: збільшення контакту з батьком ОСОБА_2 ; забезпечення можливості періодичного проживання у батька ОСОБА_2 або гостювання у нього, в тому числі, з ночівлями, а також спілкування й підтримання стосунків з родичами по батьковій лінії; психологічне консультування кожного з батьків хлопчика з питань впливу конфліктної ситуації, що між ними склалася, на психоемоційний стан та розвиток їх сина, й шляхів вирішення цієї ситуації через призму, в першу чергу, потреб та інтересів дитини, її душевного спокою і благополуччя; психологічне консультування батьків хлопчика з питань ефективної взаємодії з дитиною і побудови здорових батьківсько-дитячих стосунків, просвітницька робота з батьками з питань дитячої психології; психо корекційна (психотерапевтична) робота з дитиною з метою її реабілітації від психотравматичного досвіду, отриманого внаслідок залучення до конфліктних взаємин батьків; профілактична робота близького оточення ОСОБА_5 з проявами у нього аутоагресивної поведінки (як то кусання власних рук); за запитом, психологічне консультування колишнього фактичного подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в контексті узгодження їх виховних позицій, методів та принципів виховного впливу на дитину.

8. Зменшення кількості зустрічей, а також часу проведення спілкування між малолітнім ОСОБА_5 і його батьком ОСОБА_2 в жодному разі не відповідатиме «якнайкращим інтересам дитини», а, навпаки, повністю їм суперечитиме. З точки зору якнайкращих інтересів дитини, її повноцінного фізичного й психічного розвитку, психоемоційного й особистісного благополуччя, необхідною є рівнозначна участь кожного з батьків у житті і вихованні малолітнього ОСОБА_5

Копію довідки №45 від 28.05.2019 року, виданої КУ «Вижницька ЦРЛ», згідно якої ОСОБА_2 на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває.

При вирішенні позовних вимог за первісним та зустрічним позовами суд застосовує норми права.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно вимог ст.15 вказаного Закону, дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом буде визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі, коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Згідно вимог ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою.

Стаття 52 Конституції України вказує на те, що форми та методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України, Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, Декларації з прав дитини від 20.11.1959 року та Закону України «Про охорону дитинства».

За вимогами ст.153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст.159 СК України, якою регулюється вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від них, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Тобто статтями 158, 159, 165 СК України визначено, що при наявності між батьками спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, в разі неможливості його врегулювання рішенням органу опіки та піклування, такий спір розглядається судом та саме судове рішення є остаточним у вирішенні цього питання.

Відповідно до частин 5, 6 ст.19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Положенням п.73 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року, у разі виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини один з батьків, що проживає окремо від дитини, подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини. Працівник служби у справах дітей проводить бесіду з батьками, а у разі потреби, також з родичами дитини. До уваги береться ставлення батьків до виконання батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, стан здоров`я дитини та інші обставини, що мають істотне значення. Після з`ясування обставин, що призвели до виникнення спору між батьками щодо участі у вихованні дитини, служба у справах дітей складає висновок.

Пунктом 74 Порядку передбачено, що під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у м. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті ради подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи.

Аналіз зазначених норм дає можливість визначити, що законодавством встановлено чіткий правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. І лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. При цьому обов`язковою є участь в судовому розгляді органу опіки та піклування і подання ним до суду відповідного письмового висновку про способи участі одного з батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В той же час, для законного та обґрунтованого вирішення спору про усунення перешкод щодо участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та встановлення способу спілкування необхідно правильно визначити характер спірних правовідносин, правові норми, що їх регулюють, та встановити чим підтверджені доводи позивача про вчинення відповідачем перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, та з`ясувати чи ухиляється відповідач від виконання прийнятого органом опіки та піклування рішення щодо встановлення способу спілкування позивача з дитиною та чи відповідає вказане рішення інтересам дитини.

Разом з тим статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Право на суд не є абсолютним, а судового розгляду потребують ті справи, в яких є «спір» про «право», реальний і серйозний, який може стосуватися як самого існування права, так і сфери його дії (справа Аллан Якобсон проти Швеції). Результат проваджень має бути значущим для відповідного права (наприклад, Ulyanov v. Ukraine (dec.) (Ул`янов проти України)).

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

З досліджених у судовому засіданні належних та допустимих доказів судом установлено, що:

неповнолітній син сторін ОСОБА_5 проживає з матір`ю ОСОБА_1 , його батько ОСОБА_2 сплачує аліменти на його утримання;

рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 07.12.2017 року, яке набрало законної сили і є остаточним у вирішенні спору щодо участі у вихованні дитини ОСОБА_5 того з батьків, хто проживає окремо, тобто ОСОБА_2 ;

надані сторонами при розгляді даної справи докази свідчать про існування на даний час вкрай неприязних стосунків між ними, і, зокрема, в питаннях щодо права кожного з них на участь у спілкуванні з сином;

тобто у вказаній конфліктній ситуації винуваті обидві сторони спору, які не бажають йти на зустріч один одному;

всупереч ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 не надали передбаченого частинами 5, 6 ст.19 СК України рішення органу опіки і піклування про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, а у первісному та зустрічному позовах зазначили, що таке рішення подавати не потрібно, оскільки таке рішення приймалося та досліджувалося під час вирішення справи №713/1455/17 (рішення від 07.12.2017 року).

Таким чином, доводи позивача ОСОБА_1 у первісному позові та відповідача ОСОБА_2 у зустрічному, зводяться до незгоди із висновком Вижницького районного суду Чернівецької області у рішенні від 07.12.2017 року по справі, яке набрало законної сили і є остаточним у вирішенні спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо, тобто ОСОБА_2 , а також до власного тлумачення вимог чинного законодавства та характеру спірних правовідносин.

Сторонами не враховано вимоги ч.8 ст.268 ЦПК України, якими передбачено, що після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Самостійного способу захисту порушеного права шляхом зміни способу участі у вихованні дитини, який встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили і є остаточним, норми Сімейного кодексу України та інших актів законодавства України не містять.

Також зі змісту ст.159 СК України вбачається, що позивач ОСОБА_1 взагалі позбавлена права на звернення до суду з позовом про вирішення спору щодо участі у вихованні дитини, оскільки таким правом наділений той з батьків, хто проживає окремо, у даному випадку виключно ОСОБА_2

Посилання на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.09.2013 року є помилкове, оскільки у ній не міститься висновку щодо можливості зміни способу участі у вихованні дитини, встановленого рішенням суду, яке набрало законної сили.

З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених судом доказів та встановлених на їх підставі обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставні, а тому задоволенню не підлягають.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що у разі зміни обставин, пов`язаних із віком дитини при наявності спору між батьками, жоден з них не позбавлений можливості звернення до суду із позовом про визначення місця проживання дитини.

На підставі ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.ст.19, 141, 150, 151, 153, 157-159 СК України, стст.11, 12, 15 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354 України, Суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про зміну способу участі у вихованні дитини - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , який також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє вимог на предмет спору - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, про зміну способу участі у вихованні дитини - відмовити.

Складання повного тексту рішення відкладено на строк десять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вижницький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Третя особа - Орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації Чернівецької області, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Українська, 88а, Вижницького району Чернівецької області, .

Суддя І. В. Пилип`юк