Справа № 509/6059/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського Є.С.,

при секретарі Сірман Г.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в смт. Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка проживає за адресою: 67832, Одеська область, Овідіопольський район, с.Калаглія, вул. Центральна, 45 до ОСОБА_2, який проживає за адресою: 67801, Одеська область, Овідіопольський район, смт Овідіополь, вул. Гагаріна 33/23, про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив суд, постановити рішення, яким розірвати шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 70 згідно свідоцтва про укладення шлюбу І-ЖД № 100910. Дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 Давіда ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити матері на виховання, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору 704,00 грн.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати без її участі.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 червня 2009 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 70, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 100910. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 У сторін не склалось спільне життя у звязку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного, подальше збереження шлюбу є неможливим і тому в своїх інтересах та інтересах дітей, вони прийшли до рішення розірвати шлюб. Шлюбні відносини між сторонами припинились більше року тому.

Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 24, 56, 104, 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 141, 206, 258-259, 264, 265, 273 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 12 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 70, згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 100910.

Дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити на виховання матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: ОСОБА_5