Справа № 739/2136/18
Номер провадження 2/739/92/19
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2019 року м.Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді Кочура О.О.,
за участі: секретаря Худорба Р.Г.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа - Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай),
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа - Новгород-Сіверська районна державна адміністрація про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, та визнання права на земельну частку (пай). Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 13.12.1995 року помер його батько ОСОБА_2. Після смерті батька відкрилась спадщина, яку належним чином прийняла дружина померлого ОСОБА_3, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. 31.07.1997 року померла мати позивача ОСОБА_3. Позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину матері, до складу якої входить також спадщина батька, шляхом подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріуса зясувалось, що спадщину оформити неможливо в звязку з видачею правовстановлюючого документу після смерті спадкодавця, що унеможливлює оформлення спадщини позивачем.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача Шептаківської сільської радиу судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі.
Представник Новгород-Сіверської РДА Чернігівської області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
ОСОБА_5 ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у звязку з цим, суд враховує наступне.
13.12.1995 року в с.Шептаки Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть від 15.12.1995 р. серії І-ЕЛ № 303124 (а.с.6).
ОСОБА_5 копії довідки виконкому Шептаківської сільської ради № 513/03-22 від 20.11.2017 року ОСОБА_2, який помер 13.12.1995 року, на день смерті був зареєстрований та проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з ним проживала дружина ОСОБА_3 (а.с.8) Отже, в силу положень статей 529,548, 549 Цивільного кодексу УРСР спадщина ОСОБА_2 перейшла до його дружини ОСОБА_3. При цьому, згідно повідомлення Державного нотаріального архіву Чернігівської області № 4593/01-17 від 26.07.2018 року, спадкова справа до майна ОСОБА_2, який помер 13.12.1995 року, Новгород-Сіверською районною державною нотаріальною конторою не заводилась (а.с.13). Отже, інші спадкоємці, які б належним чином прийняли спадщину ОСОБА_2, відсутні.
Вже після смерті ОСОБА_2 на його імя на підставі розпорядження №264 від 27.08.2002 року був виданий державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №006225 від 31.03.2003 року площею 3,49 га на території Шептаківської сільської ради (а.с.22). 31.07.1997 року в с. Шептаки, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області померла ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ №003085 від 01.08.1997 року (а.с.7). Як вбачається зі свідоцтва про народження, позивач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 (а.с.10). Позивач ОСОБА_1 належним чином прийняв спадщину своєї матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та повідомленням Семенівської районної державної нотаріальної контори №672/01-16 від 14.11.2018 року, згідно якого до майна померлої 31.07.1997 року ОСОБА_3, заведена спадкова справа №347/2018 за заявою № 819 ОСОБА_1. Інші спадкоємці по справі відсутні ( а.с.9,12).
Проте, як вбачається з повідомлення Семенівської районної державної нотаріальної контори №672/01-16 від 14.11.2018 року, видати свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) по КСП «ім. Мічуріна» після померлого 13.12.1995 року ОСОБА_2 неможливо, оскільки не встиг отримати земельний сертифікат (помер до його видачі) (а.с.12). Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.
ОСОБА_5 зі статтею 10 ЦК УРСР, в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно.
Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.
Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_2 після його смерті, державного акту на право приватної власності на землю була здійснена в порушення норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки. За таких обставин, суд вважає за необхідне захистити права позивача, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя ОСОБА_2. ОСОБА_5 повідомлення Відділу у Новгород-Сіверському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, на імя ОСОБА_2 по Шептаківській сільській раді не виготовлявсь сертифікат на право на земельну частку (пай), проте державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №006225 виготовлявсь та до списку Державного акта на право колективної власності на землю КСХП «ім. Мічуріна» ОСОБА_2 було включено. Земельна частка (пай) розміром 6,83 в умовних кадастрових гектарах без визначення її меж в натурі на місцевості (а.с.14). Проте, як вбачається з Додатку 1 до Державного акту І-ЧН №000109 на право колективної власності на землю КСГП ім. Мічуріна с. Шептаки, від 30.08.1995 року - ОСОБА_2 був включений до списку громадян членів КСГП ім. Мічуріна с. Шептаки, які мали право на земельну частку (пай) (а.с.15,16). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95 (далі Указ Президента України №720/95) право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.
ОСОБА_5 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року №899-IV (далі Закон України №899IV) право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.
Частиною першою статті 2 Закону України №899-IV передбачено, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Частиною третьою статті 1 Закону України №899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.
Відповідно до частини другої статті 2 вказаного Закону України одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
ОСОБА_5 розяснень, які містяться у пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 серпня 2004 року член колективного сільськогосподарського підприєства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у виападку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Оскільки позивач ОСОБА_1 набув у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка в свою чергу набула в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_2, право на земельні частку (пай), однак у звязку з відсутністю документа, якій посвідчує дане право, позивач ОСОБА_1 не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем відповідного права. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.
На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 9, 10, 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, ст.ст.ст.ст.76-81, 83,200,206, 247,258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа - Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.
Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №006225, виданий на імя ОСОБА_2 від 31.03.2003 року на підставі розпорядження Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області № 264 від 27.08.2002 року на земельну ділянку площею 3,49 (три цілих сорок девять сотих) гектари.
Визнати право на земельну частку (пай) розміром 6,83 в умовних кадастрових гектарах із земель колишнього КСГП «ім. Мічуріна», розташованих на території Шептаківської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_2, який помер 13.12.1995 року за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.О.Кочура