Дата документу 28.05.2019 Справа № 2-1276/10
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/1922/19 Головуючий у 1-й інстанції: Гнатик Г.Є.
Є.У.№ 2-1276/10 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

секретар: Ващенко З.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про визнання виконавчого листа №2-1276/2010, виданого Хортицьким районним судом м.Запоріжжя 30.08.2011 року таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.12.2010 року у цивільній справі № 2-1276/2010, 30.08.2011 року за заявою ПАТ «ОТП Банк» судом видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитом № CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 року в розмірі 66 978,50 грн. Вказаний виконавчий лист з 08.12.2015 року по теперішній час перебуває на примусовому виконанні в Хортицькому ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, яке відкрито за заявою стягувача ПАТ «ОТП Банк». 26.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого останній набув право вимоги по кредитному договору № CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 року, а 01.12.2010 року до Державного реєстру іпотек внесено запис за №2692002 про реєстрацію іпотеки на підставі договору відступлення права вимоги від 26.11.2010 року за новим іпотеко держателем - ТОВ « ОТП Факторинг Україна». В результаті передання своїх прав, на час отримання ПАТ «ОТП Банк» виконавчого листа №2-1276/2010 від 30.08.2011 року, останній вже не був належним стягувачем, а тому пред`являти виконавчий лист до виконання не мав права.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-1276/2010, виданий 30.08.2011 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в м.Запоріжжя заборгованості за кредитним договором № CNL-200/225/2005 від 13.12.2005 року у сумі 66 978,50 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «ОТП Факторинг України» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не була врахована постанова Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя ГТУЮ Запорізької області від 05.10.2018, якою було змінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна», тобто на момент розгляду заяви предмет спору по суті був відсутній. Твердження заявника ОСОБА_1 про те, що без зміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття провадження та вчиняти інші дії згідно до ЗУ «Про виконавче провадження» - є безпідставними.

Представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Леонова Л.М. відповідно до ст. 360 ЦПК України надала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказала, що проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає, що скаржник маніпулює виконавчими листами та вводить суд в оману. Просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.03.2019 року залишити без змін.

«ОТП Банк» та Хортицький ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ Запорізької області своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались, відзиву на апеляційну скаргу не надали, однак це не заважає розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «ОТП Банк» пред`являючи виконавчий лист до примусового виконання у 2015 році, коли вже відбулося відступлення права вимоги, а тому він не мав права ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки у 2011 році за даним виконавчим листом був змінений стягувач.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду помилковим.

Згідно ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за змістом ст. 432 ЦПК України, не є виключеним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення. Однак зазначає, що у цьому випадку, на суд покладено обов`язок встановити з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України 2004 року та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, що була чинною на момент розгляду справи, у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, таке передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи за правонаступництвом (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання цілу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження. Її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону раїни «Про виконавче провадження», у редакції, що була чинною на момент розгляду справи, статті 378 ЦПК України 2004 року, за заявою заінтересованої сторони, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (процесуального правонаступництва), є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язані внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь - якій стадії виконання судового рішення.

Заміна сторони правонаступником може відбуватись як при відкритому провадженні, так і до його відкриття.

Як було встановлено судом першої інстанції, заміна стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відбулася після пред`явлення до примусового виконання виконавчого документа, про що свідчить постанова Хортицького ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ Запорізької області від 05.10.2018 року (Т.1 а.с.228,229). Вказана постанова не оскаржена.

Таким чином, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», ст.432 ЦПК України обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

З урахуванням наведеного, приписів п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням наведеного, з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» слід стягнути 1921,00 гривень у відшкодування витрат зі сплати судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2019 року у цій справі скасувати та ухвалити нову, якою у задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено і підписано 29 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: