Справа № 495/9905/18
№ провадження 2/495/1017/2019
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
06 червня 2019 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Бучка І.В., Гасанзаде М.Р.,
справа № 495/9905/18
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 , звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 14 грудня 2010 року був розірваний.
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого 05 вересня 2013 року вона змінила прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ".
На підставі завіреного нотаріусом договору дарування від 14 грудня 1991 року вона отримала в дар житловий будинок АДРЕСА_1 .
За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в житловому будинку не проживає з 01 квітня 2018 року по теперішній час, він добровільно виселився та переїхав на постійне місце проживання до своєї матері на АДРЕСА_2 , де й проживає по теперішній час.
Оскільки добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає вона і вимушена звернутися з вказаним позовом до суду.
Позивач в судове засідання надала заяву, відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України належним чином, про причину неявки суду не сповістив.
Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що дійсно позивач з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 14 грудня 2010 року був розірваний. /л.с. 6-7/
Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1 , виданого 05 вересня 2013 року вона змінила прізвище з " ОСОБА_1 " на " ОСОБА_1 ". /л.с. 8/
На підставі завіреного нотаріусом договору дарування від 14 грудня 1991 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . /л.с. 13-14/
За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в житловому будинку не проживає з 01 квітня 2018 року по теперішній час, що підтверджується актом ЖЕО № 1 від 22 жовтня 2018 року, відповідно до якого власником будинку АДРЕСА_1 є: ОСОБА_1 , 1961 року народження на підставі договору дарування від 14 грудня 1991 року, зареєстрована в будинку з 09.10.1985 року.
За вказаною адресою також зареєстрований з 26 лютого 1990 року колишній чоловік власниці ОСОБА_2 , 1957 року народження, зі слів сусідів він не мешкає по АДРЕСА_1 з 01 квітня 2018 року по теперішній час.
У відповідності до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їхніх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно зі ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
У ч.2 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зазначено, що зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.
Положеннями ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.
Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 , ту обставину, що відповідач не проживає у вказаному приміщені з 01 квітня 2018 року, що станом на день винесення рішення перевищує встановлені чинним законодавством строки відсутності проживання наймача, враховуючи також, що реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні порушує право власності позивача, суд приходить до висновку про те, що є усі законні підстави для визнання позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 71, 72, 150 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 280 - 281, 354 ЦПК України , суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: