Справа № 461/6724/18 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/811/2757/18 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Львів

Справа № 461/6724/18

Провадження № 22-ц/811/2757/18

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ:

головуючого Струс Л.Б.,

суддів Левика Я.А., Шандри М.М.

секретар Бадівська О.О.

за участю ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації

на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року в складі судді Зубачик Н.Б.

у справі

за позовом Галицької районної адміністрації на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Львівського комунального підприємства "Центральне" про зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила Галицька районна адміністрація,подавши апеляційну скаргу.

З рішенням не погоджується, вважає що воно є незаконним та необґрунтованими, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомості майна № 101, номер запису про право власності 24127131 ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною плошею 39,3 кв.м. (на підставі договору купівлі продажу від 23.12.2017 року).

23.05.2018 року ЛКП «Центральне» складено протокол №92 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.150 КУпАП щодо ОСОБА_1 , за встановлення суміщеного санвузла на площі кухні за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,3 кв.м.

Зазначає, що 11.06.2018 року адміністративною комісією при Галицькій районній адміністрації ЛМР розглянуто протокол №92 та прийнято постанову №124, в якій зазначається, що ОСОБА_1 самовільно встановив суміщений санвузол на площі кухні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,3 кв.м.

Звертає увагу апеляційного суду, що актом обстеження технічного стану, складеним 27.06.2018 року ЛКП «Центральне», зафіксовано самовільне встановлення суміщеного санвузла на площі кухні за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,3 кв.м.

10.07.2018 року розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №192 «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти зобов`язано привести квартиру №6 до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальні водопровідні і каналізаційні труби, встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів до 30.07.2018 р.

Розпорядженням №205 від 18.07.2018 року «Про внесення змін в розпорядження Галицької районної адміністрації від 10.07.2018 р. №192 «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» в назві замість слів «квартира АДРЕСА_1» читати « власнику АДРЕСА_1»; Пункт 2 викладено у наступній редакції: власнику квартири АДРЕСА_1 за власні кошти привести квартиру №11 до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальник та водопровідні і каналізаційні труби, встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів до 30.07.2018 р.

Вказує, що 06.08.2018 року ЛКП "Центральне" складено акт про те, що власником квартири АДРЕСА_1 , не виконано розпорядження Галицької районної адміністрації № 192 від 10.07.2018 року.

Відповідно до ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується.

Згідно з ч. 2 п.1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ст. 144 КУ органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року скасувати та ухвалити нове, яким позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовільнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 39,3 кв.м. /а.с. 3-5/.

23.05.2018 року ЛКП «Центральне» складено протокол №92 про адміністративне правопорушення, передбачене ст.150 КУпАП щодо ОСОБА_2 , за встановлення суміщеного санвузла на площі кухні у квартирі АДРЕСА_1 /а .с. 9/.

11.06.2018 року адміністративною комісією при Галицькій районній адміністрації ЛМР розглянуто протокол №92 та прийнято постанову №124, в якій, з урахуванням постанови №175 від 07.08.2018 р. про виправлення описки, зазначається, що ОСОБА_1 самовільно встановив суміщений санвузол на площі кухні в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 без дозвільних документів та вирішено накласти на ОСОБА_2 штраф у сумі 51 грн. /а.с. 10, 11/.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 29 жовтня 2018 року, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року, визнано незаконними дії адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП; скасувно постанови адміністративної комісії Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №124 від 11 червня 2018 року та №175 від 07 серпня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.150 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Актом обстеження технічного стану, складеним 27.06.2018 року ЛКП «Центральне», зафіксовано самовільне встановлення суміщеного санвузла на площі кухні у квартирі АДРЕСА_1 без дозвільних документів /а.с.12/.

10.07.2018 року розпорядженням голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №192 «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» ОСОБА_1 - власника квартири АДРЕСА_1 за власні кошти зобов`язано привести квартиру №6 до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальні водопровідні і каналізаційні труби, встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів до 30.07.2018 р.

Розпорядженням №205 від 18.07.2018 року «Про внесення змін в розпорядження Галицької районної адміністрації від 10.07.2018 р. №192 «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» в назві замість слів «квартири на АДРЕСА_1» читати «квартири АДРЕСА_1»; Пункт 2 викладено у наступній редакції: власнику квартири АДРЕСА_1 за власні кошти привести квартиру №11 до попереднього стану, демонтувати самовільно влаштовані сантехнічні прилади: унітаз, душовий піддон, умивальник та водопровідні і каналізаційні труби, встановлені для підключення зазначених сантехнічних приладів до 30.07.2018 р.

У добровільному порядку вказане розпорядження відповідачем не виконано.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції у розумінні пункту 1 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Відповідно до пункту п`ятого частини четвертої статті 46 КАС України Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, зокрема, в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

Як орган місцевого самоврядування Галицька районна адміністрація Львівської міської ради відповідно до статті 25 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» правомочна розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до її відання.

Відповідно до підпункту 3 пункту «б» частини першої статті 31 цього Закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Аналогічну норму закріплено у статті 14 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-XII «Про основи містобудування».

Згідно зі статтею 7 вказаного Закону № 2780-ХІІ державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пп 4.2.2. Положення про Галицьку районну адімінстрацію Львівської міської ради, передбачено повноваження адміністрації у сфері житлово-комунального господарства, а саме - здійснення контролю за станом благоустрою житлового фонду.

У даній справі Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася з позовом до ОСОБА_1 з вимогами про демонтаж самовільно влаштованих сантехнічних приладів у зв`язку з невиконанням у добровільному порядку розпорядження позивача від №192 від 10.07.2018 року ««Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану».

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а отже і публічно-правову природу таких правовідносин.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що спір у даній справі є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції стосовно виявлення та усунення порушень у сфері містобудівної діяльності шляхом знесення самочинно збудованого об`єкта містобудування. Справа за позовом такого суб`єкта владних повноважень, який звернувся до суду з позовом про демонтаж самочинно збудованого об`єкта, відповідно до наведеного вище припису закону, належить до юрисдикції адміністративних судів.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 14-48цс18, від 11 квітня 2018 року у справі № 11-96апп18, від 15 травня 2018 року у справі № 11-346апп18 та від 30 травня 2018 року у справі № 14-92цс18.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1,2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене, рішення суду слід скасувати, а провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації на рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Львівського комунального підприємства "Центральне" про зобов`язання до вчинення дій - закрити.

Керуючись ст.ст.255, 256, 367, 368, 374, 377, 381, 382, 384ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації - задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 17 жовтня 2018 року - скасувати.

Провадження у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Львівського комунального підприємства "Центральне" про зобов`язання до вчинення дій - закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 06.06.2019 року.

Головуючий

Судді