Справа № 308/1539/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Данко В.Й.,

за участі секретаря судового засідання Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що він - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями померлої матері ОСОБА_3 , яка померла в 2015 році, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 20.08.2015 року, актовий запис № 852.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області 13.03.2009 року, актовий запис № 29

На момент смерті у власності ОСОБА_3 перебував легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_2 , виданий Ужгородським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Закарпатській області 22.02.2011 року.

Після смерті матері позивач не звернувся у визначений законом строк з заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту моєї матері, що був посвідчений 19.03.2009 року державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстрований в реєстрі № 811, оскільки вже більше 13 років проживає у місті Ужгороді.

Про наявність заповіту, а отже і права на спадкування Ѕ всього майна спадкодавця разом з сестрою ОСОБА_2 , позивач дізнався тільки наприкінці 2018 року коли йому про це повідомила сестра, яка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Ужгородського МНО Журкі О.Т.

09.01.2019 року ОСОБА_1 теж звернувся із заявою про прийняття спадщини до вказаного нотаріуса, проте листом від 09.01.2019 року йому було відмовлено у відкритті спадкової справи з підстав пропуску строку для прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду з відповідним позовом.

Отже, у позивача відсутні інші способи для прийняття спадщини за померлою матір`ю ОСОБА_3 ніж зверненням з відповідним позовом до суду.

Позивач в останнє удове засідання не з`явився. Однак, представник позивача - адвокат Михалків Б.С., в судове засідання не з`явився, проте подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове засіданні не з`явився, подав заяву, згідно просив розглянути справу в його відсутність.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 в останнє судове засідання не з`явилася. Однак, в попередніх судових засіданнях не заперечила проти задоволення даного позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського районного управління юстиції у Львівській області 13.03.2009 року, актовий запис № 29

На момент смерті у власності ОСОБА_3 перебував легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN POLO, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом серія НОМЕР_2 , виданим Ужгородським ВРЕР ВДАІ УМВС України у Закарпатській області 22.02.2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду, Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області 20.08.2015 року, актовий запис № 852.

Мати позивач - ОСОБА_3 на випадок своєї смерті, склала заповіт, що був посвідчений 19.03.2009 року державним нотаріусом Миколаївської державної нотаріальної контори Львівської області, зареєстрований в реєстрі № 811, згідно якого все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті ін. а що вона буде мати право за законом, заповіла в рівних долях по Ѕ (одній другій частині) свої дочці - ОСОБА_2 та сину - ОСОБА_1

Після відкриття спадщини ОСОБА_1 не викликали, як спадкоємця за заповітом в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Про наявність заповіту, а отже і права на спадкування Ѕ всього майна спадкодавця разом з сестрою ОСОБА_2 , позивач дізнався тільки наприкінці 2018 року коли йому про це було повідомлено ОСОБА_2 , яка звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса Ужгородського МНО Журкі О.Т.

Відповідно до ч. 1ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За положеннями ч. 1ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1270 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом.

Як вбачається із правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 6 вересня 2017року у справі № 6-496цс17 відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

З урахуванням викладеного та у відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України та з огляду на той факт, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та визначити для ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ужгород, Закарпатської області.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 83, 141, 223, 229, 263, 264, 265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1218, 1220, 1221, 1261, 1268, 1233, 1234, 1269, 1270, 1272 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ужгородської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити для ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 ) додатковий строк тривалістю в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті його матері ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Ужгород, Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко