Справа № 635/8565/18
Провадження № 2/635/142/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Савченка Д.М.,

секретар судового засідання Письменна В.М.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача- ОСОБА_3 ,

Третя особа - Приватний нотаріус ХРНО

Клопотов Станіслав Давидович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації речового права,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, в якій просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про належність ОСОБА_2 на праві власності земельної ділянки площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. № 922 від 18 липня 2013 року, скасувати рішення про державну реєстрацію права власності, а також стягнути на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на примусовому виконанні в управлінні виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області перебував виконавчий лист про стягнення за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики 3954571,00 гривень.05 квітня 2012 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження. 20 серпня 2012 року державним виконавцем складено акт опису та арешту житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , що раніше належало ОСОБА_1 , та земельної ділянки площею 0,15 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), на якій цей житловий будинок розташований. Описане та заарештоване майно було виставлено на прилюдні торги, які не відбулися через відсутність заявок покупців. 27 червня 2013 року постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області вищевказане майно в рахунок погашення боргу передано стягувачу - ОСОБА_2 18 липня 2013 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. було видане свідоцтво № 920, на право власності на житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Також, 18 липня 2013 року ОСОБА_2 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д. було видане свідоцтво № 922, на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , по АДРЕСА_1 . Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, визнано неправомірним та скасовано постанову державного виконавця від 27 червня 2013 року про передачу житлового будинку та земельної ділянки за вищевказаною адресою стягувачу ОСОБА_2 Вказаним рішення визнано недійсним та скасовано акт про передачу житлового будинку та земельної ділянки ОСОБА_2 та свідоцтво № 920 від 18 липня 2013 року про право власності ОСОБА_2 на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Представником відповідача 12.02.2019 подано заяву про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої зазначено, що постановою Верховного суду України від 16.11.2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали ВССУ від 13.04.2016 року відмовлено. З зазначеним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулись до Харківського районного суду Харківської області 19.08.2014 року. Тобто на той час позивачу вже було відомо про, на її погляд, порушення її права з боку відповідача. Проте у позовній заяві позивач не вказала вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 .

08.04.2019 ОСОБА_1 подала до суду клопотання про поновлення строків позовної давності. Зазначає, що самі по собі свідоцтва про право власності та державна реєстрація права власності є лише наслідком передачі ОСОБА_2 нерухомого майна за постановою та актом державного виконавця. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року, визнано неправомірним та скасовано постанову державного виконавця від 27 червня 2013 року та акт про передачу житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_1 стягувану ОСОБА_2 Лише після 13 квітня 2016 року після ухвалення Вищим Спеціалізованим Судом України остаточного судового рішення по справі, що не оскаржується, стало можливе звернення до суду із позовом про застосування наслідків незаконної передачі ОСОБА_2 нерухомого майна по АДРЕСА_1 . До того ж, до ухвалення Вищим Спеціалізованим Судом України остаточного судового рішення по справі, матеріали цієї справи перебували в м. Києві, що робило неможливим отримання позивачем необхідних для звернення до суду документів. Вважає, що строк позовної давності необхідно обчислювати з дати постановлення остаточного рішення у справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2018 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. У вказаний в ухвалі строк позивач усунув зазначені в ухвалі недоліки.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 січня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив у позові відмовити у зв`язку з пропуском позивачем позовної давності.

Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.

Суд дослідивши в судовому засіданні надані докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 , земельну ділянку з кадастровим № НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва серії та номеру НОМЕР_2 , виданого 18.07.2013 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотова С.Д.

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 28.11.2017 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису права власності 1707075, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 4087843 від 18.07.2013р., зроблений на підставі Свідоцтва, виданого 18.07.2013р. приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д., зареєстрованого в реєстрі за № 920. (а.с. 12-14)

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27.03.2015р. у справі № 635/7415/14-ц в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в особі ОСОБА_5 про визнання недійсною та скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області від 27 червня 2013 року про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 її майна - будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, визнання недійсним та скасування акту державного виконавця від 27 червня 2013 року про передачу цього майна, а також визнання недійсним та скасування свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на будинок, виданого 18 липня 2013 року приватним нотаріусом на підставі акту державного виконавця від 27 червня 2013 року, відмовлено. (а.с.15-16).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.08.2015 р. рішення суду першої інстанції від 27.03.2015 р. скасовано та позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в особі ОСОБА_5 задоволені. Визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Харківській області від 27 червня 2013 року про передачу стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу ОСОБА_1 належного їй майна - будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, визнано недійсним та скасовано акт державного виконавця від 27 червня 2013 року про передачу цього майна, а також Свідоцтво про право власності ОСОБА_2 на будинок, виданого 18 липня 2013 року приватним нотаріусом на підставі акту державного виконавця від 27 червня 2013 року. Дане рішення суду залишено без змін судом касаційної інстанції. (а.с.15-23).

Постановою Верховного Суду України від 16.11.2016 р. у заяві ОСОБА_2 про перегляд судових рішень у вказаній справі було відмовлено (а.с.24-28).

Позивачем до позовної заяви долучено копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 01.11.2004 року, кадастровий №НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що виданий на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 59), а також копію свідоцтва № НОМЕР_2 про передачу земельної ділянки з кадастровим номером № НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( а.с 60) і державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 01.11.2004 року, кадастровий №НОМЕР_5 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що виданий на ім`я ОСОБА_1

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно з частиною 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

За загальним правилом, передбаченим частиною 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 серпня 2015 року (а.с. 17-20) у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_6 в особі ОСОБА_5 , ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про визнання правочину та свідоцтва про право власності недійсним позовні вимоги задоволено, визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції Харківської області від 27 червня 2013 року про передачу майна - житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,15 га за вказаною адресою, що належить боржнику ОСОБА_1 , стягувачеві ОСОБА_2 ; визнано недійсним та скасовано: акт державного виконавця від 27 червня 2013 року про передачу вказаного майна стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу; свідоцтво про належність ОСОБА_2 на праві власності житлового будинку АДРЕСА_2 від 18.07.2013р., видане приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Клопотовим С.Д., реєстровий номер 920.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 26.08.2015 залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.04.2016 (а.с. 21-23).

Як убачається зі змісту оспорюваного Свідоцтва, його видано на підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області Корнейчук С.П. 27 червня 2013 року.

Водночас рішенням апеляційного суду Харківської області від 26.08.2015 визнано недійсним та скасовано акт державного виконавця від 27 червня 2013 року про передачу житлового будинку та земельної ділянки площею 0,15 га за адресою: АДРЕСА_1 , що належать боржнику ОСОБА_1 , стягувачеві ОСОБА_2 , вказане рішення суду набрало законної сили.

Отже, судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , водночас згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за відповідачем, що порушує права позивача як власника майна і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Суд зазначає, що оскільки правова підстава для видачі оспорюваного Свідоцтва наразі відсутня у зв`язку зі скасуванням у судовому порядку відповідного рішення державного виконавця, на підставі якого видано оспорюване Свідоцтво, позовні вимоги щодо визнання недійсним і скасування даного Свідоцтва є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Водночас вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку за вищевказаною адресою задоволенню не підлягають як такі, що заявлені передчасно, оскільки за змістом частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для скасування запису про державну реєстрацію права власності є судове рішення про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.

Судовому захисту підлягають лише порушені або оспорювані права. Оскільки судове рішення про скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, є самостійною підставою для скасування запису про державну реєстрацію права власності, і в цій частині права позивача на час розгляду справи судом не порушені, позовні вимоги щодо скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку задоволенню не підлягають.

Щодо заяви сторони відповідача про застосування строків позовної давності суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», за змістом статті 391 ЦК позовна давність не поширюється на вимоги власника чи іншого володільця про усунення перешкод у здійсненні ним права користування чи розпорядження своїм майном, що не пов`язані з позбавленням володіння, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. У зв`язку із цим тривалість порушення права не перешкоджає задоволенню такої вимоги судом.

Оскільки предметом позову є вимоги про усунення порушення права власності, що не пов`язане з позбавленням володіння, і правопорушення є таким, що триває у часі, позовна давність не поширюється на вказані вимоги позивача, у зв`язку з чим строк позовної давності позивачем при зверненні до суду з даним позовом не пропущено.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 89, 200, 206, 264-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування державної реєстрації речового права - задовольнити частково.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Клопотовим С.Д., №922 від 18 липня 2013 року на ім`я ОСОБА_2 .

В частині позовних вимог ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Харківський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Третя особа: Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Клопотов Станіслав Давидович, місце знаходження: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення складено 07.06.2019 року.

Суддя Д.М. Савченко