Провадження № 2/234/885/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Лутай А.М.,

за участю: секретаря Пагуліч Д.Г.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Краматорська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.12.2018р звернулася до суду з дійсною позовною заявою, вказуючи, що їй на праві приватної власності належить 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований її онук ОСОБА_2, відповідач у справі, якому належить 1/4 частки вказаної квартири. Зазначає, що з липня 2015 року відповідач не проживає в зазначеній квартирі, в добровільному порядку не знімається з реєстрації, його особистих речей в квартирі не має. Свої вимоги мотивує тим, що вона (ОСОБА_1Г.) є пенсіонеркою та вимушена сама сплачувати комунальні послуги, так як в квартирі зареєстрований відповідач. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №113 в буд.1 по вул.Архангельська в м.Краматорську Донецької області.

Позивачка ОСОБА_1 вимоги свого позову підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити, та в судовому засіданні надала пояснення, зазначені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги позовної заяви ОСОБА_1 визнав у повному обсязі, не заперечував проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №113 в буд.1 по вул.Архангельська в м.Краматорську Донецької області, та надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, вислухав пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 3/4 частки квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва на право власності на житло, виданим органом приватизації міськвиконкому 15.12.1998 року; копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.08.2005р, зареєстрованого в реєстрі №958; копією договору дарування від 30.08.2005р; копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №8540990 від 05.10.2005р.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 1/4 частка квартири АДРЕСА_1, підтвердженням чого є копія свідоцтва на право власності на житло, виданим органом приватизації міськвиконкому 15.12.1998р.

Згідно довідки КП «СЄЗ» від 27.07.2018р та довідки №2524 від 18.01.2019р про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Управління реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серія VIII-НО №406225, виданого 18.08.1992р відділом ЗАГСу м.Краматорська Донецької області, актовий запис №1264).

Батько відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 помер 30.10.1995р (копія свідоцтва про смерть серія І-ВЛ №297962, виданого 14.10.1995р Студенокської сільської Ради Ізюмського району Харківської області, актовий запис №42); мати відповідача - ОСОБА_4 померла 15.12.1999р (копія свідоцтва про смерть серія 1-НО №421163, виданого 21.12.1999р відділом реєстрації актів громадянського стану м.Краматорська Донецької області, актовий запис №2623).

Відповідно до копії Витягу з рішення виконавчого комітету Краматорської міської ради від 05.01.2000р №20, встановлено опіку ОСОБА_1 над її онуком ОСОБА_2.

З копії Заповіту, посвідченого 06.12.2012р державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, позивачка ОСОБА_1 на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде їй належати за законом або за заповітом, з чого б воно не складалось, та де б воно не знаходилось, заповідала відповідачу ОСОБА_2 (зареєстровано в реєстрі за №1-6078).

Судом встановлено, що відповідач в спірній квартирі за вищевказаною адресою зареєстрований, але фактично не проживає з липня 2015 року по теперішній час (Акт про не проживання від 27.07.2018р).

Відповідно до копії довідки від 20.06.2018р, наданою відділом УФМС Росії по ХМАО-Югре в м.Сургуті, ОСОБА_2, зареєстрований за місцем проживання на підставі отримання громадянства Російської Федерації за адресою: ХМА-Югра, АДРЕСА_2, з 19.12.2016 року по наступний час.

Крім того, 23.07.2018 року ОСОБА_2 уповноважив довіреністю ОСОБА_1 бути його представником, в тому числі з питань надання необхідних документів, заяви про зняття його з реєстраційного обліку за адресою: Україна, АДРЕСА_3 (Довіреність 86 АА 2383100, посвідчена 23.07.2018р тимчасово виконуючої обовязки нотаріуса нотаріального округу міста Сургут Ханти-Мансійського автономного округу-Югри Тюменської області, ОСОБА_6О.).

З наданої до суду заяви вбачається, що відповідач повністю визнав позов ОСОБА_1 Згідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, визнані сторонами у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.ст.316, 317 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в України має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто... Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння майном.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що відповідач ОСОБА_2 у спірній квартирі не проживає з липня 2015 року по теперішній час. Також, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, на теперішній час він проживає в РФ, забезпечений житлом, у зв'язку з чим, суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним вище житловим приміщенням.

Керуючись ст.72 ЖК України, ст.ст.316, 317, 391, 405 ЦК України, ст.ст.10, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, - задовольнити.

Визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М.Лутай