Справа № 201/7443/17
Провадження № 2/201/645/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

за участю секретаря судового засідання Максимової О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Комишного В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання правової допомоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок невиконання договору про надання правової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 24 вересня 2015 року між нею та адвокатом Козаковою Н ОСОБА_3 був укладений договір про надання правової допомоги № 24/09/15-п, предметом якого є складання та подання до Європейського суду з прав людини скарги на невиконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 2-573/2008. На виконання умов договору 14.10.2015р. вона сплатила відповідачу гонорар у розмірі 1000,00 грн. Однак, відповідач умови договору не виконав, її інтереси не захистив, а скарга, яку склав відповідач не відповідає критеріям прийнятності , згідно ст. 34, 35 Конвенції. 12 листопада 2015 року між нею та адвокатом Козаковою Н.Ю. було укладено договір про надання правової допомоги № 12/11/15-с, предметом якого є супровід виконавчого провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-573, виданого 10.03.2012 р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 24939,41 грн. На виконання умов договору вона сплатила відповідачу 500 грн. 12.11.2015р., що зафіксовано на договорі, 500 грн. 17.11.2015р. та 500 грн. 09.12.2015р. про що підписані акти прийому передачі гонорару. Однак, відповідач умови договору не виконав, її інтереси не захистив, участі у даній справі не приймав взагалі. Вважає, що адвокат не виконав умови договорів про надання правової допомоги, тому посилаючись на норми ст.ст. 526, 607, 611 ЦК України, ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в сумі 2500 грн., а також моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000 грн., завдану внаслідок невиконання умов договору про надання правової допомоги.

08 травня 2019 року на адресу суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 Відповідно до яких зазначила, що замість надання безоплатної вторинної правової допомоги, ОСОБА_5 Ю. уклала із нею договори про надання правової допомоги на платній основі та взагалі не виконала жодні свої зобов`язання.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала. Надала Відзив на позовну заяву, в якому відзначила, що зобов`язання адвоката виконані належним чином, про що свідчать копії документів отриманні на виконання договорів про надання правової допомоги та підписані сторонами Акти прийому передачі послуг, відповідно до яких ОСОБА_1 засвідчила факт отримання зазначених послуг без претензій до адвоката. Також, відповідач зазначила що її діяльність, як адвоката, регулюється виключно Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правилами адвокатської етики. На означені правовідносини не розповсюджується Закон України «Про захист прав споживачів», а тому позовні вимоги є безпідставним та не направлені на захист прав споживача. Також зазначила, що до матеріалів справи долучено копію Листа Першого місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 18.04.2019р. № 02-03/89, відповідно до якого суб`єктом надання безоплатної вторинної правової допомоги є адвокати, які включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу. Згідно з даними Реєстру відомостей про адвокатів, відібраних за результатами конкурсу з відбору адвокатів, які залучаються до надання безоплатної вторинної правової допомоги, то відомості про адвоката ОСОБА_2 за період з 01.07.2015р. по день надання листа відсутні. Таким чином, відзначила, що не була та не є адвокатом, які залучаються до надання безоплатної вторинної правової допомоги.

На адресу суду 11 березня 2019 року надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги, в якій позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 просить суд прийняти до спільного з первісним позовом зустрічну позовну заяву.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_2 посилалась на те, що 12 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 12/11/15-с, предметом якого є супровід виконавчого провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-573, виданого 10.03.2012 р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 24939,41 грн. Відповідно до п. 1.2 договору під правовим супроводом розуміються такі дії: ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (п. 1.2.1 договору), оскарження бездіяльності державного виконавця (п.1.2.2 договору), участь у судових засіданнях з оскарження бездіяльності державного виконавця (п. 1.2.3 договору). Відповідно до п. 4.1 договору сума винагороди адвоката сплачується за кожну виконану дію окремо, зокрема: ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 1500, 00 грн. (п. 4.1.1 договору), складання та подання скарги на бездіяльність державного виконавця 500, 00 грн. (п.4.1.2 договору), участь у судових засіданнях з оскарження бездіяльності державного виконавця 500, 00 грн. (п. 4.1.3 договору). Відповідачем за зустрічним позовом сплачено 500, 00 грн. 17 листопада 2015р. та 500, 00 грн. 09 грудня 2015р., про що складені відповідні Акти прийому передачі гонорару. Заборгованість відповідача за зустрічним позовом по договору № 12/11/15-с становить 1500, 00 грн.

12 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги 12/11/15-382, предметом якого є супровід досудового розслідування за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення). Відповідно до п. 1.2 Договору, під правовим супроводом розуміються наступні дії Адвоката: складання та подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) (п. 1.2.1 договору), проведення переговорів із співробітниками відповідного РВ ДМУ ГУМВС України з метою контролю розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) (п. 1.2.2 договору). Відповідно до п. 4.1 Договору сума винагороди Адвоката за цим Договором сплачується за кожну виконану дію окремо, а саме: складання та подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) 500, 00 грн. (п. 4.1.1 договору), виїзд Адвоката до відповідного РВ ДМУ ГУМВС України для проведення переговорів з метою контролю розгляду заяви 500, 00 грн. за кожний виїзд (п. 4.1.2 договору). Відповідачем за зустрічним позовом виплата винагороди адвокату за даним договором не здійснювалась взагалі. Заборгованість відповідача за зустрічним позовом по Договору про надання правової допомоги12/11/15-382 становить 1000, 00 грн.

12 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 12/11/15-190, предметом якого є супровід досудового розслідування за заявою ОСОБА_1 від 25.09.2015р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Відповідно до п. 1.2 Договору, під правовим супроводом розуміються наступні дії Адвоката: подання адвокатського запиту до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України щодо внесення відомостей про досудове розслідування до ЄРДР (п. 1.2.1. договору), отримання відповіді на адвокатський запит (п. 1.2.2 договору), проведення переговорів із співробітниками Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України з метою отримання відповіді на адвокатський запит (п. 1.2.3 договору). Відповідно до п. 4.1 Договору сума винагороди Адвоката за цим Договором сплачується за кожну виконану дію окремо, а саме: складання та подання запиту до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України щодо внесення відомостей про досудове розслідування до ЄРДР 1500, 00 грн. (п. 4.1.1 договору), виїзд Адвоката до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України для проведення переговорів, отримання відповіді на запит 500, 00 грн. за кожний виїзд (п. 4.1.2 договору). Відповідачем за зустрічним позовом сплачено 500, 00 грн. 12.11.2015р., що підтверджується написом на договорі. Заборгованість відповідача за зустрічним позовом по договору № 12/11/15-190 становить 1500, 00 грн.

Також, ОСОБА_2 зазначила, оскільки відомості про стан розгляду справ у судах України знаходяться у відкритому доступі, сам факт звернення до суду принижує її ділову репутацію адвоката, що призводить, в свою чергу, до душевних страждань, то просить стягнути моральну шкоду, яку вона оцінює у 5000, 00 грн.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом ОСОБА_1 уклала з адвокатом Козаковою Н.Ю. договір про надання правової допомоги від 24 вересня 2015 року № 24/09/15-П. Відповідно до Додатку 1 «План дій за Договором про надання правової допомоги 24/09/15-П від 24 вересня 2015р.» сторони погодили вчинення дій з складання та подання скарги на невиконання рішення суду до Європейського суду з прав людини по справі № 2-573/2008, винагорода адвоката за дану дію складає 1000, 00 грн.

На виконання умов договору позивачка сплатила гонорар у розмірі 1000, 00 грн. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується Актом приймання передачі гонорару від 14.10.2015р.

Відповідачем - адвокатом Козаковою Н.Ю. на підтвердження умов виконання договору було зазначено, що було складено та подано до Європейського суду з прав людини відповідну заяву, підтвердженням чого є присвоєння номеру справи «Papazova v. Ukraine» (21755/16). На виконання ст. 47 Регламенту суду Адвокатом заповнено та подано відповідний формуляр заяви до Європейського суду з прав людини, підтвердженням чого є те, що ОСОБА_1 отримала Лист з Європейського суду з прав людини від 17 листопада 2016р. заява № 21755/16 Papazova v. Ukraine. 31 жовтня 2016 року між адвокатом Козаковою Н.Ю. та ОСОБА_1 . підписано Акт прийму передачі послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 24/09/15-П від 24 вересня 2015р., відповідно до 1.2 якого сторони свідчать про факт належного надання адвокатом послуг щодо правового супроводу, а відповідно до п. 1.3 акту ОСОБА_1 не має претензій до адвоката ОСОБА_2 стосовно наданих послуг. Таким чином, сторонами виконано умови договору про надання правової допомоги, що підтверджується матеріалами справи.

12 листопада 2015 року між Адвокатом Козаковою Н.Ю. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 12/11/15-с, предметом якого є супровід виконавчого провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-573, виданого 10.03.2012 р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 24939,41 грн. Відповідно до п. 1.2 договору під правовим супроводом розуміються такі дії: ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження (п. 1.2.1 договору), оскарження бездіяльності державного виконавця (п.1.2.2 договору), участь у судових засіданнях з оскарження бездіяльності державного виконавця (п. 1.2.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору сума винагороди адвоката сплачується за кожну виконану дію окремо, зокрема: ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 1500, 00 грн. (п. 4.1.1 договору), складання та подання скарги на бездіяльність державного виконавця 500, 00 грн. (п.4.1.2 договору), участь у судових засіданнях з оскарження бездіяльності державного виконавця 500, 00 грн. (п. 4.1.3 договору).

Відповідачем - адвокатом Козаковою Н.Ю. на підтвердження умов виконання договору було надано копії наступних документів: копію клопотання до Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 30.11.2015р. із штампом виконавчої служби про отримання, копію Скарги до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська на бездіяльність державного виконавця Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ із відтиском штампу про отримання, копія повістки про виклик до суду у справі № 201/6163/16-ц, копію Ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі №201/6163/16-ц, якою визнано бездіяльність Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ визнано незаконною.

31 жовтня 2016 року між сторонами було підписано Акт приймання-передачі послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 12/11/15с від 12 листопада 2015 року відповідно до якого ОСОБА_1 в повному обсязі прийняла надані послуги, засвідчила факт належного виконання адвокатом послуг щодо правового супроводу та засвідчила, що не має претензій до адвоката стосовно наданих послуг. Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 виконано умови договору про надання правової допомоги, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 12/11/15-с сума винагороди адвоката за проведені дії складає 2500, 00 грн. На виконання умов договору позивачка сплатила гонорар у розмірі 1000, 00 грн. з обумовленого 2500, 00 грн. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується Актом приймання передачі гонорару від 17 листопада 2015р. у сумі 500, 00 грн. та Актом приймання передачі гонорару від 09 грудня 2015р. у сумі 500, 00 грн. інших доказів виплати винагороди адвокату сторонами не надано. Отже, підтверджена заборгованість ОСОБА_1 перед адвокатом Козаковою Н.Ю. за договором про надання правової допомоги № 12/11/15с від 12 листопада 2015 року складає 1500, 00 грн.

12 листопада 2015 року між адвокатом Козаковою Н.Ю. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги 12/11/15-382, предметом якого є супровід досудового розслідування за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення). Відповідно до п. 1.2 Договору, під правовим супроводом розуміються наступні дії Адвоката: складання та подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) (п. 1.2.1 договору), проведення переговорів із співробітниками відповідного РВ ДМУ ГУМВС України з метою контролю розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) (п. 1.2.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору сума винагороди Адвоката за цим Договором сплачується за кожну виконану дію окремо, а саме: складання та подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України (невиконання судового рішення) 500, 00 грн. (п. 4.1.1 договору), виїзд Адвоката до відповідного РВ ДМУ ГУМВС України для проведення переговорів з метою контролю розгляду заяви 500, 00 грн. за кожний виїзд (п. 4.1.2 договору).

Відповідачем - адвокатом Козаковою Н.Ю. на підтвердження умов виконання договору було надано копії наступних документів: копію Заяви про вчинення кримінального правопорушення за ст. 382 КК України із відтиском штампу канцелярії АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про отримання від 08.02.2016р., копію скарги на бездіяльність АНД відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області із відтиском штампу АНД районного суду м. Дніпропетровська про отримання від 24.02.16р., копію Ухвали АНД районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.16р. у справі № 199/1369/16-к, якою скаргу на бездіяльність органу досудового розслідування задоволено, копію Заяви до АНД ВП Дніпропетровського відділу поліції ГУ МВС України в Дніпропетровській області із відтиском штампу про отримання від 03.03.16р.

31 жовтня 2016 року між сторонами було підписано Акт приймання-передачі послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 12/11/15-382 від 12 листопада 2015 року відповідно до якого ОСОБА_1 в повному обсязі прийняла надані послуги, засвідчила факт належного виконання адвокатом послуг щодо правового супроводу та засвідчила, що не має претензій до адвоката стосовно наданих послуг. Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 виконано умови договору про надання правової допомоги, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 12/11/15-382 сума винагороди адвоката за проведені дії складає 1000, 00 грн. Матеріали справи не містять документів, що підтверджуються сплату винагороди адвоката по даному договору. ОСОБА_1 не надала доказів виплати винагороди адвоката по даному договору.Отже, підтверджена заборгованість ОСОБА_1 перед адвокатом ОСОБА_2 . за договором про надання правової допомоги № 12/11/382 від 12 листопада 2015 року складає 1000, 00 грн.

12 листопада 2015 року між адвокатом Козаковою Н.Ю. та ОСОБА_1 було укладено договір про надання правової допомоги № 12/11/15-190, предметом якого є супровід досудового розслідування за заявою ОСОБА_1 від 25.09.2015р. про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Відповідно до п. 1.2 Договору, під правовим супроводом розуміються наступні дії Адвоката: подання адвокатського запиту до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України щодо внесення відомостей про досудове розслідування до ЄРДР (п. 1.2.1. договору), отримання відповіді на адвокатський запит (п. 1.2.2 договору), проведення переговорів із співробітниками Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України з метою отримання відповіді на адвокатський запит (п. 1.2.3 договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору сума винагороди Адвоката за цим Договором сплачується за кожну виконану дію окремо, а саме: складання та подання запиту до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України щодо внесення відомостей про досудове розслідування до ЄРДР 1500, 00 грн. (п. 4.1.1 договору), виїзд Адвоката до Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України для проведення переговорів, отримання відповіді на запит 500, 00 грн. за кожний виїзд (п. 4.1.2 договору).

Відповідачем - адвокатом Козаковою Н.Ю. на підтвердження умов виконання договору було надано копії наступних документів: копію Запиту до Кіровського районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУМВС України в Дніпропетровській області із відтиском штампу Кіровського районного відділу ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області про отримання від 16.11.2015р., копія відповіді Кіровського ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області від 04.12.15 про розгляд запиту.

31 жовтня 2016 року між сторонами було підписано Акт приймання-передачі послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 12/11/15-190 від 12 листопада 2015 року відповідно до якого ОСОБА_1 в повному обсязі прийняла надані послуги, засвідчила факт належного виконання адвокатом послуг щодо правового супроводу та засвідчила, що не має претензій до адвоката стосовно наданих послуг. Таким чином, відповідачем ОСОБА_2 виконано умови договору про надання правової допомоги, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до Договору про надання правової допомоги № 12/11/15-190 сума винагороди адвоката за проведені дії складає 2000, 00 грн. На виконання умов договору позивачка сплатила гонорар у розмірі 500, 00 грн. з обумовленого 2000, 00 грн. Факт отримання коштів відповідачем у сумі 500, 00 грн. підтверджується розпискою адвоката Козакової Н.Д. про отримання гонорару на зворотній стороні договору, інших доказів виплати винагороди адвокату сторонами не надано. Отже, підтверджена заборгованість ОСОБА_1 перед адвокатом Козаковою Н.Ю. за договором про надання правової допомоги № 12/11/15-190 від 12 листопада 2015 року складає 1500, 00 грн.

Таким чином, відповідно до Договорів про надання правової допомоги № 12/11/15-с від 12.11.15р., № 12/11/15-382 від 12.11.15р., № 12/11/15-190 від 12.11.15р. заборгованість ОСОБА_1 перед адвокатом Козаковою Н.Ю. складає 4000, 00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Як встановлено матеріалами справи Позивачкою за первісним позовом були оскаржені дії адвоката Козакової Н.Ю. до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області.

19 січня 2018 року Рішенням дисциплінарної палати КДКА Дніпропетровської області відмовлено у порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_2 за відсутністю ознак дисциплінарного проступку адвоката.

Згідно зі ст. 70 Правил адвокатської етики, щодо відносин, дисциплінарної відповідальності адвокатів діє презумпція невинуватості, при цьому дисциплінарні органи адвокатури України при застосуванні дисциплінарних стягнень мають виходити із загальних засад юридичної відповідальності, зокрема повинні застосовувати дисциплінарні стягнення лише за винні порушення.

Оскільки згідно із ч. 3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права, дисциплінарна палата дійшла висновку, що претензії щодо порушення адвокатом умов договору про надання правової допомоги і вимоги з повернення отриманого гонорару, представляють собою спір, який повинен вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Суд зазначає, що Правилами адвокатської етики, затвердженими установчим з`їздом адвокатів України 17.11.2012р. (діяли на момент укладення угоди) визначено, що ці Правила слугують обов`язковою для використання адвокатами системою орієнтирів при збалансуванні, практичному узгодженні ними своїх багатоманітних та іноді суперечливих професійних прав та обов`язків відповідно до статусу, основних завдань адвокатури та принципів її діяльності, визначених Конституцією України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими законодавчими актами України, а також закріплюють єдину систему критеріїв оцінки етичних аспектів поведінки адвоката у дисциплінарному провадженні кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури (преамбула).

Співвідношення Правил адвокатської етики і чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність Норми цих Правил не відміняють і не замінюють положень чинного законодавства про адвокатуру та адвокатську діяльність, а доповнюють і конкретизують його (ст. 1 Правил).

Як визначено у ст. 27 Правил адвокатської етики кожному дорученню, незалежно від розміру обумовленого гонорару, адвокат повинен приділяти розумно необхідну для його успішного виконання увагу. При виконанні доручення адвокат зобов`язаний використати всі розумно необхідні і доступні йому законні засоби для надання ефективної правової допомоги клієнту, здійснення його захисту або представництва. Адвокат повинен намагатися оперативно виконувати доручення клієнтів, дотримуючись при цьому всіх інших вимог, що пред`являються законом і цими Правилами до належного виконання адвокатом своїх професійних обов`язків.

Згідно зі ст. 28 Правил гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно зі ст. 30 Правил право адвоката, адвокатського бюро, адвокатського об`єднання на отримання невнесеного (недовнесеного) гонорару не залежить від результату виконання доручення, якщо інше не передбачене договором про надання правової допомоги.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Відповідно до ст. 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором.

Надаючи правову оцінку умовам договору, суд зазначає, що договір укладався за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, підписуючи його, позивачка погодилася з умовами та розміром гонорару адвоката, правочин недійсним у судовому порядку не визнавався, а тому діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), умови правочину не оспорюються позивачкою.

Питання про розірвання договору впродовж цього часу не ставилось.

Матеріалами судової справи підтверджено, що на виконання укладених із відповідачкою договорів, відповідно до предмету кожного договору адвокат склав від імені позивача необхідні процесуальні документи та виконав передбачені договором та погоджені із позивачем дії.

Дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності суд приходить до висновку, що позивачкою на підтвердження власних доводів про невиконання договорів не надано відповідних доказів. Повідомлення від Європейського суду з прав людини про визнання скарги не прийнятною є результатом розгляду заяви, а не свідченням неналежного виконання договору про надання правової допомоги.

Суд звертає увагу позивачки на те, що нею дещо помилково сприймається очікуваний результат послуг за договором правової допомоги. Реалізація адвокатом своїх повноважень в межах доручення не завжди являє той бажаний для клієнта результат, який він хоче отримати.

Зокрема, у статті 1 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» від 02.06.2011р. № 3460-VI міститься поняття правових послуг. Це надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення; надання особі допомоги в забезпеченні доступу особи до вторинної правової допомоги та медіації.

Отже, правова допомога є послугою, яка може включати певний обсяг дій, направлених на реалізацію і захист прав, свобод та законних інтересів особи, її представництво у судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування. Обсяг таких дій (повноважень адвоката), порядок їх реалізації передбачений договором з адвокатом і нормами чинного законодавства.

Суд вважає за необхідне зауважити на правову позицію Верховного суду України, висловлену у постанові від 25.01.2018р. (справа № 750/3888/16-ц, провадження № 61-1811св18) про те, що навіть факт накладення на адвоката дисциплінарного стягнення не позбавляє його можливості отримати оплату наданих юридичних послуг, за відсутності доказів, які б підтверджували наявність підстав для відповідальності за завдання збитків замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов договору про надання послуг за плату з його вини.

Як було зазначено вище, згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Відповідно до ст. 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором.

Згідно зі ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з приписів норм ст. ст. 623, 906 ЦК України, тягар доказування факту невиконання або неналежного виконання договору про надання послуг покладається на замовника послуг.

За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду справи доводи позивачки про невиконання адвокатом умов договорів про надання правової допомоги, неналежне виконання професійних обов`язків не знайшли свого підтвердження.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченого йому гонорару в сумі 2500грн. за договорами про надання правової допомоги, що є наслідком відмови у задоволенні позовних вимог за первісним позовом.

Щодо вимог позивачки про відшкодування моральної шкоди, то вони є похідними від вимог про відшкодування матеріальної шкоди, у задоволенні яких судом відмовлено. Отже, частина позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, задоволенню також не підлягає.

В свою чергу суд зазначає, що договори про надання правової допомоги укладались за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, підписуючи його, позивачка погодилася з умовами та розміром гонорару адвоката, правочин недійсним у судовому порядку не визнавався, а тому діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), умови правочину не оспорюються позивачкою.

Позивач за зустрічним позовом на підтвердження обставин виконання договорів про надання правової допомоги надав копії документів отриманих за результатами виконання дій передбачених предметом таких договорів, також, було надано акти приймання передачі послуг щодо кожного договору про надання правової допомоги, які підписані обома сторонами. Суд вважає такі докази переконливими та достатніми для підтвердження таких обставин.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що зустрічна позовна заява підлягає задоволенню частково, а саме в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами про надання правової допомоги у розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн.), у задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог слід відмовити.

Щодо посилання позивача за первісним позовом на те, що її вимоги та правовідносини у цій справі регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» суд вважає зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Укладаючи договір про надання правової допомоги з відповідачем, відповідач діяв виключно як професійний адвокат на підставі Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що виключає застосування до відносин позивача і відповідача положень Закону України «Про захист прав споживачів».

Вказана позиція підтверджується існуючою судовою практикою з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів. Так, відповідно до витягу із узагальнення судової практики Верховного суду України від 01.02.2013 р., Верховним судом України роз`яснено, що Закон України «Про захист прав споживачів» не застосовується до відносин із вчиненням нотаріусом нотаріальних дій, а також до відносин із надання професійної юридичної допомоги адвокатами.

На підставі вищевикладеного, керуючись Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правилами адвокатської етики, затвердженими установчим з`їздом адвокатів України 17.11.12р., ст.ст. 204, 627, 903 ЦК України, правовою позицією Постанови ВСУ від 25.01.2018р. (справа № 750/3888/16-ц), статтями 4,10,12,13,19,76-81,89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди відмовити.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання правової допомоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами про надання правової допомоги у розмірі 4000 грн. (чотири тисячі грн.)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений останньою судовий збір у розмірі 768, 40 грн.

У задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.С. Федоріщев