ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

7 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/136/18

Провадження № 22-ц/818/2803/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кругової С.С.

суддів: Котелевець А.В., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Галицька»,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику учасників справи цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «Страхова компанія «Галицька», третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої смертю фізичної особи,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року,-ухваленого суддею Горбуновою Я.М.

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом в якому просив стягнути з ПАТ СК «Галицька» відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю його матері, ОСОБА_3 , 14616,00 грн., відшкодування шкоди пов`язаної з витратами на встановлення надгробного пам`ятника в сумі 9550,00 грн., судові витрати пов`язані з оплатою послуг з надання професійної правничої допомоги в сумі 6400 грн.

Позовна заява вмотивована тим, що 28.03.2014 близько о 20 години ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Renault-Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Харкові по вул. Гвардійців Широнінців допустив наїзд на пішохода, ОСОБА_3 , яка від отриманих травм в результаті даної ДТП померла.

Станом на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Галицька».

Так, 27.03.2017 р. представник позивача в інтересах останнього подав до Страхової компанії заяву про виплату страхового відшкодування, проте 04.07.2017 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що відмова відповідача є необґрунтованою, безпідставною та такою, що грубо порушує права позивача на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач в добровільному порядку сплатити зазначені вище кошти відмовляється, а тому позивач вимушений звернутися до суду.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 7308 грн. та судові витрати в розмірі 1935,36 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька» на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 04 коп. В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що рішення в частині відмови у стягненні страхового відшкодування витрат на спорудження надгробного пам`ятника є незаконним та необґрунтованим в зв`язку з цим просить скасувати рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та постановити в цій частині нове, яким стягнути витрати на спорудження надгробного пам`ятника.

Також, просить стягнути 4464,64 грн. решту судових витрат пов`язаних з оплатою позивачем правничої допомоги понесених при поданні позовної заяви та 6000 грн. судових витрат пов`язаних з оплатою позивачем правничої допомоги понесених при поданні апеляційної скарги.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що відповідно до п.27.4 ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику документів, що підтверджують такі витрати та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть.

Судом в порушення вищевказаних положень закону не прийнято наданий позивачем оригінал чеку від 19.03.2015 на придбання у ФОП ОСОБА_5 пам`ятника, підставки, квітника, плиту під пам`ятник, напис, портрет, ПІП та встановлення.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду оскаржене в частині відмови у задоволенні позову, тому в частині задоволення позову в апеляційному порядку не переглядається.

Суд переглядає рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у стягненні страхового відшкодування витрат на придбання та спорудження надгробного пам`ятника у сумі 9550,00 грн. та судових витрат за надання правничої допомоги при розгляді справи у суді першої інстанції в сумі 4464,64 грн.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив із того, що на підтвердження витрат на спорудження надгробного пам`ятника позивач надав суду копію товарного чеку від 19.03.2015 р. на загальну суму 9550 грн. (а.с. 24). Проте, з вказаної копії чеку не зрозуміло на чиє ім`я замовлений надгробний пам`ятник та немає підтвердження установки пам`ятника саме для покійної ОСОБА_3 . Підтвердженням установки пам`ятника може бути, зокрема, акт прийому-передачі виконаних робіт. Інших доказів на підтвердження установки надгробного пам`ятника для покійної ОСОБА_3 , клопотань про витребування доказів або допит свідків позивач суду не надавав, тому суд вважав витрати на встановлення надгробного пам`ятника недоведеними. Також, керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України, суд вважав за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволених позовних вимог, а саме: 30,24%, від 6400,00 грн., що еквівалентно частині задоволених позовних вимог.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 28 березня 2014 року близько 20 години по вул. Гвардійців Широнінців в місті Харкові відбулося ДТП за участю автомобіля марки «Renault-Laguna», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_3 , яка внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла на місці пригоди.

За фактом зазначеного ДТП було відкрито кримінальне провадження, яке внесене до ЄРДР за №0000178 від 29.03.2014.

Постановою про закриття кримінального провадження від 29.05.2014 винесеною слідчим ВР ДТП СУ ГУМВС України в Харківській області кримінальне провадження №0000178 було закрите у зв`язку із відсутністю у водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3

На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Галицька».

27 березня 2017 року ОСОБА_1 направив на адресу ПАТ СК «Галицька» повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування із додатками у відповідності до вимог ст.. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

04.07.2017 позивач отримав від відповідача відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на те, що після ДТП 20.03.2014 до страхової компанії у відповідності до ст.41 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" повідомлень про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка не надходило, тому страхова компанія страхову справу не заводила і перевірку не здійснювала.

Крім того, СК зазначила, що завдавачем шкоди у добровільному порядку було відшкодовано суму збитку в тому числі і на виготовлення пам"ятника.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.27.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

На підтвердження витрат пов"язаних із виробництвом та замовлення надгробного памятника позивачем надано копію фіскального чеку (а.с. 28), з якого вбачається, що ОСОБА_1 19.03.2015 року замовив у ФОП Секіріна пам`ятник, підставку, квітник, плиту під пам`ятник, надпис та портрет ПІП, та встановлення.

Проте, з вказаної копії чеку не зрозуміло на чиє ім`я замовлений надгробний пам`ятник, відсутнє підтвердження установки пам`ятника.

Таким чином судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем у відповідності до вимог ст. ст. 76,77,80 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження установки надгробного пам`ятника для покійної ОСОБА_3 .

Після ознайомлення з рішенням суду першої інстанції, позивач не надав суду апеляційної інстанції доказів, що пам"ятник фактично встановлено (акт прийому-передачі або фото), а вдався в апеляційній скарзі лише до переоцінки доказу -квитанції, яка на думку судової колегії дійсно свідчить, що позивач замовляв пам"ятник, але кому і чи був він встановлений фактично матеріали справи доказів не містять.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції в частині недоведеності понесених позивачем витрат на придбання та встановлення надгробного пам`ятника саме померлій ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки підстав для скасування рішення суду в частині відмови у стягнення витрат на придбання надгробного пам`ятнику не має.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати (правова допомога та судовий збір за подачу апеляційної скарги) відшкодуванню також не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 12 березня 2019 року -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня виготовлення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - Кругова С.С.

Суддів: Котелевець А.В.

Маміна О.В.