27 травня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соляник А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради, про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,
12.12.2018 ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом (з урахуванням уточненої позовної заяви) до Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради, про визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 права на приватизацію житлового приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 40,21 кв.м. та загальною площею 55,61 кв.м. та зобов`язання провести приватизацію цієї квартири за відсутності ордеру про надання житлової площі.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що з 1971 року матері позивачів, яка працювала в Центрі телефонного зв`язку, телеграфісткою, згідно рішення Орджонікідзевської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 20.06.1978 № 220 про виділення житлового приміщення для робітників телефонно-телеграфній станції, надано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі разом із доньками проживають та зареєстровані за вказаною адресою. Маючи намір приватизувати квартиру, позивачі звернулися до відповідача із відповідною заявою та необхідними документами. Однак за відсутності ордеру про надання жилої площі, відповідач у приватизації квартири позивачам відмовив, підтвердженням чого є лист відповідача від 30.11.2018 № К-0465-В. Посилаючись на вимоги Житлового Кодексу УРСР і Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», просили визнати за ними право на приватизацію вказаної квартири та зобов`язати провести приватизацію.
Позивач 1 та позивача 2 та їх представник подав заяву про розгляд справи без їх участі, підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, встановив наступне.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Орджонікідзевської районної ради народних депутатів виконавчого комітету від 20.06.1978 № 220 «Про виділення житлового приміщення для робітників телефонно-телеграфній станції» видано квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . В цій квартирі разом із нею проживали її діти, зокрема, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , а згодом і їх діти ОСОБА_6 і ОСОБА_4 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований та постійно проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 20.01.1984, з 13.12.1978, з 15.01.2007 та 04.07.2005 по теперішній час, що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи виданими Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с.24, 25, 26, 27).
Позивачі звернулися до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району із заявою та відповідними документами, з питання приватизації вказаної квартири.
Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району наділена повноваженнями щодо здійснення приватизації житла на підставі пункту 4.2.9 Положення про райадміністрацію, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 22.06.2011 № 29 (зі змінами та доповненнями).
Листом від 30.11.2018 за № К-0465-В відповідач проінформував позивачів про те, що за відсутності ордера про надання жилої площі в дану квартиру приватизація проведена бути не може (а.с.29).
Відповідно до статті 47 Конституції України громадяни мають право на житло та держава створює умови для придбання його у власність, в тому числі шляхом приватизації, що передбачено статтею 9 Житлового кодексу України.
Відповідно до вимог абзацу 2 частини першої статті 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.
Згідно з вимогами частини першої статті 8 цього ж Закону, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких, знаходиться державний житловий фонд.
Частиною четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків) може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства), а частиною третьою цієї ж статті Закону встановлено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
За частиною другою статті 8 зазначеного вище Закону, передача займаних квартир (будинків, кімнат у гуртожитках), здійснюється у спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку, кімнаті в гуртожитку), в тому числі тимчасово відсутні, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири, будинку, кімнати в гуртожитку.
Відповідно до пунктів 4, 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність громадян на підставі заяви та документів, передбачених пунктом 18 цього ж Положення, а саме: довідки про склад сім`ї та займані приміщення; копії ордеру про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитках); документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копії документу, що підтверджує право на пільгові умови; заяви-згоди тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку) жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах.
Згідно з пунктом 19 цього Положення, відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюються згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла.
Орган приватизації, в разі потреби, уточнює необхідні для розрахунків дані залежно від складу сім`ї і розміру загальної площі квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитках, оформлює відповідні розрахунки та видає розпорядження органу приватизації щодо жилих приміщень, на підставі яких видає свідоцтво про право власності на жиле приміщення, як це визначено у пунктах 21, 22 цього Положення.
Підстави для відмови у приватизації житла передбачені частиною другою статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а саме не підлягають приватизації:
квартири-музеї, квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв;
квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей);
квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стан і(в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей);
квартири (будинки) віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.
Згідно з матеріалами справи, відповідачем не оспорюється право позивачів на приватизацію. Більше того, як вказують позивачі у позовній заяві, та це не спростовує відповідач у своїх письмових запереченнях, фактично позивачі разом із доньками постійно проживають у квартирі з 13.12.1978, з 20.01.1984, з 04.07.2005 та 15.01.2007 відповідно, однак ордер на вселення було втрачено не з їх вини.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), кімнат (гуртожитків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених пунктами 2 і 5 статті 2 цього Закону.
Так як вказане вище житло є квартирою в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації, а також враховуючи наявність передбачених законом підстав для приватизації квартири позивачам і їх дітям як її наймачам, суд доходить висновку, що за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 слід визнати їх право на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 40,21 кв.м. та загальною площею 55,61 кв.м., без надання ними ордеру про надання житлової площі.
За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги в цій частині.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача провести приватизацію житлового приміщення за відсутності ордеру про надання житлової площі, суд вважає їх передчасними, оскільки право позивачів і їх доньок на приватизацію житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , житловою площею 40,21 кв.м. та загальною площею 55,61 кв.м. за відсутності ордеру про надання житлової площі, вже визнано судом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 10-12, 13, 81, 82, 133, 137, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради, про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РКОПП НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РКОПП НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РКОПП НОМЕР_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РКОПП НОМЕР_5 , право на приватизацію квартири АДРЕСА_2 загальною площею 55,61 кв.м, жилою площею 40,21 кв.м, без надання ними ордеру про надання житлової площі.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Соляник