Справа №162/300/19
Номер провадження 2/162/149/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Пилипчук Р.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт.Любешів Волинської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться їх неповнолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Любешівського районного суду Волинської області у справі №2-188/2010 від 16 червня 2010 року ухвалено стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 аліменти на утримання доньки у розмірі 600,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що з часу винесення Любешівським районним судом рішення про стягнення аліментів змінилось її матеріальне та сімейне становище. У зв`язку з досягненням донькою шкільного віку, рівень витрат на неї значно зріс. Крім того, змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Зазначає, що їй відомо про регулярні заробітки відповідача на неофіційних роботах в Республіці Польща, який у зв`язку з цим має відповідні доходи. Позивач в даний момент не має джерел для утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 та не може забезпечити їй навіть прожитковий мінімум, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримуючи у зв`язку з цим мізерні соціальні виплати.

У зв`язку з вказаним вище позивач просить суд збільшити раніше визначений рішенням Любешівського районного суду Волинської області справа №2-188/2010 розмір аліментів, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

20 травня 2019 року відповідачем ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву. В якому він вказує, що є безробітним, має на утриманні дружину ОСОБА_7 , яка на даний час не працює, та двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того проживає разом зі своїми непрацездатними батьками. Аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 - сплачує та при можливості додатково надає матеріальну допомогу.

Відповідач просить позовні вимоги ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів задоволити частково, а саме стягнувши з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно, в решті позовних вимог відмовити.

Ухвалою судді від 07 травня 2019 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних правових підстав.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого листа виданого Любешівським районним судом Водлинської області 12 липня 2010 року справа №2-188/2012 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуто аліменти у розмірі 600 (сто) гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вимоги про збільшення розміру аліментів та зміну способу стягнення аліментів позивач обгрунтувала положеннями статті 192 Сімейного Кодексу України (далі СК України) та ч.2 ст.182 СК України.

Так, частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи із системного аналізу положень ст.192 СК України, зробленого у постанові Верховного суду України від 05 лютого 2014 року №143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, нормами цієї статті чітко визначені підстави, за наявності яких виникає право на зміну розміру аліментів.

Згідно зі ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Однак позивачем ОСОБА_1 не було надано суду належних та допустимих доказів щодо погіршення стану здоров`я або матеріального становища її та доньки ОСОБА_6 , а також доказів щодо поліпшення матеріального становища відповідача.

Натомість, відповідачем ОСОБА_2 подано до суду довідку про склад сім`ї №1336 від 14 травня 2019 року видану Пнівненською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області відповідно до якої відповідач зареєстрований в будинку своїх батьків, де проживає разом з ними, його дружиною ОСОБА_7 , дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , а також братом ОСОБА_9 та його сім`єю, усього 10 осіб.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 між відповідачем по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_7 03 квітня 2013 року зареєстровано шлюб.

Також є встановленим, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджено свідоцтвами про народження серія НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно.

Згідно довідок №690 та №689 від 13 травня 2019 року виданих Управлінням соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області а ні відповідач, а ні його дружина ОСОБА_7 не перебувають на обліку в управлінні як одержувачі державних соціальних допомог.

Як вбачається з довідок №1109/23.02-14 та №1108/23.02-14 виданих 13 травня 2019 року Камінь-Каширською районною філією Волинського обласного центру зайнятості відповідач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_7 не знаходяться на обліку в районній філії Волинського обласного центру зайнятості як безробітні та допомогу по безробіттю не одержують.

Сімейнийм кодекс України передбачено підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, проте стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених в судовому порядку підстав.

Вимоги про зміну розміру аліментів позивача ОСОБА_1 обґрунтовані посиланням на ч.2 ст.182 СК України відповідно до якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в абз.4 п.17 постанови Пленуму Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Крім того, в частині 1 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" зазначається, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, тобто частиною 2 статті 182 СК України.

Отже, питання визначення мінімального розміру аліментів, що мають стягуватись з боржника, віднесені до повноважень державного виконавця, у провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів.

Згідно зі ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року встановлено - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень, тобто з урахуванням ч.2 ст.182 СК України та ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" - мінімальний гарантований розмір аліментів становить з 1 січня 2019 року - 1013,5 гривень, з 1 липня - 1059 гривень, з 1 грудня - 1109 гривень.

Відповідно до ст.ст.12, 76, 78, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити у зв`язку із його недоведеністю та безпідставністю.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.ст141, 180, 182, 183, 192 СК України, керуючись ст.ст.4, 19, 81, 274-279, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментіввідмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Любешівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: