Справа № 444/3634/18 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В.Є.
Провадження № 22-ц/811/356/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Копняк С.М., Приколоти Т.І.,

секретаря Жукровської Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року в складі судді Мікули В.Є. в справі за заявою представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову,-

встановила:

В листопаді 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району в особі державного реєстратора Тузяка Павла Тарасовича, з участю третьої особи Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Призначено підготовче засідання.

Одночасно з позовом представник позивачів ОСОБА_4 подала заяву про забезпечення позову в якій просила накласти арешт та встановити заборону вчинення будь яких дій, будь яким особам, у будь який спосіб відчужувати нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до отримання остаточного рішення по даній справі.

Заява обґрунтована тим, що державний реєстратор в порушення вимог ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не повідомила позивачів, як іпотекодавців, про проведення реєстраційних дій, пов`язаних з предметом іпотеки. Вважає, що незастосування заходів забезпечення позову може значною мірою утруднити збереження майна від незаконних посягань на нього з боку третіх осіб, відтак порушити права власності позивачів.

Оскаржуваною ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року заяву представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про забезпечення позову - задоволено.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району в особі державного реєстратора Тузяка Павла Тарасовича, 3-тя особа: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора, накладено арешт та встановлено заборону вчинення будь яких дій будь яким особам у будь який спосіб відчужувати нерухоме майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 до отримання остаточного рішення по даній справі.

Ухвалу суду оскаржив третя особа АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з ухвалою не погоджується, вважає її незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що сторона позивача не надала жодних доказів на підтвердження вимог, заявлених в заяві про забезпечення позову, а суд в порушення ч. 7 ст 153 ЦПК України не надав аналізу правовим положенням в контексті спірних правовідносин.

Покликається на те, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім цього, не надано доказів та належних обґрунтувань того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Просить скасувати ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 рокута постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

21.02.2019 року позивач ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Учасники справи позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_4 , представник відповідача Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району, представник третьої особи АТ КБ «ПРИВАТБАНК» будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 68-71), в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, позивач ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи без його участі, інші учасники не повідомили суд про причину неявки.

На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

За відсутності всіх осіб, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення виходячи із такого.

З виділених матеріалів встановлено, що в провадженні Жовківського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Годовицько-Басівської сільської ради Пустомитівського району в особі державного реєстратора Тузяк Павла Тарасовича, з участю третьої особи Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора.

З виділених матеріалів справи вбачаться, що 11 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № LVH9GA про видачу позичальнику кредиту у сумі 28709,00 дол. США зі сплатою 15 % річних строком до 02 червня 2018 року.

Належне виконання зобов`язання забезпечено договором іпотеки квартири від 11 червня 2008 року, укладеним між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , за умовами якого фізичні особи передали в іпотеку квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 78,9 кв. м. (а.с. 13-15).

З Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.06.2008 року, квартира АДРЕСА_2 належала ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по 1/3 частки (а.с. 19).

Заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2014 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Звернуто стягнення на квартиру, загальною площею 78,90 кв.м, житловою площею 53,30 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу предмета іпотеки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з укладенням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з правом отримання витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмета іпотеки; виселено відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у вказаній квартирі; вирішено питання про судові витрати.

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 30 квітня 2015 року заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2014 року доповнено абзацом такого змісту: «Виконання рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення зупинити на час дії Закону України від 03 червня 2014 року «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», в іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.09.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 05 травня 2014 року та рішення Апеляційного суду Львівської області від 04 серпня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення осіб, які проживають у квартирі відмовлено повністю (а.с. 20-26).

Разом з цим, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 78,90 кв.м, житловою площею 53,30 кв.м. належить ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Державна реєстрація проведена 03.10.2016 року, державним реєстратором Тузяк П.Т. Підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 200, від 11.06.2008 року. Інформаційна довідка сформована 13.07.2018 року (а.с. 17-18).

Постановляючи оскаржувану ухвалу та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява є обгрунтовуваною, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім цього, суд врахував, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову позивач повинен, по - перше, аргументовано обґрунтувати причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов та необхідність у цьому, по - друге, довести, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Тобто, підставність заяви про скасування заходів забезпечення позову повинна бути доведена в суді заявником, в силу вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Виходячи з викладеного та правильно встановивши, що між сторонами справи дійсно виник спір стосовно реєстрації права власності на нерухоме майно (квартири АДРЕСА_2 ), зокрема позивач просить скасувати реєстрацію права власності на це майно державним реєстратором Тузяком П.Т. Головицько-Басівська сільська рада Пустомитівського району, Львівської області за ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», приймаючи до уваги, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, оскільки відповідач може відповідним майном розпорядитись, враховуючи співмірність вжитих заходів заявленим позовним вимогам, колегія суддів приходить висновку, що вжиті місцевим судом заходи забезпечення позову є вчасними та необхідними, а оскаржувана ухвала відповідає вимогам співмірності та є правильною по суті.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а спрямовані лише на їх переоцінку та є суб`єктивним трактуванням апелянтом норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її задоволення немає.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 30 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 28 травня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Копняк

Т.І. Приколота