Справа № 618/525/19
Провадження № 2/618/147/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року

Дворічанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Буніна Є. О.,

за участю секретаря судового засідання Фролова А. О.,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської областіпро визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 . Після смерті батька залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Свого часу її батько ОСОБА_2 у 1964 році побудував вказаний житловий будинок разом з надвірними будівлями за вищевказаною адресою, але не зареєстрував його органах БТІ та не отримав свідоцтво про право власності. Право власності на цей житловий будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями не видавався. За життя батько заповіту не склав. Спадщину ОСОБА_1 прийняла, подавши відповідну заяву до Дворічанської держнотконтори. Однак, їй через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок на ім`я померлого державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, пов`язаних з оформленням спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 . В зв`язку з цим, позивач просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями, як за спадкоємцем за законом після смерті батька ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила суд розглянути справу в її відсутності.

Представник відповідача Вільшанський сільський голова Дворічанського району Харківської області Мараховський С. В. в підготовче судове засідання не з`явився, в поданій до суду заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив слухати справу в його відсутність.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи, наданих ним і витребуваних ухвалою суду за його клопотанням доказів встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 29.05.1961, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 (а. с. 15).

Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 28.10.1987, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 29.06.1995 уклали шлюб, ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_6 (а. с. 17).

Згідно з свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 28.12.1988, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .02.1988 розірвали шлюб, після розірвання шлюбу ОСОБА_7 залишила прізвище ОСОБА_6 (а. с. 16).

Відповідно до свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 22.02.1992, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 22.02.1992 уклали шлюб, ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_9 (а. с. 14).

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 17 травня 2017 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 залишився житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 02-30/702 від 17.04.2019, виданої виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно з записами в погосподарській книзі за 2016-2020 роки головою домогосподарства по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 рахувався ОСОБА_2 (а. с. 10).

Згідно з довідкою № 02-30/704 від 17.04.2019, виданої виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав по АДРЕСА_1 по день смерті. Спадкоємцями першої черги є його доньки: ОСОБА_1 та ОСОБА_10 . Дружина померлого ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 від 02.03.2003) (а. с. 11,13).

ОСОБА_10 у своїй заяві від 13.12.2018 до приватного нотаріуса зазначила, що спадщини не приймала та на неї не претендує (вказана заява зареєстрована у Дворічанській державній нотаріальній конторі 24.01.2019 за № 52/02-14) (а. с. 12).

Право власності на вищезазначений житловий будинок не було зареєстроване за життя померлим ОСОБА_2 в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, правовстановлюючий документ на житловий будинок не видавався, оскільки закон, який існував до 01 січня 2004 року, не передбачав державної реєстрації права власності. Право власності на житловий будинок підтверджував запис в погосподарській книзі виконкому сільської ради в особовому рахунку.

Відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 112/5, а саме пункту 40, в якому вказано, що в погосподарській книзі в розділі ІУ «Споруди, які є особистою власністю господарства» записуються дані про житловий будинок, назви інших будівель, рік їх збудування, та характеристика будинку, споруд, підстави виникнення права власності, вид права власності.

Згідно з постановою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 374/02-31 від 10 квітня 2019 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок по АДРЕСА_1 на ім`я померлого.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При розв`язанні даного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов`язані з набуттям ОСОБА_2 права власності на зазначений житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 року, згідно вимог Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963. А до спірних цивільних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК).

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об`єктів приватної власності є житловий будинок.

Згідно з відомостями погосподарського обліку Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, головою домогосподарства житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , по день смерті рахувався ОСОБА_2 (довідка Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області № 02-30/702 від 17.04.2019).

Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується записами з погосподарської книги Вільшанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, технічним паспортом на житловий будинок від 25 лютого 2019 року, виготовленим КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації».

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла донька ОСОБА_1 , що підтверджується копією спадкової справи за № 267/2017, наданої державним нотаріусом Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач скористався зазначеним правом, але постановою державного нотаріуса Дворічанської держнотконтори № 374/02-31 від 10.04.2019 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на ім`я померлого.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в звязку з чим в даний час неможливо внести відомості до Державного реєстру прав щодо вказаного житлового будинку, належного батьку позивачки, що дало б можливість їй отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті в нотаріальній конторі.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушеного права шляхом визнання за нею права власності на житловий будинок разом з надвірними будівлями в порядку спадкування в судовому порядку.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Таким чином, згідно зі ст. 1216 ЦК України, з дня відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 право власності на зазначене домоволодіння перейшло до позивача.

За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд розяснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Дворічанським РВ УМВС України в Харківській області 01 червня 2001 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до технічного паспорту КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації» від 25.02.2019, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Є. О. Бунін