Справа № 442/8827/18
провадження №2/457/131/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Марчука В.І.

при секретарі - Мазурик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, а саме: просить стягнути на її користь грошові кошти в сумі 8500 доларів США (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 233188,15 грн.)., 1000 євро (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 31313,10 грн.), а всього 264501,25 грн. основного боргу, 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі 2476,53 грн.

Позивач мотивує позов тим, що у березні 2018 року до неї звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити йому 8500 доларів США і 1000 євро для комерційної діяльності. На підтвердження передачі грошей відповідач власноручно написав розписку і отримав гроші. Відповідно до розписки ОСОБА_2 позичив у позивача 8500 доларів США і 1000 Євро і зобов`язався їх повернути до 01.09.2018 року. Однак відповідач свої зобов`язання, згідно договору та в строки, обумовлені сторонами, не виконав. Позивач зазначає, що неодноразово усно зверталася до нього з вимогою повернути гроші, однак ОСОБА_2 гроші не повертав. Станом на грудень 2018 року борг відповідачем не повернутий. Таким чином позивач вважає, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання та права позивача, що змусило її звернутися за захистом порушеного права до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 01.03.2018 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 8500 доларів США і 1000 євро, а ОСОБА_2 зобов`язувався повернути ОСОБА_1 вказану суму до 01.09.2018 року, підтвердженням чого є власноручно написана розписка ОСОБА_2 від 01.03.2018 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно, не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу в якій вказано, що Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, а тому слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 8500 доларів США (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 233188,15 грн.)., 1000 євро (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 31313,10 грн.), а всього 264501,25 грн. основного боргу, 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі 2476,53 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,206,263-265,268 ЦПК України, с у д

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 8500 доларів США (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 233188,15 грн.)., 1000 євро (що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на 26.12.2018 року становить 31313,10 грн.), а всього 264501,25 грн. основного боргу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 3% річних за незаконне використання коштів у розмірі 1238,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 2645,01 грн. судового збору.

Позивач: ОСОБА_1 , РНПП НОМЕР_1 , проживаюча: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , РНПП НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживаючий: АДРЕСА_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. І. Марчук