Справа № 456/4456/18
Провадження № 2/456/460/2019
РІШЕННЯ

іменем України

26 вересня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гули Л. В. ,

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба в справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 просить встановити факт проживання її та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до 12.04.2007; визнати квартиру АДРЕСА_1 та лінію для виробництва шкантів LOSER, що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА НОМЕР_1 , інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm 2 шт., фрези на шкант D 10 mm 2 шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. спільною сумісною власністю її та ОСОБА_3 ; визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивачка покликалася на те, що вона є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. відкрито спадкову справу за її заявами, в тому числі, в інтересах їх спільної доньки ОСОБА_4 , 2009 року народження. На дату смерті покійному ОСОБА_3 належало наступне майно: лінія для виробництва шкантів LOSER, що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА НОМЕР_1 , на підставі накладної № 28 від 06.11.2006, та інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm 2 шт., фрези на шкант D 10 mm2 шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер - 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт., на підставі накладної № 59 від 11.10.2006; квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.02.2007, зареєстрованого в реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.12.2007. Незважаючи на те, що вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 12.04.2007, з 01.01.2000 вони проживали без реєстрації шлюбу як подружжя, оскільки на той час були розлучені, між ними склалися усталені сімейні стосунки як у подружжя, вони спільно винаймали квартиру, спільно вели господарство, мали спільний бюджет. З ними також проживала її донька від першого шлюбу ОСОБА_5 (дівоче прізвище ОСОБА_6 ), у вихованні якої брав участь і ОСОБА_3 , оскільки на той час доньці було 9 років, ходив до школи на батьківські збори, водив її до першого причастя, возив на відпочинок, тобто займався повноцінним вихованням дитини як рідний батько, оскільки в них виникли досить дружні та теплі стосунки. В 2009 році в них народилася спільна донька ОСОБА_4

Факт їх спільного проживання підтверджується фотографіями, зробленими в період з 1999 року по 2008 рік, а також показами свідків.

В грудні 2007 року вони почали проживати в квартирі АДРЕСА_1 , де зареєструвалися в травні 2008 року. Договір купівлі-продажу зазначеної квартири хоча і був укладений ОСОБА_3 , проте вже під час їх спільного проживання (фактичних шлюбних відносин) квартира була придбана для них як для сім`ї, оскільки раніше вони проживали на орендованих квартирах. Додатково зазначила, що дана квартира була придбана за кредитні кошти, що підтверджується копією кредитного договору №ML-602/05/2007 від 23.02.2007, а погашення заборгованості відбувалося з 15.03.2007 по 20.06.2014 та остаточно кредит було сплачено 14.07.2017. Крім цього, на придбання спірної квартири нею особисто було позичено кошти в рідної сестри ОСОБА_7 в сумі 5000,00 доларів США, що підтверджується розпискою від 02.02.2007, оскільки, крім укладення договору купівлі-продажу квартири, необхідно було нести витрати по його нотаріальному оформленні, в тому числі й оформленні договору іпотеки, так як квартира придбана за кредитні кошти. Продавцям (попереднім власникам квартири) ними було сплачено авансовий платіж у сумі 7400,00 доларів США, а після отримання кредиту доплачено кошти в сумі 35600,00 доларів США.

Враховуючи наведене, вважає майно, придбане за час спільного проживання за спільні кошти сім`ї, спільною сумісною власністю подружжя. Крім цього, повернення кредитних коштів, отриманих для придбання квартири, відбулось в офіційному шлюбі за рахунок спільних коштів подружжя.

16.11.2016 ОСОБА_2 було зроблено особисте розпорядження, а саме: складено заповіт, яким покійний все своє майно заповів їх доньці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном якої є вона. Проте, незважаючи на наявність заповіту, спадщину бажає прийняти ОСОБА_2 , мати ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Поліщук І.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та просять суд їх задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 адвокат Мундяк М.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до 12.04.2007, визнання спільною сумісною власністю подружжя квартири АДРЕСА_1 та визнання за позивачкою права власності на 1/2 частину цієї квартири, однак просить відмовити у задоволенні позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю подружжя лінії для виробництва шкантів LOSER з усіма її складовими, оскільки позивачкою не долучено жодних доказів на підтвердження того, що така належала померлому ОСОБА_2

Представник третьої особи - Служби в справах дітей виконавчого комітету Стрийської міської ради у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причину неявки суду не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та її представника, представника відповідачки, суд дав оцінку зібраним доказам та доходить висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 розірвано, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції 07.05.1991 зроблено запис за № 130 /а.с. 21/.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , про що 05.08.1999 складено відповідний актовий запис за № 185. Після державної реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище ОСОБА_11 /а.с. 22/.

12.04.2007 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис № 80 /а.с. 20/.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.03.2009 ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 23/.

З долученої до матеріалів справи накладної № 28 від 06.11.2006 встановлено, що ПП ОСОБА_3 отримав від ДП «Мебельщик» ТзОВ «ДКМД «Каскад» лінію для виробництва шкантів LOSER 1 шт., в тому числі: фрезерний станок № 383, шканторіз АА-220 та інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер - 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт. на загальну суму 50000,00 грн. /а.с. 15/

Як вбачається з накладної № 59 від 11.10.2006 ОСОБА_3 отримав від ПП Кодола ОСОБА_12 .А ОСОБА_13 пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. на загальну суму 7350,00 грн. /а.с. 16/.

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 23.02.2007 ОСОБА_3 купив квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кухні та трьох житлових кімнат площею 42,0 кв.м, загальною площею 69,0 кв.м /а.с. 17/.

Згідно з кредитним договором № ML-602/05/2007 від 23.02.2007 ОСОБА_3 отримав від ЗАТ «ОТП Банк» кредит у розмірі 35600 доларів США для купівлі нерухомого майна /а.с. 32-35/.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № ML-602/05/2007 від 23.02.2007 станом на 21.08.2014 заборгованість ОСОБА_3 перед банком становить 16912,55 доларів США. /а.с. 36/.

Заборгованість за вказаним кредитним договором була стягнута на підставі виконавчого листа, виданого 19.02.2015 Стрийським міськрайонним судом Львівської області в цивільній справі за позовом ТзОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором /а.с. 39/.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи квитанції № 12478А1А6D, ОСОБА_3 14.07.2017 погасив заборгованість за кредитним договором № ML-602/05/2007 від 23.02.2007 /а.с. 40/.

З розписки від 02.02.2007 судом встановлено, що ОСОБА_1 отримала у ОСОБА_7 кошти в сумі 5000,00 доларів США, що становить 25250 грн. та зобов`язалася повернути зазначені кошти до 31.12.2010 /а.с. 41/.

Відповідно до записів у будинковій книзі позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 /а.с. 28-31/.

Крім цього, судом встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований в Стрийській ОДПІ як фізична особа-підприємець, дата взяття на облік - 16.03.2001, види діяльності: виробництво дерев`яних будівельних конструкцій та столярних виробів; оптова торгівля деревиною; роздрібна торгівля іншими непродовольчими товарами, не віднесеними до інших групувань /а.с. 24, 42/.

Згідної з довідкою Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області № 2872/0/18/13-11-13 від 26.10.2018 ОСОБА_1 як суб`єкт підприємницької діяльності з 09.11.2012 по 14.03.2014 отримала дохід у сумі 26478 грн., 14.03.2014 проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності /а.с. 44/.

Згідно з довідкою № 14 від 23.10.2018, виданою Стрийською загальноосвітньою школою І-ІІ ступеня № 10 Стрийської міської ради, ОСОБА_1 працює в СЗШ І-ІІІ ст. № 10 на посаді вчителя початкових класів з 01.09.1992 по даний час /а.с. 43/.

ОСОБА_3 хворів серцевими хворобами, що підтверджується довідкою від 19.01.2004 та випискою з історії хвороби № 38, виданою Стрийською центральною міською лікарнею, а також виписним епікризом № 4261, наданим Волинською обласною клінічною лікарнею /а.с. 25-27/.

Відповідно до заповіту, посвідченого 16.11.2016 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Швед І.В., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповів все своє майно дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 45/.

08.05.2018 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 10.05.2018 /а.с. 12/.

Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № .05.2018 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. зареєстровано спадкову справу № 20/2018 після смерті ОСОБА_3 /а.с. 13/

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 20/2018 до майна померлого ОСОБА_3 , початої 11.05.2018, ОСОБА_1 11.05.2018 зверталася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Швед І.В. із заявою про прийняття спадщини за законом та від імені своєї малолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом та за законом. Крім цього, 17.05.2018 до приватного нотаріуса Швед І.В. звернулася ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 , із заявою про прийняття обов`язкової частки у спадщині, та 08.05.2018 син померлого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак останній право на спадкування не одержав у зв`язку з наявністю заповіту від 16.11.2016 та прийняття спадщини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с. 101-132/.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (ч. 2 ст. 3 СК України).

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди, зазвичай, встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України № 6-2253цс15 від 08 червня 2016 року.

Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Тобто, при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Крім того, для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року (справа № 6-148цс12).

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач-визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до 12.04.2007, тобто протягом періоду, в який було придбано квартиру АДРЕСА_1 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проводили спільні витрати в інтересах сім`ї, чого не заперечив представник відповідачки в судовому засіданні, визнавши позов у цій частині.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_3 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується також долученими до матеріалів справи фотокопіями, з яких вбачається ведення ними спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків /а.с. 49-63/.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Вищевказані обставини сторонами не оспорюються, визнаються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами.

Враховуючи, що факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 01.01.2004 до 12.04.2007 підтверджується належними та допустимими доказами, з врахуванням того, що представник відповідачки не оспорює право позивачки на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , позовні вимоги в цій частині визнав, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому в суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання спірної квартири спільною сумісною власністю та визнання за останньою права власності 1/2 частину спірної квартири.

Разом з тим, суд вважає, що позовна вимога про визнання спільною сумісною власністю подружжя лінії для виробництва шкантів LOSER з усіма її складовими не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, позивачка покликається на те, що лінія для виробництва шкантів LOSER, що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА НОМЕР_1 , інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізна пилочка на шканторіз-1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. належали ОСОБА_3 на праві власності на підставі накладної № 28 від 06.11.2006, згідно з якою ПП ОСОБА_3 . отримав від ДП «Мебельщик» ТзОВ «ДКМД «Каскад» лінію для виробництва шкантів LOSER 1 шт., в тому числі: фрезерний станок № 383, шканторіз АА-220 та інструмент на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц - 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт. на загальну суму 50000,00 грн.; та накладної № 59 від 11.10.2006, згідно з якою ОСОБА_3 отримав від ПП ОСОБА_14 пристрій торцювальний 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт. на загальну суму 7350,00 грн. /а.с. 15, 16/

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Видаткова накладна - це супровідний документ у комерційній практиці, що надається продавцем покупцеві і містить перелік товарів, їх кількість і ціну, за якою вони поставляються покупцеві, формальні особливості товару (колір, вага тощо), умови постачання і відомості про постачальника та одержувача.

Таким чином, видаткова накладна тільки в сукупності з розрахунковими документами свідчить про укладення договору купівлі-продажу між продавцем і покупцем.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів і показання свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано належних, достовірних, достатніх та допустимих доказів щодо належності ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , лінії для виробництва шкантів LOSER, що складається з фрезерного станка № 383 та шканторіза АА НОМЕР_1 , інструмента на LOSER: фрези на шкант D 6 mm - 2шт., фрези на шкант D 10 mm - 2шт., фрези з ножами на розкладку - 2 шт., фрези на шканторіз (зняття фаски) - 20 шт., кільце зі стаканами D 10 mm, стакани D 6 mm, направляючі на D 6 mm, D 10 mm на розкладку, подаючі валики на фрезер - 2 шт., зірочки на ланц 4 шт., ремні на фрезер 1 шт., ремні на шканторіз - 5 шт., підрізну пилочку на шканторіз - 1 шт.; пристрій торцювальний - 1 шт., пристрій продовжньопильний - 1 шт., а тому у визнанні лінії для виробництва шкантів LOSER з усіма її складовими спільною сумісною власністю подружжя слід відмовити.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачки ОСОБА_2 в користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути 1790,55 грн. сплаченого останньою судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 315 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до 12.04.2007.

Визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( АДРЕСА_3 ; паспорт НОМЕР_4 , виданий Стрийським МВ УМВС України у Львівській області 17.08.1999; РНОКПП НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) 1790,55 (одну тисячу сімсот дев`яносто грн. 55 коп.) гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Повний текст рішення складено судом 07.10.2019.

Суддя Л.В.Гула