РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2019 року м. Рівне

Справа № 562/2313/19

Провадження № 22-ц/4815/1319/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Еталон",

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Ярмольчуком Віталієм Сергійовичем на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області в складі судді Ємельянової Л.В. від 1 серпня 2019 року, проголошену в м. Здолбунів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" про визнання права власності на транспортний засіб.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2019 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" про визнання права власності на транспортний засіб передано на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва.

Ухвала мотивована тим, що відповідач ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" зареєстроване та здійснює свою діяльність на території Деснянського району м. Києва.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_2 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду в зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_1 є споживачем послуг лізингу та його позов спрямований на захист своїх прав як споживача.

Оскільки, договір лізингу підписувався та всі кошти за ним сплачувались в м. Здолбунів, вважає, що дана справа підсудна Здолбунівському районному суду Рівненської області.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду, зазначену у п. 9 ч.1 ст.353 ЦПК України розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційна скарга розглядається у письмовому проваджені без виклику учасників справи.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною другою статті 27 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також частина 5 статті 28 ЦПК Україна визначає, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Із позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на трактор FOTON FT 354.1, 2014 року випуску, номер двигуна НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , на підставі укладеного з ТОВ "Лізингова компанія "Еталон" договору фінансового лізингу №001278 від 20 жовтня 2014 року.

Пунктом 5 частини 1 статті 4 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено, що фінансовий лізинг вважається фінансовими послугами.

Відповідно до Преамбули до Закону України № 1023-XII від 12.05.1991 "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Таким чином, ключовим є встановлення статусу споживача у спірних правовідносинах.

Пунктом 2 постанови №5 Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" від 12 квітня 1996 року роз`яснено, що Закон не визначає певних меж своєї дії, а тому, на думку апеляційного суду, до відносин, які ним регулюються, належать і ті, що виникають і із надання фізичним особам фінансових послуг.

Встановлення альтернативної підсудності, яка на відміну від загальної, є додатковою процесуальною гарантією забезпечення інтересів окремих категорій позивачів, пов`язане з необхідністю створення позивачеві більш сприятливих умов для звернення за судовим захистом.

Як роз`яснено у п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду країни з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ", право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.

У п. 5 вищевказаної постанови №5 Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року роз`яснено, що споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору. Жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або переслати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Як вбачається із копії паспорта ОСОБА_1 його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в даному випадку ОСОБА_1 з дотриманням правил альтернативної підсудності звернувся в суд з позовом за захистом своїх прав, як споживача фінансових послуг, за зареєстрованим місцем свого проживання.

За наведеного, у суду першої інстанції були відсутні підстави для передачі справи за підсудністю до Деснянського районного суду м. Києва , а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 380, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Ярмольчуком Віталієм Сергійовичем, задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 1 серпня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення прийнято та складено 15 жовтня 2019 року.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.