Дата документу 06.03.2019 Справа № 333/1851/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/1851/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/997/19 Круглікова А.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

За участю секретаря: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Єрьоміної Єлизавети Володимирівни на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Новоушицький районний Відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про усунення перешкод у користуванні майном та звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ПАТ «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 2: Новоушицький районний ВДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про усунення перешкод у користуванні майном та звільнення майна з-під арешту, посилаючись на те, що 30 грудня 2016 року він уклав договір купівлі-продажу транспортного засобу «MERCEDES-BENZ C 180», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, який раніше належав ОСОБА_9, та був зареєстрований за нею 29.12.2012 року підрозділом ВРЕР-9 УДАІ м. Києва.

Після укладення договору купівлі-продажу він зареєстрував автомобіль на своє ім'я та 20 грудня 2016 року отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, реєстраційний номерний знак автомобіля НОМЕР_2.

В лютому 2018 року він вирішив продати належний йому транспортний засіб, але під час підготовки автомобіля до продажу йому стало відомо, що на транспортний засіб «MERCEDES-BENZ C 180», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, накладено арешт на підставі запису в реєстрі обтяження про приватне обтяження (тип обтяження - застава рухомого майна), зареєстрованого 02.11.2013 року за №13989728 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. на підставі договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року №№2949, 2950, обтяжувач - ПАТ «Дельта Банк». Боржником є ОСОБА_7, мешканець м. Києва.

Наявність зазначеного арешту перешкоджає йому розпоряджатись належним йому майном.

З цих підстав, просив суд усунути йому перешкоди в користуванні майном. Звільнити з-під арешту автомобіль «MERCEDES-BENZ C 180», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3, що належить йому відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.12.2016 року. Позовні вимоги до відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи ОСОБА_6, не розглядати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2018 року позов задоволено.

Скасовано арешт транспортного засобу «MERCEDES-BENZ C 180», 2007 року випуску,

номер кузова НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, що належить

ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.12.2016 року серії НОМЕР_5, накладений на підставі запису в реєстрі обтяження про приватне обтяження (тип обтяження - застава рухомого майна), зареєстрованого 02.11.2013 року за№13989728 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук

С.П. на підставі договору купівлі-продажу прав вимог за кредитами від 08.12.2011 року №№ 2949, 2950, обтяжувач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк».

У апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» - Єрьоміна Є.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що позивач не довів, а суд не обґрунтував в судовому рішенні як самого факту порушення прав позивача, так і того, що порушення було допущене відповідачем. Наявність запису в державному реєстрі обтяжень щодо автомобіля позивача не є достатньою підставою для звернення позивача із позовом до суду про усунення перешкод у користування майном. Просить скасувати рішення суду та у задоволені позовних вимог відмовити, позовні вимоги до Фонду гаранутвання вкладів фізичних осіб Уповноваженої особи ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право скасувати судове рішення і ухвалити нове.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове рішення у випадку неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 14 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_7 укладено кредитний договір № 1029/ФКВ-07, відповідно до умов якого банк надає позичальнику суму кредиту у розмірі 43 234 дол. США строком на 84 місяці з кінцевим терміном повернення - 13 вересня 2014 року з метою придбання легкового автомобіля для особистих/сімейних потреб.

Для забезпечення зазначеного договору, 14 вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_7 укладено договір застави транспортного засобу № 1029/Zфкв-07, відповідно до якого, предметом застави є автомобіль «MERCEDES-BENZ C 180», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, який, згідно з п. 1.3 договору застави, належить заставодавцю на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6, виданого УДАІ ГУ МВС України в місті Києві 12 вересня 2007 року.

30 червня 2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу Активів та Кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до п. 4.1 якого ТОВ «Український промисловий банк» в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком України, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ТОВ «Український промисловий банк» як кредитора у зазначених зобов'язаннях. Даним договором визначено, що внаслідок передачі ТОВ «Український промисловий банк» прав вимоги до боржників на користь ПАТ «Дельта Банк», останньому переходить (відступається) право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами, в обсязі та на умовах, що існували на момент їх передачі.

02 листопада 2013 року на підставі запису в реєстрі обтяження про приватне обтяження, зареєстрованого за № 13989728, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., накладено арештна транспортний засіб «MERCEDES-BENZ C 180», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, що підтверджується довідкою Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

30 грудня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу «MERCEDES-BENZ C 180», 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обтяження рухомого майна позивача, внаслідок укладення попереднім його власником договорів кредиту та застави, є безпідставним, порушує його право на володіння, користування та розпорядження належним майном.

Проте колегія суддів не погоджується із зазначеним висновками суду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 386ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З матеріалів справи вбачається, що перешкодою для реалізації позивачем своїх прав є приватне обтяження - застава рухомого майна, яке виникло на підставі договору застави № 1029/Zфкв-07 від 14 вересня 2007 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_7

Відповідно дост. 11Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом. Правові наслідки реєстрації обтяження визначені устатті 12 вказаногоЗакону, зокрема, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 43Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Відповідно доч. 3 ст. 44Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Також, відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава зокрема припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

З урахуванням встановлених обставин справи тааналізу вказаних положень закону, колегія суддів доходить висновку, щона письмову вимогу особи, права якої порушено внаслідок обтяження, до обтяжувача, тобто банку, запис про обтяження вилучається держателем або реєстратором з Державного реєстру після припинення такого обтяження, однак позивачем не надано доказів виконання боржником зобов'язань за кредитним договором та зверненням його із заявою про припинення обтяження.

Окрім того, ОСОБА_4, який на даний час є власником автомобіля, що став предметом договору застави також має право на звернення із зазначеною вимогою перед банком, проте зазначене питання не порушував, доказів відмови банку від зняття обтяження з автомобіля суду не надав, а отже не скористався, наданим йому правом скасування запису про обтяження майна у Державному реєстрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено факту порушення його прав збоку відповідача, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У зв'язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_4 підлягає скасуванню, із відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Єрьоміної Єлизавети Володимирівни задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 листопада 2018 року по цій справі, про задоволення позову скасувати та прийняти постанову наступного змісту:

Позов ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Стягнути зОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 1 057 (одна тисяча п'ятдесят сім) грн. 20 коп.

Дата складання повної постанови 11 березня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: І.А. Воробйова

Е.А. Онищенко