Провадження № 22-ц/801/522/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С.А.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 рокуСправа № 127/27751/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Міхасішина І.В.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.

за участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/27751/16- ц за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою акціонерного товариства «УкрСиббанк», поданою адвокатом Воронцовим Д.Ю., на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду, повний текст якої складено 28 грудня 2018 року, постановлену у складі судді Федчишена С.А.,

встановив:

В грудні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №0 від 28.09.2007 року в розмірі 33529,33 дол. США, та 5822,16 грн. пені, понесені судові витрати у розмірі 13362,95 грн у рівних частках з кожного по 6681, 48 грн та 1600 грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2018 року позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 залишено без розгляду з підстав, передбачених ч.10 ст. 84, п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України: позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк» просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити для продовження її розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначав, що банком надано усі необхідні та належні докази на виконання вимог ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03 липня 2017 року про витребування доказів, а залишення позовної заяви без розгляду порушує процесуальні права АТ «УкрСиббанк».

05.03.2019 року від ОСОБА_3 надійшов відзив на апеляційну скаргу, поданий представником ОСОБА_6, у якому відповідач за первісним позовом заперечила проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції просила залишити без змін, як постановлену з дотриманням норм процесуального права. У відзиві зазначала, що саме через невиконання банком вимог ухвали суду, судовий експерт була позбавлена можливості в повній мірі дати відповіді на питання, поставлені в ухвалі від 12 жовтня 2018 року про призначення судової економічної експертизи.

В судовому засіданні представник ПАТ «УкрСиббанк» - Куйдан О.І. апеляційну скаргу підтримав, в межах доводів, зазначених в ній, просив скаргу задовольнити.

Представник позивача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_6 проти апеляційної скарги заперечив з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № №0 від 28.09.2007 року, ПАТ «УкрСиббанк» додав до позовної заяви, зокрема, копію договору про надання споживчого кредиту з додатковою угодою №1, копію договору поруки №145854 з додатковою угодою №1, довідку-розрахунок заборгованості по кредитному договору, виписку з поточного рахунку ОСОБА_3, копію Статуту ПАТ «УкрСиббанк», копію банківської ліцензії №75 від 24.12.2011 року, копію дозволу з додатком №75-2 Національного Банку України від 9.11.2002 року; копії вимог до відповідачів від 27.10.2016 року.

Також банком до заперечень на зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту №0 від 28.09.2007 року та договору іпотеки від 08.10.2007 року надано Додаток №2 до договору «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту».

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.07.2017 року задоволено клопотання представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6, зобов'язано ПАТ «УкрСиббанк» надати суду наступну інформацію та належним чином завірені копії документів: 1. Статут ПАТ «УкрСиббанк» з додатками, який діяв на час підписання договору про надання споживчого кредиту №0 від 28.09.2007 року та додаткової угоди №1 від 26.12.2014 р. з ОСОБА_3; 2. банківську ліцензію Національного банку України, дозвіл на право здійснення банківських операцій з додатками, актуальні на дату укладення договору про надання споживчого кредиту та додатків до нього з ОСОБА_3; 3. внутрішні нормативні акти банку, що регламентують виконання конкретних технологічних процесів, документування операцій, ведення регістрів аналітичного та синтетичного обліку, процедури внутрішнього контролю операційної діяльності, у т.ч.: - положення про операційну діяльність; - положення про облікову політику, а також методологію та процедури з бухгалтерсього обліку, що цю політику регламентують. 5. договір про надання споживчого кредиту №1 від 26.12.2014 року з додатками до нього, якщо такий укладався; 6. матеріали кредитної справи за кредитом ОСОБА_3 згідно з договором про надання споживчого кредиту №0 від 28.09.2007 року та документи, на підставі яких приймалось рішення кредитним комітетом про видачу кредиту (заяви, довідки, рішення кредитних комітетів); 7. матеріали кредитної справи за кредитом ОСОБА_3 згідно договору про надання споживчого кредиту №1 від 26.12.2014 року та документи, на підставі яких приймалось рішення кредитним комітетом про видачу кредиту (заяви, довідки, рішення кредитних комітетів); 9. документи первинної бухгалтерської документації (заява на видачу готівки, касові документи), що підтверджують факт видачі кредитних коштів в розмірі 49500,00 дол. США ОСОБА_3 згідно з кредитним договором №0 від 28.09.2007 р. 33133,24 дол. США за кредитним договором №1 від 26.12.2014 року; 10. первинні документи, що підтверджують надання банком позичальнику супутніх послуг та про сплату позичальником вартості супутніх витрат і фінансових зобов'язань на користь третіх осіб, пов'язанні з отриманням, обслуговуванням і погашенням кредиту (розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо), які чинять безпосередній вплив на подорожчання кредиту. 11. інформацію про відкритті поточні рахунки на ім'я ОСОБА_3 в зв'язку з укладенням та/або для обслуговування кредитного договору №0 від 28.09.2007 р. та кредитного договору №1 від 26.12.2014 року, копії договорів та дані про рух коштів за рахунками; 12. графіки погашення кредитів до кредитних договорів №0 від 28.09.2007 року та №1 від 26.12.2014 року підписані позичальником; 13. детальний розпис сукупної вартості кредитів з урахуванням процентної ставки за ними, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань ОСОБА_3, зазначивши таке: - значення процентної ставки та порядок обчислення процентних доходів відповідно до вибраного банком методу згідно з вимогами нормативно-правових актів Національного банку; - перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо. 14. умови та правила кредитування ПАТ «УкрСиббанк» станом на 28.09.2007 р. і 26.12.2014 року та відомості про ознайомлення ОСОБА_3 із умовами та правилами кредитування до чи під час укладення кредитного договору №0 від 28.09.2007 року та №1 від 26.12.2014 року. 15. затвердженні в установленому порядку тарифи та перелік послуг, що наданні позичальнику банком; 16. зведені реєстри аналітичного та синтетичного обліку по обліку виданих кредитів, виписки з зведеної відомості щодо відкритих кредитів по позичальнику, виписку з книги реєстрації відкритих рахунків в банку по позичальнику, банківські виписки по всіх відкритих рахунках щодо обліку операцій по кредитному договору; бухгалтерські облікові регістри, нарахованих процентів, а також по поверненню суми кредиту і сплаті процентів; розпорядження бухгалтерії за підписом керуючого банком і начальника кредитного відділу про видачу кредиту, виписки банку по руху грошових коштів по кредиту та відсоткам по рахункам згідно з наданим кредитом по кредитному договору №0 від 28.09.2007 року та №1 від 26.12.2014 року, позичальник ОСОБА_3 17. документ, який підтверджує, що ПАТ «УкрСиббанк», перед укладанням кредитних договорів, у письмовому вигляді, під підпис ОСОБА_3, була надана інформація про валютні ризики, сукупну вартість кредиту та інше, що зазначено у ч. 2 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». 18. письмове повідомлення ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_3 з її підписом про основні економічні та правові вимоги виникнення іпотечного боргу відповідно статті 2 Закону України «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; 19. письмове повідомлення з підписом ОСОБА_3 про надання інформації щодо методики, яка використовується банком для визначення валютного курсу, строків і комісій, пов'язаних з конвертацією валюти платежу у валюту зобов'язання під час погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, як того вимагає пункт 3.8 Інструкції №168 Національного банку України, що свідчить про її обізнаність з витратами на здійснення операцій по поверненню кредиту; 20. розрахунок суми заборгованості за кредитним договором №0 від 28.09.2007 року та кредитним договором №1 від 26.12.2014 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, із посиланням на кожен зроблений платіж, а також дані про те, на які рахунки (погашення основного боргу, відсотків, пені) були зараховані сплачені кошти.

На виконання вимог ухвали банком надано рух по рахунку ОСОБА_3, виписку за кредитним договором; акт № 3 від 28.09.2016 року №9 «Про вилучення для знищення документів, невнесених до Національного архівного фонду; витяг з протоколу №554 засідання кредитного комітету Вінницького управління Подільського РД АКІБ «УкрСиббанк» від 25.09.2007 року про надання кредиту ОСОБА_3, банківські ліцензії, копії Статутів ПАТ «УкрСиббанк» та АКІБ «УкСиббанк», Основні принципи облікової політики АКІБ «УкрСиббанк» на 2007 рік (положення про облікову політику АКІБ «УкрСиббанк»), Порядок надання кредитів фізичним і юридичним особам для придбання нерухомості із змінами станом на 16.08.2004 року, копію заяви ОСОБА_3 на реструктуризацію заборгованості від 28.10.2014 року, копію протоколу №64/12 засідання комітету АТ «УкрСиббанк» від 08.12.2014 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.10.2017 року у справі призначено судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького відділення КНДІСЕ на вирішення якої поставлені питання: якою є реальна процентна ставка (у процентах річних) та абсолютне значення подорожчання кредиту у кредитному договорі №0 від 28.09.2007року, укладеного між ОСОБА_3 і АКІБ «УкрСиббанк» та додатках до нього на момент його укладення, та чи визначено їх у кредитному договорі та додатках до нього? Чи відповідають реальна процентна ставка і абсолютне значення подорожчання кредиту даним, які наведені в кредитному договорі №0 від 28.09.2007року і додатках до нього? Якою є сукупна вартість кредиту по кредитному договору №0 від 28.09.2007 року згідно умов кредитування, викладених у кредитному договорі з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань позивача? Якою є реальна сукупна вартість кредиту за весь строк кредитування? Чи відповідає умовам кредитного договору реальна сукупна вартість кредиту? Чи відповідає наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_3 (по сплаті процентів за кредит, погашення основної суми боргу, пені) перед ПАТ «УкрСиббанк» умовами укладеного між вказаними сторонами кредитного договору №00 від 28.09.2007 року та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цим кредитним договором, якщо ні, то в чому полягає невідповідність? Яка сума коштів фактично сплачена ОСОБА_3 у валюті кредитування доларах США, на виконання умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 28.09.2007року?

Згідно з висновком судово-економічної експертизи №6093/17-21 наданого Вінницьким відділенням КНДІСЕ 23.05.2018 року за результатами дослідження умов кредитного договору №0 від 28.09.2007 року з додатками до нього, розмір реальної відсоткової ставки за кредитним договором на день його укладення становить 14,27%, абсолютне значення подорожчання кредиту (у грошовому виразі) за кредитним договором 68649,68 дол США; реальна процентна ставка розрахована експертом із врахуванням розміру сум зазначених в Додатку №2 відповідає розміру реальної ставки, зазначеній в Додатку №2 до Договору про надання споживчого кредиту №0. Абсолютне значення подорожчання кредиту не відповідає даним, які наведені в Додатку №2 Договору про надання споживчого кредиту. Розбіжність виникла внаслідок проведення нарахування відсотків за користування кредитом не у відповідності до умов кредитного договору. Проте, на дослідження не надано платіжних документів про сплату супутніх послуг, що супроводжували видачу кредиту в тому числі третім особам, тому розрахунок проведено виходячи із сум, зазначених у Додатку №2 «Графік платежів, визначення сукупної вартості кредиту». З цих підстав експертом не вирішувалося питання чи відповідає умовам кредитного договору сукупна вартість кредиту. Експерту не можливо документально підтвердити видачу кредиту ОСОБА_3 та наявність заборгованості за ним в зв'язку з відсутністю в матеріалах справи даних аналітичного обліку по тілу кредиту, нарахування та сплати поточних та прострочених відсотків, також пені за кредитним договором №0 від 28 вересня 2007 року, тому надати відповідь на питання щодо відповідності розрахунку умовам укладеного кредитного договору та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту експерту не видається за можливе. За результатами дослідження квитанцій, наданих позичальником, документально підтверджується спрямування коштів на погашення заборгованості за кредитом в сумі 13918, 63 дол. США в тому числі 2800 дол. США на рахунок №719, який згідно з п. 3.4.1 кредитного договору передбачено для повернення кредиту, проте за відсутності первинних документів, які підтверджують документально видачу кредиту, даних аналітичного обліку: банківських виписок по відповідним аналітичним рахункам, визначити яку суму було списано банком в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору в тому числі із поточних рахунків позичальника не видається за можливе ( т. 3 а.с. 125-145).

Залишаючи позовну заяву ПАТ «УкрСиббанк» без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач без поважних причин не виконав ухвалу суду від 03.07.2017 року, не подав усіх доказів, необхідних для вирішення спору, що підтверджується висновком експертизи №6093/17-21 від 23.05.2018 року.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися неможливо.

Частинами першою, другою статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов'язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,10 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з'ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З аналізу змісту даних норм видно, що вирішення питання про застосування до позивача негативних наслідків у вигляді залишення позову без розгляду у випадку неподання витребуваних доказів є зокрема, неподання таких доказів без поважних причин або без повідомлення причин неподання, а також якщо такі докази мають вагоме значення і необхідні для вирішення спору по суті.

Водночас, ухвала суду першої інстанції містить лише загальні посилання на невиконання ПАТ «УкрСиббанк» без поважних причин вимог ухвали суду від 03.07.2017 року про витребування доказів без аналізу і обґрунтування, які саме докази не було надано позивачем, що саме ці докази є необхідними для вирішення спору по суті і їх неподання унеможливлює вирішення спору в цілому.

В основу ухвали суду першої інстанції покладено висновок експертизи №6093/17-21 від 23.05.2018 року щодо неможливості надати відповіді на частину поставлених експерту питань з підстав ненадання документів.

Невиконання позивачем вимог ухвали про витребування доказів від 03.07.2017 року суд обґрунтовував лише висновком експертизи.

Проте, судом не враховано, що відповідно до норм статей 76,110 ЦПК України висновок експерта є доказом у справі і не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.

Також відповідно до норм ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1 ЄКПЛ, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Beles and others v. the Czech Republic (Белеш та інші проти Ческьої Республіки), § 49).

Кожен має право на судовий розгляд справи, що стосується його «цивільних прав та обов'язків». Таким чином, у статті 6 § 1 представлено «право на суд», разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, а також право на вирішення спору судом (Beneficio Cappella Paolini v. San Marino (Бенефічіо Капелла Паоліні проти Сан-Марино), § 29 стосовно відмови у правосудді).

Неможливо припустити, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції детально описував процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не гарантував сторонам, що спір щодо їх прав та обов'язків цивільного характеру буде остаточно вирішено (§ 30 «Балацький проти України» (Заява N 34786/03).

За таких обставин, суд першої інстанції без достатніх правових підстав, дійшов передчасного висновку про залишення без розгляду позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, чим не сприяв виконанню завдань цивільного судочинства та фактично самоусунувся від вирішення спору по суті.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з п.п. «в» п. 4 ч.1 ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається резолютивної частини із зазначенням з розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до платіжного доручення № від 09 січня 2019 року ПАТ «УкрСиббанк» за подання апеляційної скарги сплачено 1921 грн., які підлягають стягненню із ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача в рівних частках по 960, 5 грн. з кожного.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 374, 379, 381,382, 384 ЦПК України, суд,

постановив :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «УкрСиббанк», подану адвокатом Воронцовим Д.Ю., задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 грудня 2018 року скасувати, а справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1) та ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2, місце проживання: АДРЕСА_2) на користь акціонерного товариства «УкрСиббанк» (ідентифікаційний код 09807750, вулиця Андріївська, 2/12,м. Київ, 04070) по 960,50 грн (дев'ятсот шістдесят гривень 50 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 14 березня 2019 року.

Головуючий: І.В. Міхасішин

Судді: М.В. Матківська

В.В. Сопрун