Постанова

Іменем України

06 березня 2019 року

м. Київ

справа № 203/626/16-ц

провадження № 61-8414св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., Штелик С. П. (суддя-доповідач)

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року у складі суддів: Пономарь З. М., Баранніка О. П., Посунся Н. Є.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті»,

відповідач - ОСОБА_1,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави.

На обґрунтування позову зазначено, що між сторонами 15 травня 2012 року укладений кредитний договір № 50004378, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 185 145 грн 12 коп., а також додаткова угода № 1 від 13 травня 2013 року до вказаного кредитного договору, відповідно до якої позичальник отримав додатковий кредит у розмірі 41 691 грн 58 коп. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22 травня 2012 року між сторонами укладений договір застави транспортного засобу № 50004378, відповідно до якого виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечуються заставою автомобіля марки VW модель СС кузов НОМЕР_3 2012 року випуску. Внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 12 лютого 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 147 551 грн 95 коп., у рахунок погашення якої позивач просив звернути стягнення на предмет застави.

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсними підпунктів 1.3.1., 1.3.2., 1.3.3. статті 1 «Загальні умови кредитування» кредитного договору, додатку до кредитного договору та графіку кредитування щодо умов платежу в іноземній валюті, про визнання договору припиненим, про визнання власником автомобіля, про зобов'язання товариства вилучити з державного реєстру запис про обтяження автомобіля.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року первісний позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 50004378 від 15 травня 2012 року у розмірі 147 551 грн 95 коп., яка складається з основної суми заборгованості у розмірі 65 277 грн 84 коп., збитків у розмірі 16 200 грн, штрафу - 39 938 грн 04 коп., пені - 10 899 грн 58 коп., 3 % річних - 3 313 грн 87 коп., інфляційних втрат - 9 013 грн 60 коп., звернуто стягнення на предмет застави (транспортний засіб марки VW, модель СС, кузов № НОМЕР_1, об'єм двигуна 1 798 куб. см, рік випуску 2012), шляхом його реалізації на публічних торгах відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», визнавши початкову ціну продажу предмету застави на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсними окремих положень кредитного договору та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що 21жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Порше Мобіліті»з проханням надати розрахунок суми для дострокового погашення кредиту.Кредитор виставив рахунок на погашення залишку суми кредиту та додаткового кредиту у розмірі 84 444грн 04 коп. ТОВ «Порше Мобіліті»погоджується з тим, що кошти у розмірі 65 092 грн 92 коп. перераховані на рахунок товариства 23 жовтня 2014 року. Проте, зазначених коштів не було достатньо для повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором. Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору, якщо в порушення вимог пункту 3.1 позичальник достроково поверне кредит у повному обсязі або в частині без попереднього отримання від кредиторарахунку, цей платіж вважатиметься авансовим платежем і зараховуватиметься у сплату суми, яка відшкодовує частину платежів, що підлягають сплаті у повернення кредиту у строки, передбачені графіком погашення кредиту. Таким чином, у зв'язку із недостатністю отриманих коштів для повного погашення кредиту та додаткового кредиту, грошові кошти у розмірі 65 092 грн 92 коп. є авансовим платежем та були зараховані на сплату щомісячних платежів за кредитним договором за листопад-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року, частини щомісячного платежу за березень 2015 року. Відповідно до положень пункту 3.2 статті 3 договору застави транспортного засобу № 50004378 від 22травня 2012 рокуправо застави припиняється у випадку повного виконання заставодавцем своїх зобов'язань за кредитним договором. У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором, відсутні підстави для зобов'язання товариства здійснити вилучення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про обтяження забезпечуваного транспортного засобу. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1відмовлено з тих підстав, що кредитний договір, положення якого ОСОБА_1 вважав недійсними, укладений ним добровільно, на свій розсуд. Положення договору, за якими ТОВ «Порше Мобіліті» зобов'язалось надати кредит у валюті України з визначенням його еквіваленту в іноземній валюті, а ОСОБА_1 зобов'язався погашати його у грошовому еквіваленті в іноземній валюті, відповідає вимогам статей 192, 524, 533 ЦК України. ОСОБА_1, погодившись з вказаними положеннями договору, фактично виконував їх до останнього здійсненого ним платежу.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2017 року в частині задоволення позовних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та стягнення судових витрат скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог. У іншій частині рішення суду залишено без змін.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що у жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Порше Мобіліті» із заявою про дострокове погашення залишку кредитних сум у повному обсязі і, погодивши з товариством розмір останнього, сплатив 23 жовтня 2014 року за відповідною квитанцією 65 092 грн 92 коп. Після сплати вказаного залишку ОСОБА_1 вважав свої зобов'язання перед товариством виконаними, а кредит погашеним, оскільки будь-яких претензій до нього від товариства не надходило. ТОВ «Порше Мобіліті» у суді визнало факти існування вказаної заяви ОСОБА_1 про дострокове погашення кредиту у повному обсязі від 21 жовтня 2014 року, погодження розміру залишку, оплати ним зазначеної суми у розмірі 65 092 грн 92 коп. та відсутність будь-яких претензій до ОСОБА_1 з приводу неповного дострокового погашення кредиту. Доказів того, що рахунок на оплату залишку кредиту компанією виставлено саме на суму 84 444 грн 04 коп. матеріали справи не містять. Крім того, ТОВ «Порше Мобіліті» разом з таким рахунком ОСОБА_1 не направлено нового графіку погашення кредиту. За недоведеності виставлення рахунку про інший розмір залишку кредиту, твердження ТОВ «Порше Мобіліті» про неповне дострокове погашення кредиту позичальником у жовтні 2014 року прийнятим до уваги бути не може. Будь-яких доказів про те, що ТОВ «Порше Мобіліті» заявило ОСОБА_1 про неповне погашення чи намагалось з'ясувати причину такого неповного погашення у передбаченому пунктом 6.3. кредитного договору (загальних умов кредитування) порядку, матеріали справи не містять. За положеннями вказаного пункту договору компанія зазначила про вживання необхідних заходів для забезпечення своїх прав щодо контактування з позичальником на свій же розсуд, однак покладення у разі не вживання таких заходів усіх ризиків лише на позичальника є безпідставним. Тобто, спірна ситуація та її наслідки фактично виникли саме з вини компанії, а не з вини позичальника. При ухваленні вказаного рішення апеляційний суд врахував також ту обставину, що предмет застави придбано ОСОБА_1 за кредитні кошти лише частково, оскільки з повної вартості автомобіля ТОВ «Порше Мобіліті» перераховано дилеру лише половину його вартості за основним договором. Заставою забезпечено саме вимоги основного кредитного договору від 15 травня 2012 року про своєчасне повернення кредиту у сумі 185 145 грн12 коп., процентів за користування ним у розмірі 9,90 % та комісії. Додатковий договір застави відповідно до додаткової суми кредиту на страхування сторонами не укладався і положення пункту 2.3.7. договору застави відносно страхування заставодавцем страхування за власні кошти не змінювались. За таких обставин визначена у якості звернення стягнення на предмет застави сума заборгованості з урахуванням додаткового кредиту та відповідно штрафними санкціями та збитками є безпідставною. На час укладення договору застави заставну вартість предмета застави визначено у сумі 370 290 грн 24 коп, при пред'явленні позову про звернення стягнення ТОВ «Порше Мобіліті» його оцінки не здійснено. Наявні у матеріалах справи відомості про вартість аналогічного автомобіля більше 600 тис. грн у порівнянні із сумою заборгованості за трьома спірними платежами за основним договором, є неспівмірною для обрання заставодержателем такого способу захисту, як звернення стягнення на предмет застави.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, ТОВ «Порше Мобіліті» просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що відповідач не надав доказів виконання ним кредитного зобов'язання у повному обсязі. 21 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Порше Мобіліті» з проханням надати розрахунок суми для дострокового погашення кредиту. Кредитор виставив рахунок на погашення залишку суми кредиту та додаткового кредиту у розмірі 84 444 грн 04 коп. ОСОБА_1 сплатив кошти у розмірі 65 092 грн 92 коп. товариства 23 жовтня 2014 року. Проте, зазначених коштів не було достатньо для повного виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором. Відповідно до пункту 3.1 кредитного договору, якщо в порушення вимог пункту 3.1 позичальник достроково поверне кредит у повному обсязі або в частині без попереднього отримання від кредитора рахунку, цей платіж вважатиметься авансовим платежем і зараховуватиметься у сплату суми, яка відшкодовує частину платежів, що підлягають сплаті у повернення кредиту у строки, передбачені Графіком погашення кредиту. Таким чином, у зв'язку із недостатністю отриманих коштів для повного погашення кредиту та додаткового кредиту, грошові кошти у розмірі 65 092 грн 92 коп. є авансовим платежем та були зараховані на сплату щомісячних платежів за кредитним договором за листопад-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року, частини щомісячного платежу за березень 2015 року. Висновки апеляційного суду щодо відсутності боргу ОСОБА_1 за кредитним договором, не відповідають обставинам справи.

16 березня 2018 року справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суди установили, що між сторонами 15 травня 2012 року укладений кредитний договір № 50004378, відповідно до умов якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 185 145 грн 12 коп., а також додаткова угода № 1 від 13 травня 2013 року до вказаного кредитного договору, відповідно до якої позичальник отримав додатковий кредит у розмірі 41 691 грн 58 коп. Усі платежі за договором повинні бути сплачені в гривні і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначеному відповідно до пункту 1.3 загальних умов кредитування.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 22 травня 2012 року між сторонами укладений договір застави транспортного засобу № 50004378, відповідно до якого виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечуються заставою автомобіля марки VW модель СС кузов № НОМЕР_1 2012 року випуску.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до умов пункту 3.1 кредитного договору позичальник має право в будь-який час повернути достроково кредит у повному обсязі або у частині. Для цього позичальник зобов'язаний звернутись до компанії не пізніше ніж за 7 робочих днів до запланованого повернення та отримати від компанії відповідний рахунок для сплати (включаючи суму дострокового погашення, проценти і комісії). Разом із рахунком позичальник отримує від компанії новий графік погашення кредиту. Такий графік погашення кредиту вважається погодженим позичальником та набирає чинності з моменту отримання коштів від позичальника на підставі зазначеного рахунку. Якщо в порушення зазначених вимог позичальник достроково поверне кредит у повному обсязі або в частині без попереднього отримання від кредитора рахунку, цей платіж вважатиметься авансовим платежем і зараховуватиметься у сплату суми, яка відшкодовує частину платежів, що підлягають сплаті у повернення кредиту у строки, передбачені графіком погашення кредиту.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції підтвердив, що 23 жовтня 2014 року він здійснив погашення заборгованості за кредитом у розмірі 65 092 грн 92 коп., вказаному йому за телефоном невідомою особою (представником позивача). Документально оформлення виконання повного погашення заборгованості з припиненням кредитних зобов'язань він з представниками кредитодавця не оформлював.

Таким чином, не підлягають доказуванню (стаття 82 ЦПК України) обставини про те, що ОСОБА_1 не дотримався порядку дострокового повернення кредиту за ініціативою позичальника, а тому сплачені ним 23 жовтня 2014 року кошти у розмірі 65 092 грн 92 коп. є авансовим платежем та були зараховані на сплату щомісячних платежів за кредитним договором за листопад-грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року, частини щомісячного платежу за березень 2015 року.

Недоведеність ТОВ «Порше Мобіліті» обставин виставлення рахунку про інший розмір залишку кредиту не є підтвердженням припинення кредитного зобов'язання у зв'язку з достроковим погашенням кредиту позичальником, оскільки суперечить змісту пункту 3.1 кредитного договору.

Посилання апеляційного суду як на підставу відмови у позові на те, що матеріали справи не містять доказів про те, що ТОВ «Порше Мобіліті» заявило ОСОБА_1 про неповне погашення чи намагалось з'ясувати причину такого неповного погашення у передбаченому пунктом 6.3. кредитного договору (загальних умов кредитування) порядку, не узгоджується зі змістом пункту 3.1 кредитного договору, який не покладає на кредитора обов'язку щодо з'ясування обставин неповного погашення кредиту позичальника у процесі дострокового повернення кредиту за ініціативою позичальника.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про припинення кредитного зобов'язання ОСОБА_1 внаслідок порушення процесуального закону, не встановив обсяг відповідальності боржника та не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

Допущені апеляційним судом порушення процесуального закону становлять підставу скасування ухваленого ним рішення за статтею 411 ЦПК України та направлення справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись статтями 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: А. О. Лесько

С.Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко

С. П. Штелик