Ухвала

05 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 2-2310/11

провадження № 61-6112ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2011 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на ювелірні вироби.

Зобов`язано витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 та повернути ОСОБА_1 ювелірні вироби.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, 3 000,00 грн збитків, 284,00 грн судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року рішення Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

23 березня 2019 року (відповідно до поштового штемпеля на конверті) ОСОБА_1 . направив касаційну скаргу на рішення Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року.

У касаційній скарзі порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як на причини пропуску строку на касаційне оскарження заявник посилався на те, що копію оскаржуваного рішення апеляційного суду отримано 15 березня 2019 року.

Проте наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження не можна визнати поважними, оскільки заявником не наведено обґрунтованих причин, які б унеможливлювали дотримання строків, передбачених ЦПК України, для звернення із даною касаційною скаргою, не надано жодних доказів на підтвердження факту невиконання апеляційним судом положень статей 222, 321 ЦПК України 2004 року щодо направлення сторонам у справі копій судових рішень та того, що заявник не міг отримати копію оскаржуваного рішення апеляційного суду поштовим відправленням або особисто в період з жовтня 2011 року до 15 березня 2019 року.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Згідно частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно навести поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на підтвердження поважності таких підстав.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 ЦПК України.

Пунктами 1, 2, 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено найменування суду, до якого подається скарга; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України особи, яка подає касаційну скаргу, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Усупереч вимогам наведеної норми закону касаційна скарга ОСОБА_1 подана до Верховного Суду України, в той час, як згідно Конституції України, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Також касаційна скарга ОСОБА_1 не містить відомостей, передбачених пунктами 2, 5 частини другої статті 392 ЦПК України.

З огляду на викладене ОСОБА_1 необхідно зазначити правильне найменування суду, до якого подається скарга; свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, а також вказати, в чому полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення вимог зазначеної норми закону до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору.

У зв`язку з наведеним заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Позов пред`явлений у 2011 році та містить декілька майнових вимог (визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди).

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» ставки за подання заяв і скарг встановлюються в таких розмірах: 1 відсоток ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На 01 січня 2011 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян визначено у розмірі 17,00 грн.

З огляду на положення зазначених норм законів, за подання касаційної скарги заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 266,49 грн (13 324,75 грн Х 1 % Х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Враховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати наведеніОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 05 жовтня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, витребування майна із чужого незаконного володіння, відшкодування моральної шкоди залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Лесько