Справа № 462/4290/18 Головуючий у 1 інстанції: Галайко Н.М.
Провадження № 22-ц/811/2963/18 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Залізничного районного суду м.Львова від 01 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, який підлягає індексації відповідно до закону, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути на її користь аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, 3-х річного віку, тобто до 16.09.2020.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що від шлюбу із відповідачем у них народилася донька, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою. Відповідач участі у вихованні та утриманні дитини не бере. Інколи може забезпечити найнеобхіднішим, проте цього недостатньо для нормального існування та розвиту дитини. Вважає, що оскільки між ними відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, добровільно відповідач свого обов'язку по утриманню доньки не виконує, то з відповідача слід стягнути аліменти у примусовому порядку. Вказує, що відповідач є приватним підприємцем і має постійний дохід, інших утриманців не має, працездатний, має нерухоме майно і транспортний засіб. Окрім цього, позивачка зазначала, що оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не має можливості отримувати прибуток і працювати, адже дитина потребує постійного догляду. На підставі наведеного просила позов задовольнити.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 01 жовтня 2018 року позов задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 3500 щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року до досягнення їх донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х річного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що районний суд не врахував встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та безпідставно стягнув аліменти на утримання дитини у розмірі 3500 грн. щомісячно, оскільки позивачкою не обґрунтовано необхідність стягнення аліментів у такому розмірі. Вказує, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є інвалідом другої групи. Зазначає, що за своїм матеріальним становищем він не може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 3500 грн., а також немає можливості сплачувати аліменти на утримання дружини. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1000 грн., в решті позову відмовити.

Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5).

Із долученої до матеріалів справі довідки з місця проживання про склад сім'ї і реєстрацію № 150 від 10 липня 2018 року вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України).

Встановлено, що між сторонами відсутня домовленість про сплату аліментів на дитину, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у примусовому порядку.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Враховуючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Відповідно до частини 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком вікoм дo 6 рокiв: з 01 січня 2019 - 1626 грн, з 01 липня - 1699 грн, з 01 грудня - 1779 грн.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини в розмірі 3500 грн щомісячно, суд першої інстанції не врахував розмір доходів відповідача та встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому колегія суддів вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1700 грн щомісячно.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно ч.4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини ОСОБА_5, однак колегія суддів, врахувавши розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, який з 01 січня 2019 року становить 1921 грн, та розмір доходів відповідача, вважає, що аліменти на утримання дружини слід визначити у розмірі 1000 грн. щомісячно.

За таких обставин, рішення суду слід змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини та дружини та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1700 грн щомісячно та аліменти на утримання дружини ОСОБА_3 у розмірі 1000 грн щомісячно. Відповідачем не надано доказів неможливості сплати аліментів у вказаному розмірі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Залізничного районного суду м.Львова від 01 жовтня 2018 року змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів на утримання дитини та дружини.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1700 грн щомісячно, що підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з 16 липня 2018 року до досягнення їх донькою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 3-х річного віку (до ІНФОРМАЦІЯ_3).

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 12.03.2019

Головуючий

Судді