Справа № 127/9196/19
Провадження 2/127/1302/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Вохмінової О.С.
з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення коштів, -
позов мотивований тим, що 14 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем була укладена угода про завдаток на покупку (встановлення) метало пластикових вікон № 234-340Аі/1. Відповідно до умов договору завдатку позивач сплатив 400 грн., проте договір на купівлю та встановлення метало пластикових вікон не був оформлений, строки і ціна конструкцій не погоджені. Відповідно до ст. 570 ЦК України позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму авансу в розмірі 400 грн.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав за викладених в позові обставин, пояснив, що представники ФОП ОСОБА_2 в грудні 2018 року ходили по квартирах і «нав`язували» свої послуги по встановленню металопластикових вікон. Він повідомив, що грошей у нього немає для придбання таких конструкцій, проте представник переконав його сплатити лише аванс 400 грн. і подумати з приводу подальшого оформлення замовлення. Обіцяв, що в разі відмови ця сума йому буде повернута. Ні угоди на придбання вікон, ні замірів, ні схем-креслень вони не складали. Наступного дня він передзвонив і прийшов до офісу, щоб відмовитись від встановлення вікон, але аванс йому не повернули. Просив позов задоволити.
В судове засідання відповідач - ФОП ОСОБА_2 повторно не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, відзиву на позов не подала. Про день та час розгляду справи була повідомлена повістками, надісланими рекомендованими листами з повідомленням за місцем здійснення підприємницької діяльності - АДРЕСА_1 , а також за місцем реєстрації - АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд дійшов висновку про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо матеріалів про правовідносини, що виникли між сторонами, і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи.
Враховуючи пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.
14.12.2018 року між ФОП ОСОБА_2 (постачальник) та ОСОБА_1 (замовник) була укладена угода про завдаток на покупку, встановлення металопластикових вікон, відповідно до якої замовник сплатив постачальнику завдаток в сумі 400 грн.
Даний договір був підписаний ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але інші істотні умови основного договору в письмовій формі не викладені.
В судовому засіданні також було встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо всіх істотних умов основного договору: порядку, строків оформлення договору купівлі-продажу та встановлення металоконструкцій, порядку розрахунку, вартості виробів та робіт постачальника тощо.
Станом на день розгляду справи по суті сторони не уклали договір купівлі-продажу металопластикових вікон, крім того, постачальником - ФОП ОСОБА_2 . не були виконані роботи по замірам, складанням схем-креслень конструкцій, не вручена замовнику схема майбутніх виробів, не погоджена ціна майбутніх виробів. Конструкції в квартирі ОСОБА_1 не встановлені.
Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, визначенні його умов. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 3 ЦК України одними із засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Законодавством щодо захисту прав споживачів визначено, що споживач завжди є більш вразливою, слабкою стороною в договірних відносинах з постачальником товарів і/або послуг, а тому потребує більшого захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Однією з встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання могло мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу металопластикових виробів.
Авансом є спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, але має функцію попередньої оплати. У разі, коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються у тому розмірі, в якому вони видавалися.
Оскільки договір купівлі-продажу металопластикових конструкцій між сторонами укладений не був, а сторони лише домовились укласти такий договір в майбутньому, передана ФОП ОСОБА_2 грошова сума в розмірі 400 грн. є авансом, який підлягає поверненню замовнику.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідач не подала відзиву на позов і обґрунтовані заперечення щодо позовних вимог ОСОБА_1 , а також не спростувала обставини, наведені позивачем. Тому справа вирішена на підставі тих доказів, що надав позивач.
Таким чином, оскільки сторони не уклали основний договір купівлі-продажу квартири, сплачена позивачем сума авансу підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
Оскільки позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.
Витрати позивача на правничу допомогу в сумі 600 грн., що підтверджуються договором про надання правничої допомоги від 14.01.2019 року (а.с. 15-17), актом виконаних робіт від 28.03.2019 року (а.с. 19), квитанцією про оплату гонорару адвокату в сумі 600 грн. (а.с. 18), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 509, 546, 570, 626 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 4, 5, 10, 12, 76-82, 89, 141, 223, 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , фактичне місце здійснення підприємницької діяльності - АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПННОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , пенсіонера, особи з інвалідністю 2 групи, кошти в сумі 400 грн., а також витрати на правничу допомогу в сумі 600 грн.
Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 10.06.2019 року.

Суддя: