Справа № 603/548/18
Провадження №2-о/603/1/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

присяжних: ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Монастириський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про оголошення фізичної особи померлою,

за участю заявника: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким оголосити померлим її батька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заяву обґрунтовано тим, що у 2000 році батько заявника - ОСОБА_4, разом з іншими чоловіками з с.Діброва Монастириського району, поїхали на роботу в м.Москва на три місяці. Після спливу трьох місяців ОСОБА_4 додому не повернувся і з того часу його місце перебування не відомо. Він не написав жодного листа та жодного разу не зателефонував, жодних відомостей протягом останніх вісімнадцяти років від нього ні заявник, ні його родичі не отримували.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.12.2012 року, ОСОБА_4 визнано безвісно відсутнім. Після ухвалення зазначеного рішення минуло більше пяти років, однак жодних відомостей про його місце перебування не надходило. Оголошення ОСОБА_4 померлим необхідно заявнику для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після ОСОБА_4

В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 заяву підтримала в повному обсязі та пояснила, що її батько ОСОБА_4 у 2000 році разом з іншими чоловіками з с.Діброва поїхали на роботу в м.Москва на три місяці, після чого ОСОБА_4 додому не повернувся і з того часу вона та інші його рідні втратили родинний звязок із ним та не отримували будь-якої інформації про нього на протязі зазначеного часу, на даний час його місцезнаходження невідоме.

Представник заінтересованої особи Монастириського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що дійсно у 2000 році ОСОБА_3 поїхав за кордон на роботу, після чого жодних відомостей від нього немає.

Аналогічні покази надали в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ №154369 виданого 25.02.2016 року, заявник ОСОБА_3 ОСОБА_8 уклала шлюб із ОСОБА_3 ОСОБА_9, в результаті чого змінила прізвище з «Винничук» на «Ковалюк».

Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №282383, виданого (повторно) 07.08.2018 року Монастириським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, батьком заявника ОСОБА_3 є ОСОБА_4.

Рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 24.12.2012 року у справі №1911-1280/2012, ОСОБА_4, 09.02.1967 року народженця, останнє відоме місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2, визнано безвісно відсутнім.

Вищевказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 з 2000 року відсутній по місцю проживання та заявник ОСОБА_3 втратила з ним будь-який зв'язок.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В ході судового розгляду судом не здобуто жодних доказів про наявність відомостей про місце перебування ОСОБА_4 після ухвалення судом рішення про визнання його безвісно відсутнім від 24.12.2012 року.

Згідно акту опиту свідків №222 від 30.07.2018 року, комісія у складі: в.о. старости с.Вербка та с.Доброва ОСОБА_10, депутата сільської ради ОСОБА_11, представника сільської ради ОСОБА_12, провели опитування свідків про підтвердження того факту, що ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3, безвісно відсутній з 2000 року по час складання акту. Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_6 підтвердили зазначений факт.

Також судом встановлено, що оголошення ОСОБА_4 померлим необхідно заявнику для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилась після смерті її батька.

Так, відповідно до вимог ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання не має відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до змісту зазначеної норми, кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла визначається строк протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання.

Згідно ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження.

Із роз'яснень викладених у п.13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що у справах про оголошення особи померлою суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Той факт, що ОСОБА_4 у 2000 році разом з іншими чоловіками з с.Діброва поїхали на роботу в м.Москва, після чого ОСОБА_4 додому не повернувся і з того часу втратила з ним родинний звязок підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Таким чином, оцінивши докази по справі в їх сукупності, приймаючи до уваги те, що у місці постійного проживання ОСОБА_4 немає відомостей про місце його перебування з 2000 року, тобто понад 18 років, його рідні втратили родинний звязок із ним та не отримували будь-якої інформації про нього на протязі зазначеного часу і на даний час його місце знаходження невідоме, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_3 слід задовольнити та оголосити її батька ОСОБА_4 померлим.

При цьому, враховуючи роз'яснення викладені у п.13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» днем смерті ОСОБА_4 слід вважати день набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим, оскільки судом не встановлено, а заявником не доведено існування обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 306, 308, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.46,47 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Монастириський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про оголошення фізичної особи померлою - задоволити.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє відоме місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 - визнати померлим з дня набрання рішенням суду законної сили.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини чи органу місцевого самоврядування для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заявник: ОСОБА_3 (с.Діброва Монастириського району Тернопільської області, паспорт громадянина України серії НЮ 378363).

Заінтересована особа: Монастириський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (вул. Шевченка, 12 А, м.Монастириська).

Повний текст рішення виготовлено 12.03.2019 року.

Суддя ОСОБА_15

ОСОБА_16 ОСОБА_1

ОСОБА_17 ОСОБА_2