У Х В А Л А

5 червня 2019 року м. Київ

Справа № 760/9809/16-ц

Провадження: № 22-ц/824/6793/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар Глухенька М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частини будинку в натурі та припинення спільної часткової власності,

в с т а н о в и в :

В травні 2016року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом обгрунтовуючи його тим, що на підставі договору дарування від 04 листопада 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зіновєвим С.В. та зареєстрованим в реєстрі під № 1-1973, вона є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . В пункті 3 договору дарування зазначено, що спірний будинок складається з дерев`яної будівлі літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. «В», гаражу літ. «Г», споруджень № 1-7, № І-ІІ. Інша частина будинку з 2001 року і по теперішній час належить на праві власності відповідачці. Тобто, спірне майно є домоволодінням, яке належить їм на праві власності в рівних частинах, та є об`єктом спільної часткової власності. До 2015 року вони, як співвласники, користувалися спільним майном в порядку, визначеному усною домовленістю між ними. Однак, відповідачка порушує ці домовленості, без її та те згоди користується частиною домоволодіння, яка перевищує визначену частку в спільній власності, перешкоджає їй в користуванні належною їй частиною, згоди щодо порядку виділу частин в натурі вони дійти не можуть. Житловий будинок під літ. «А» умовно поділено на 2 квартири, які зазначені в технічному паспорті під окремими номерами та кожна з яких обладнана окремим входом, санвузлом, кухнею і в спільному користуванні жодне з приміщень будинку літ. «А» не перебуває. Вона проживає в квартирі № 2. З огляду на те, що площа квартири № 2 менша за площу квартири № 1 , вважає за доцільне, окрім всіх приміщень квартири № 2 , виділити їй в натурі також і кладову 1-6, площею 0,7 кв. м., оскільки такий поділ є найбільш раціональним і логічним, а сторони отримають у власність ті приміщення, якими фактично користуються, враховуючи підвал та горище, які знаходяться над та під відповідними приміщеннями. Також зазначає, що сарай літ. «Б» та вбиральня літ. «В» мають бути виділені їй, оскільки знаходяться ближче до її квартири, а також всі ремонтні роботи у відповідних приміщеннях виконувалися за її рахунок. Гараж має бути виділений на користь відповідачки, оскільки знаходиться ближче до її квартири. Позивач вважала, що такий варіант поділу домоволодіння не порушить прав жодної зі сторін.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 20 лютого 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права та порушення норм матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що посилання суду першої інстанції на рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 28 квітня 2001, відповідно до якого спірний будинок вже був поділений між його співвласниками не може прийматись до уваги при розгляді даної справи, оскільки відповідачем була залучена тільки копія вказаного рішення, без підпису судді та відбитку печатки суду. Також, вказувала, що висновок суду першої інстанції про неподільність будинку є помилковим, оскільки його вже поділено на дві окремі квартири та за вказаним позивачем варіантом поділу він не втрачає свого цільового призначення. Також вказала, що експерт не може досліджувати в своєму висновку питання права та давати правову оцінку власному висновку. Вказує, що перевірка запропонованого варіанту поділу відповідності вимогам цивільного законодавства є виключною компетенцією суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 березня 2019 року відкрито апеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

17 травня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи у даній цивільній справі.

В обґрунтування заявленого клопотання посилалась на те, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано поданий нею висновок щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна від 11 травня 2018 року. При цьому, згідно вимог ст. 103 ЦПК України суд першої інстанції у разі сумніву щодо правильності вищевказаного висновку був наділений повноваженнями щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи, проте нею не скористався. ОСОБА_3 , заперечуючи проти заявлених позовних вимог, посилається на рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 28 квітня 2001 року, яким було встановлено фактичний розподіл спірного майна, який нібито відрізняється від поділу, який запропонувала ОСОБА_2 . Крім того, зазначає, що місцем реєстрації ОСОБА_3 . в довідці адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві від 13.06.2016 року вказано АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її адвокат Новак Н.Ю. підтримали заявлене клопотання.

ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_3 заперечував проти заявленого клопотання, посилаючись на рішення Жовтневого районного суду м. Києва від 28 квітня 2001 року, яким було встановлено фактичний розподіл спірного будинку.

Вислухавши думку учасників справи, колегія суддів приходить до висновку, про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

Відповідно до вимог статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебувають у провадженні, зокрема, суду.

Відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У відповідності до частин 1, 3, 5 статті 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Будь-яких заперечень щодо обраного позивачем експерта представник відповідача не висловив, щодо питань, з яких експерт має надати висновок, поклався на розсуд суду.

При цьому, апеляційний суд вважає, за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Як встановлено п. 5 ч. 1 ст. 252 та п. 9 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи на час її проведення.

Як убачається із матеріалів справи рішенням Жовтневого районного суду м. Києві від 28 квітня 2001 року вирішені питання про поділ будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Цим рішенням ОСОБА_5 виділено у власність гараж, а ОСОБА_6 виділено у власність сарай та вбиральню, тобто питання про поділ надвірних споруд спірного домоволодіння вже вирішено.

Предметом даного спору є виділення в натурі позивачу як співвласнику Ѕ частини будинку та припинення спільної часткової власності.

З огляду на те, що з`ясування наявності технічної можливості виділу в натурі належної позивачу частини будинку має істотне значення для вирішення даного спору і потребує спеціальних знань, колегія суддів вважає за необхідне призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, у зв`язку з чим зупиняє провадження у справі на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 108, 109, 252, 253, 261, 368 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про призначення судової будівельно-технічної експертизи задовольнити.

Призначити по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Галієвій (Непоп) Олені Мансурівні, свідоцтво експерта №1738, адреса: Київська обл., Вишгородський р-н, вул. Лісова, 10-В, попередивши експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від дачі висновку.

На вирішення експертизи поставити наступні питання:

Чи можливий з технічної точки зору та з врахуванням фактичного користування, що склалось між співвласниками, виділ Ѕ ідеальної частки будинку, яка належить ОСОБА_2 , будинку (без надвірних споруд) за адресою: АДРЕСА_1 ?

Якщо такий виділ можливий, то визначити відповідні варіанти (надати варіанти з урахуванням фактичного користування, яке слалось між співвласниками?

У разі надання варіантів виділу з відступом від ідеальної частки, визначити розмір грошової компенсації?

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи.

Зобов`язати ОСОБА_3 надати судовому експерту доступ до частини будинку АДРЕСА_1 , що перебуває у її користуванні.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи, покласти на ОСОБА_2 .

Провадження у справі зупинити до отримання висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повне судове рішення складено 6 червня 2019 року.

Головуючий: Т.О. Невідома

Судді: Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль