Справа № 495/2528/18
№ провадження 2/495/721/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

28 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря - Бучка І.В., Гасанзаде М.Р.,

справа № 495/2528/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород - Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею ,

представник позивача за первісним позовом - адвокат Сакун Г.П. на підставі ордеру серії ОД № 140425,

представник органу опіки та піклування - Завгороднюк В.О. на підставі довіреності,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 , звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: cлужба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини, просить суд: визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із своєю матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 ; судові витрати покласти на відповідача /разом з витратами на правничу допомогу/.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.10.2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , від якого має спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сімейне життя з відповідачем не склалось, а тому рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.01.2017 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1

На даний час неповнолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на її повному утриманні.

У зв`язку із тим, що вони не можуть дійти згоди про подальше місце проживання спільної дитини, то саме в судовому подяку у відповідності до вимог ч.1 ст. 161 СК України має бути визначено місце проживання їх сина.

За вказаних вище підстав вона просить її позовні вимоги задовольнити.

04.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду через свого представника з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею, уточнивши свої позовні вимоги 16.01.2019 року остаточно просить суд: зобов`язати відповідача ОСОБА_1 не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною шляхом надання побачень кожної суботи та неділі тижня та в день народження сина з 09-00 години до 19-00 години, в день народження батька / ОСОБА_2 / та в день народження бабусі / ОСОБА_4 / з 09-00 години до 19-00 години, окрім цього в новорічні та різдвяні свята в рівних частинах, визначивши місця зустрічі за адресою: АДРЕСА_2 /місце проживання батька дитини за пропискою/, та громадські місця, а також зимні, осінні та весняні канікули по 6 календарних днів та літні канікули по 10 календарних днів щороку з можливістю виїзду на відпочином в межах України після того, як дитина піде до школи.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.02.2019 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею, об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини.

Позивач та її представник в судовому засіданні свої позовні вимоги щодо встановлення місця проживання дитини разом з матір`ю підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував, проте просив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити в повному обсязі, про що надав заяву.

Представник органу опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради в судовому засіданні просив винести рішення згідно вимог чинного законодавства.

Вислухавши пояснення позивача за первісним позовом та її представника, а також оголосивши заяву представника відповідача, вислухавши представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 з 14.10.2011 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 19.01.2017 року було розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по цивільній справі № 495/9548/16-ц. /л.с. 11,12/

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , наявною в матеріалах справи. /л.с. 13/

У відповідності до довідки, виданої Центром надання адміністративних послуг Білгород-Дністровської міської ради № 363 від 28.02.2018 року, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

До складу сім`ї входить: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В якості обґрунтування своїх вимог позивач також приєднала до матеріалів справи копії правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 , що належить їй на праві приватної власності, згідно договору дарування квартири від 21.03.2016 року, а також копію домової книги на вказану вище квартиру, де зареєстрованими особами значаться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 14.08.2017 року.

У відповідності до акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. В квартирі є коридор, санвузол, кухня. Житлова кімната.

З кімнати вихід на балон. Квартира чиста та затишна. Комунікації централізовані. Квартира обладнана побутовою технікою. В кімнаті є окреме спальне місце, дитячі іграшки, одяг, відповідного віку. Продукти харчування в наявності. Коштів на утримання дитини зі слів матері достатньо. За результатами обстеження з`ясовано, що створені всі необхідні умови для проживання, навчання сина.

У відповідності до довідки № 24 від 11.04.2018 року, виданої директором дошкільного закладу № 5 «Казка», керівники групи № 1 дошкільного закладу № 5 «Казка» підтверджують те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виховується у довіреній їм групі з 2016 року.

За час навчання ОСОБА_3 його духовним, інтелектуальним та культурним розвитком та вихованням цікавилась лише його мати ОСОБА_1 , яка приводить та забирає сина, відвідує керівника групи та батьківські збори.

ОСОБА_2 , який є батьком ОСОБА_3 у дошкільному закладі жодного разу не був.

Духовним, інтелектуальним та культурним розвитком сина не цікавився, у вихованні сина участі не приймає.

Згідно листа № 557 від 24.04.2018 року КЗ «Білгород-Дністровська міськрайонна багатопрофільна лікарня», дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає по АДРЕСА_1 взятий на облік у дитячій поліклініці з 26.07.2012 року .

Хлопчик народився недоношений вагою 1920 гр.

З 03.07.2012 року по 25.07.2012 року перебував на стаціонарному лікуванні з приводу ВТК І ст., гіпоксичної ішемічної енцефалопатії, пневмонії, пахової грижі.

За період життя дитина декілька раз перенесла гостру респіраторну інфекцію.

Доглядом за здоров`ям та лікуванням сина займається безпосередньо його мати ОСОБА_1 . За останні 2 роки батько дитини ОСОБА_2 не відвідував дитячу поліклініку, лікуванням дитини не займається.

Позивач стверджує, що в інтересах малолітнього проживати саме з матір`ю, а не з її батьком, вона має можливість забезпечити сина належні умови проживання, повною мірою займатися його вихованням.

З матеріалів справи вбачається, що 04.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею, у якій посилався на те, що після того, як вони з відповідачем вирішили розірвати шлюб, вона усілякими способами перешкоджає їх спілкуванню з дитиною.

Проте, стверджує, що будь-яких підстав вважати його батьком, що не в змозі виконувати свої батьківські права і обов`язки не існує.

Вказує, що він як свідомий громадянин розуміє свій батьківський обов`язок приймати участь у вихованні сина. Жодних обставин, які б давали підстави вважати, що його спілкування з дитиною спричинить шкоду сину не існує. Створення перешкод відповідачем їх спілкуванню із сином порушує не тільки його права як батька, а в першу чергу порушує права та суперечить інтересам дитини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач приєднав до матеріалів справи акт від 14.06.2018 року та довідку з місця реєстрації, про склад сім`ї та прописку, згідно яких власником квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_4 .

Зі слів сусідів у вищевказаній квартирі мешкає син власниці - ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_2 .

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , будинок належить на правах приватної власності ОСОБА_6 . В будинку 2 житлові кімнати, ванна, кухня, коридор. Умови проживання відповідають санітарно-гігієнічним вимогам. Опалення пічне, водопостачання центральне, каналізація місцева. Одна з кімнат дитяча. Є меблі, одяг, багато іграшок. Батько приймає участь у вихованні дитини. Матеріально частково утримує дитину, сплачує аліменти у сумі 4 тис грн. За результатами обстеження було з`ясовано, що створені всі необхідні умови для проживання та навчання дитини.

У відповідності до характеристики, складеної Білгород-Дністровським ВП ГУНП в Одеській області 30.01.20169 року, гр. ОСОБА_2 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 - характеризується посередньо. У зловживанні алкогольними напоями та у вживанні наркотичних речовин - помічений не був. Раніше не надходило скарг на поведінку гр. ОСОБА_2 з боку сусідів та родичів. До адміністративної відповідальності не притягувався.

Заперечуючи проти задоволення зустрічних позовних вимог, відповідач ОСОБА_1 надала до суду відзив, який уточнила 20.09.2018 року, де зазначила, що позивачем не надано жодного доказу того, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 перешкоджає у спілкуванні з сином.

Навпаки, в матеріалах справи є письмові докази того, що позивач - батько дитини ОСОБА_2 у дошкільну установу ні разу не з`являвся, духовним, інтелектуальним, культурним розвитком та вихованням свого сина не цікавився, у вихованні сина участі не приймає, медичну установу з сином не відвідує, доглядом та здоров`ям і лікуванням свого сина не займається.

Окрім того, позивачем не доведено факту його місця фактичного проживання.

Вважає, що таким фактом, зокрема має бути наявність права власності на житло, що належить позивачу, договір найму житла тощо.

Відповідачу невідомо, хто фактично перебуває у вказаній квартирі та стан їхнього здоров`я, хто є власником житла, чи відповідає квартира усім санітарним та протипожежним вимогам, чи є за вказаною адресою зареєстрована вогнепальна та мисливська зброя.

Більш того, позивачем не доведено чи спроможній він забезпечити гідний відпочинок дитини під час канікул.

Відповідач посилаючись на матеріали іншої цивільної справи стверджує, що ОСОБА_2 не має самостійного доходу. Проживає з дружиною, що має інвалідність. Періоди працевлаштування мали непостійний та більш ситуаційний характер, періоди роботи обмежувались декільками місяцями після чого наступав тривалий період безробіття, станом на сьогодні, стверджує, ОСОБА_2 не має постійного місця працевлаштування та сталого доходу.

В якості доказу надає до матеріалів справи відзив представника ОСОБА_2 у іншій цивільній справі /про стягнення аліментів та утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі до досягнення дитиною повноліття/, де зі слів особи, яка представляє інтереси ОСОБА_2 вказане, що дійсно на протязі 2012-2016 років по декілька місяців ОСОБА_2 працював матросом на суднах іноземних співвласників, однак вказане працевлаштування мало непостійний та більш ситуаційний характер, періоди роботи обмежувались декільками місяцями після чого наступав тривалий період безробіття. Зі слів клієнта, станом на сьогодні ОСОБА_2 не має постійного місця працевлаштування та сталого доходу.

Таким чином, відповідач вказує, на відсутність сталого самостійного доходу позивача, у зв`язку з чим ставить під сумнів матеріальне забезпеченням малолітнього під час канікул.

Однак, позивач за зустрічним позовом спростовує наведене вище, розрахунком заборгованості по аліментах, складеним державним виконавцем Білгород - Дністровського МРВДВС ГТУЮ, де станом на 31.12.2018 року заборгованість по аліментах боржника ОСОБА_2 відповідно до вимог виконавчого листа № 495/2250/18 виданого 19.07.2018 року Білгород-дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 4000 грн щомісячно на утримання дитини: сина ОСОБА_3 відсутня .

Відповідно до ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. (ч.4).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Так, з метою повного та об`єктивного розгляду справи, Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було здійснено запит до органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 та про порядок спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_3 та визначення способу участі у його вихованні.

Так, згідно наданого на запит суду висновку «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » № 02/15-29-177/274 від 05.02.2019 року, виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування прийняв до уваги вік дитини, а також те, що батько дитини за місцем реєстрації проживає не постійно, виходячи з інтересів дитини вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно наданого на запит суду висновку «Про порядок спілкування ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначення способу участі у його вихованні», виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради як орган опіки та піклування враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Білгород-Дністровської міської ради від 12.03.2019 року, вік дитини, виходячи з інтересів дитини, вважає за доцільне встановити порядок спілкування ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

1) Зустрічатися:

- Не менше 8 днів на місяць, в період осінніх, зимових, весняних канікул - не менше 2 днів, влітку - не менше 10 днів, з правом спільного відпочинку ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 в межах України протягом канікулярного періоду за умови дотримання прав та інтересів дитини з попередньою домовленістю батька з матір`ю;

- В день народження ОСОБА_3 - за попередньою домовленістю батька з матір`ю;

- В день народження батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_4 - за попередньою домовленістю батька з матір`ю.

2) Рекомендувати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взаємно інформувати про стан здоров`я ОСОБА_3 ;

3) Попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про недопустимість підбурювання Миколи проти кожного з них.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання.

Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

З матеріалів справи вбачається про існування між колишнім подружжям стійкого особистого конфлікту, та вбачається конфлікт щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації.

За змістом статті 31 ЦК України, малолітньою особою є дитина віком до чотирнадцяти років.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них дитина залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо дитини, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітнього.

При цьому суд ураховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, його вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України», Європейський суд з прав людини наголосив, що основне значення при визначенні місця проживання дитини має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. При цьому Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Згідно ч.1 ст. 161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини , бути розлучена зі своєю матір`ю.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зустрічному позові ОСОБА_2 вказав, що звертаючись до суду з метою встановлення графіку зустрічей з дитиною він усвідомлює, що його синові лише шість років та його не варто на тривалий час розлучати із матір`ю, тим самим ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання сина разом із ОСОБА_1 .

Таким чином, дослідивши всі докази в їх сукупності, прийнявши до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, суд виходячи з віку дитини, принципу 6 Декларації прав дитини вважає, що проживання дитини з матір`ю забезпечить дитині більш повний нормальний фізичний і духовний розвиток, тому місце проживання дитини слід визначити разом з матір"ю.

Суд ухвалюючи рішення виходить з того, що згідно до ст.ст. 1, 4, 11, 18 Закону України «Про охорону дитинства», забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає - забезпечення належних умов для охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

В такому випадку, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , суд вважає за необхідне їх частково задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Так, судом вирішено спір щодо визначення місця проживання дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із матір`ю ОСОБА_1

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що відповідачем чиняться перешкоди у його спілкуванні з дитиною, що проявляється зокрема в тому, що протягом тривалого часу відповідач заборонила дзвонити до неї, пояснивши, що усі спроби побачитись та поспілкуватись з дитиною будуть марними.

Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вказаних вище норм чинного законодавства, позивачем не надано суду жодного належного та об`єктивного доказу вчинення з боку відповідача ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3

Разом з тим, суд приймає до уваги і те, що у відповідності до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою.

Згідно до ст. 141 СК України, мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею.

Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Також відповідно до ст. ст. 11,15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

В судовому засіданні встановлено, що спілкування ОСОБА_2 з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку.

Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт.

Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.

Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить її виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Разом з тим, суд враховує висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради «Про порядок спілкування ОСОБА_2 з малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та визначення способу участі у його вихованні», та вважає за доцільне встановити порядок спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання права батьку зустрічатися з сином:

- Не менше 8 днів на місяць, в період осінніх, зимових, весняних канікул - не менше 2 днів, влітку - не менше 10 днів, з правом спільного відпочинку ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 в межах України протягом канікулярного періоду за умови дотримання прав та інтересів дитини з попередньою домовленістю батька з матір`ю;

- В день народження ОСОБА_3 - за попередньою домовленістю батька з матір`ю;

- В день народження батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_4 - за попередньою домовленістю батька з матір`ю.

4) Рекомендувати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взаємно інформувати про стан здоров`я ОСОБА_3 ;

5) Попередити ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про недопустимість підбурювання Миколи проти кожного з них.

Таким чином, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, а саме в частині визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею, з урахуванням віку дитини, потреб та інтересів дитини та висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради.

В іншій частині в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 слід відмовити.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 , сплачений нею згідно квитанції № ПН 3593 від 13.03.2018 року судовий збір у розмірі 704, 80 грн, а також витрати, що вона понесла у зв`язку з оплатою послуг адвоката у розмірі 3000 грн, згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 02-04/18-2528.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 141, 153, 155, 157, 158, 159, 180-184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 разом із своєю матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений нею згідно квитанції № ПН 3593 від 13.03.2018 року судовий збір у розмірі 704, 80 грн. а також витрати, що вона понесла у зв`язку з оплатою послуг адвоката у розмірі 3000 грн. згідно квитанції до прибуткового касового ордеру № 02-04/18-2528.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею - задовольнити частково.

Встановити порядок спілкування ОСОБА_2 з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом надання права батьку зустрічатися з сином:

- не менше 8 днів на місяць, в період осінніх, зимових, весняних канікул - не менше 2 днів, влітку - не менше 10 днів, з правом спільного відпочинку ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 в межах України протягом канікулярного періоду за умови дотримання прав та інтересів дитини з попередньою домовленістю батька з матір`ю;

- в день народження ОСОБА_3 - за попередною домовленістю батька з матір`ю;

- в день народження батька ОСОБА_2 та бабусі ОСОБА_4 - за попередною домовленістю батька з матір`ю.

Рекомендувати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 взаємно інформувати про стан здоров`я ОСОБА_3 ;

В іншій частині в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у виховані дитини та спілкуванні з нею - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 08.11.2011 року, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 08.11.2001 року, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради, адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Михайлівська, 56, .

Суддя: