ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/2754/19

Провадження № 22ц/818/2838/19

29 травня 2019 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року у складі судді Грищенко І.О. по справі № 638/2754/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомості,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомості.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначає, що ОСОБА_2 виявила намір придбати у нього дві квартири: АДРЕСА_1 . У день укладання правочину відповідачка попросила за для зменшення бази оподаткування для неї зазначити у договорі купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 не договірну вартість квартири (800 000 грн.), а занижену вартість у розмірі 101 660 гривень. До підписання у нотаріуса договору йому передано 101 660 гривень, а остаточну суму ОСОБА_2 зобов`язалась передати вже після укладання і нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Для реалізації усної домовленості він погодився продати ОСОБА_2 і квартиру АДРЕСА_3 за ціною 619 132 грн. Всупереч домовленостям до сьогоднішнього часу він так і не отримав остаточного розрахунку , у зв`язку з чим ним подано позов про розірвання договорів.

Існує реальна імовірність , що ОСОБА_2 скористається тим, що вона є власником квартир та проведе їх відчуження третім особам.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 відчужувати об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Накладено заборону ОСОБА_2 відчужувати об`єкти нерухомого майна: квартиру АДРЕСА_3 та квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвала мотивована тим, що позовні вимоги стосуються розірвання договорів купівлі - продажу квартир та скасування державної реєстрації права власності на спірні квартири за відповідачем, то наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Позивачем суду не було надано доказів щодо існування ризику відчуження спірних квартир, що може призвести до утруднення виконання або невиконання рішення суду, а тому забезпечення позову є беззаперечним порушенням прав відповідача.

Також суд не вирішив питання про зустрічне забезпечення, оскільки вона з 2007 року є фізичною особою- підприємцем , основним видом діяльності якого є - надання в оренду та експлуатація власного чи орендованого майна- і забезпечення позову стосовно одночасної заборони відчуження двох квартир- впливає на діяльність ФОП, обмежуючи господарські права.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як підтверджується виділеними матеріалами справи 27 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: кв. АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 07 березня 2019 року заборонено відчуження спірних квартир.

Відповідно до частини 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тобто, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Вжиття заходів забезпечення позову має бути співмірними з заявленими позовними вимогами.

ОСОБА_1 пред`явлено позов про розірвання договорів купівлі-продажу нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_5 та АДРЕСА_4 , укладених між ним і ОСОБА_2 та скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на квартири.

Отже, предметом спору є договори купівлі - продажу нерухомості , на підставі яких здійснено перереєстрацію права власності на квартири, які були зареєстровані за ОСОБА_1

Враховуючи, що спір стосується нерухомого майна, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що невжиття заходів забезпечення позову саме у такій формі, як зазначено в ухвалі може утруднити виконання можливого рішення суду.

Що стосується посилання відповідачки, що вона є фізичною особою - підприємцем і постановлення ухвали про забезпечення позову є втручанням у її господарську діяльність - судовою колегією не приймається.

ОСОБА_2 дійсно зареєстрована як фізична особа підприємець, однак забезпечення позову не є втручанням у господарську діяльність.

Ухвалою суду заборонено тільки відчуження цих квартир, а сдача в оренду - діяльність ОСОБА_2 як фізичної особи - підприємця - цих обставин не стосується. ОСОБА_2 не позбавлена можливості користуватися цим майном, окрім його відчуження.

Отже, підстав для скасування ухвали суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 березня 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 червня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко