ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
17 травня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Соляник А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бабіча Сергія Анатолійовича звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням з підстав відсутності понад шести місяців за місцем реєстрації.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В цій квартирі зареєстрована ОСОБА_2 , яка є донькою колишнього власника цієї квартири, яка не знялась з реєстрації на момент продажу квартири оскільки з 2013 року проживає в Російській Федерації в м АДРЕСА_2 . Оскільки ОСОБА_2 не проживає у цій квартирі з 2013 року і порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, і виникнення проблем зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються за нею, тому, на підставі ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України (далі ЖК України) просила визнати відповідача такою, що втратила право користування вищезазначеною квартирою.
Від позивача та її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. У заяві зазначили, що позовні вимоги підтримують і не заперечують проти заочного розгляду справи.
Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.
З урахуванням викладених обставин, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
На підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.11.2018, зареєстрованому в реєстрі за № 1461, ОСОБА_1 (позивачу у справі) належить на праві власності квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
З цього договору вбачається, що попереднім власником був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-9).
Крім цього, право власності на цю квартиру, яка належить ОСОБА_1 підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 144979365 від 12.11.2018 (а.с.10).
Судом також встановлено, що на час продажу квартири за відомостями департаменту реєстраційних послуг ЗМР за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 07.11.2018 № 01-73/02/4732 (а.с.11).
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 від 12.11.2018, якою останній повідомив суд, що на момент продажу квартири його донька ОСОБА_2 не була знята з реєстрації у квартирі у зв`язку з тим, що з 2013 року не проживає в Україні, а проживає з того часу в м. Москва Російської Федерації (а.с.16).
Крім цього, в матеріалах справи міститься копія паспорту ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським РВ УМВС в Запорізькій області 08.11.2007, в якому наявний штам реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , та копія паспорту ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевським РВ УМВС в Запорізькій області 18.04.1997.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , є донькою ОСОБА_3 , який був попереднім власником квартири, яка на теперішній час належить позивачу на праві власності.
Як вказує позивач та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, відповідач більше 7 років не проживають у даній квартирі, проте, є зареєстрованою у ній, що порушує її права на вільне володіння, користування та розпорядження майном, і сплатою надмірних комунальних платежів.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Судом встановлено, що відповідач 7 років не проживають за вищевказаною адресою, підстав для продовження терміну зберігання за ними права користування спірним житловим приміщенням, передбачених ст. 71 ЖК України, немає. Участі в оплаті комунальних послуг за квартиру відповідач не приймає, що свідчить про втрату нею інтересу до спірного житлового приміщення як до свого постійного місця проживання.
Тому, позовні вимоги є обґрунтованими, а відповідач ОСОБА_2 , підлягає визнанню такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі плати судового збору, що підтверджені документально, а саме у розмірі 704,80 грн. (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 7680, 89, 141, 142, 259, 265, 273, 274279, 280289 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищезазначених строків, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Якщо після набрання заочним рішенням суду законної сили зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Суддя А.В. Соляник