КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №753/6672/19-ц
Апеляційне провадження №22-ц/824/7854/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів Сліпченка О.І., Сушко Л.П., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В :

28 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просилавизнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу РогачаВадима Вікторовича про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер №43998471 від 06 листопада 2018 року, на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», а саме: квартиру АДРЕСА_1,

витребувати квартиру АДРЕСА_1 з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» із скасуванням права власності на вказану квартиру за вказаним товариством з відновленням державної реєстрації права власності на неї за ОСОБА_1 .

Разом з тим, 29 березня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на спірну квартиру, заборонити розпоряджатися та користуватися нею, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» та будь-яким іншим особам, окрім зареєстрованих осіб та членів сім`ї, в позасудовому порядку вчиняти дії щодо користування та розпорядження квартирою.

Свої вимоги поданої заяви обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» вживає заходів щодо відчуження спірної квартири і, з цією, метою виступило організатором аукціону, а відтак, будучи власником вищевказаної квартири на підставі оспорюваної реєстрації, має об`єктивну можливість відчужити її будь-яким третім особам, що свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» в позасудовому порядку вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування постановленої ухвали місцевий суд зазначив, що зважаючи на підстави і предмет позову, суд дійшов до переконання, що належним і достатнім інструментом забезпечення ефективності судового захисту порушеного права буде арешт спірної квартири та заборона Товаристу з обмеженою відповідальністю «ФК «Депт Фінанс» у позасудовому порядку вчиняти дії щодо користування та розпорядження нею.

Оскільки ОСОБА_1 має зареєстроване в установленому порядку місце проживання в Україні та порушує питання про відновлення свого права на майно, яке до вчинення оспорюваних дій належало їй на праві власності з 2002 року, а застосовувані судом у даній справі заходи забезпечення позову направлені виключно на збереження існуючого статусу між сторонами до ухвалення судового рішення та не несуть будь-яких потенціальних збитків для відповідача, підстав для застосування зустрічного забезпечення суд не вбачає.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» подало апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права при її постановленні.

Просить ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенніподаної заяви.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходів забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та ( або ) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Не допускається забезпечення позову шляхом накладення арешту на заробітну плату, пенсію та стипендію, допомогу по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю ( включаючи догляд за хворою дитиною ), вагітністю та пологами, по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю, на майно або грошові кошти неплатоспроможного банку, а також на майно або грошові кошти Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Ця вимога не поширюється на позови про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Не може бути накладено арешт на предмети, що швидко псуються.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, заборони або встановлення обов`язку вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації чи ліквідації банку.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов`язку вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії за позовами власників або кредиторів неплатоспроможного банку до такого банку або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, можуть бути передані приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передані майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 28 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із названим позовом, де просилавизнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу РогачаВадима Вікторовича про державну реєстрацію прав та обтяжень, індексний номер №43998471 від 06 листопада 2018 року, на нерухоме майно за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», а саме: квартиру АДРЕСА_1,

витребувати квартиру АДРЕСА_1, з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» із скасуванням права власності на вказану квартиру за вказаним товариством з відновленням державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 ( а.с. 1-13 ).

Разом з тим, 29 березня 2019 року ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на спірну квартиру, заборонити розпоряджатися та користуватися нею, заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» та будь-яким іншим особам, окрім зареєстрованих осіб та членів сім`ї, в позасудовому порядку вчиняти дії щодо користування та розпорядження квартирою ( а.с. 44-47 ).

Свої вимоги поданої заяви обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» вживає заходів щодо відчуження спірної квартири і, з цією метою, виступило організатором аукціону, а відтак, будучи власником вищевказаної квартири на підставі оспорюваної реєстрації, має об`єктивну можливість відчужити її будь-яким третім особам, що свідчить про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача і може істотно ускладнити виконання рішення суду ( там же ).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на 21 лютого 2019 року,Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» є власником квартири АДРЕСА_1 ( а.с. 32зв.-33 ).

Відповідно до протоколу електронного аукціону від 10 березня 2019 року зазначена квартира була виставлена на продаж, однак, аукціон не відбувся за відсутності учасників ( а.с. 48-49 ).

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено ( а.с. 81-83 ).

Накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» в позасудовому порядку вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ( там же ).

Постановляючи ухвалу з цього приводу, суд першої інстанції, на переконання апеляційного суду, в частині задоволення вимог щодо накладення арешту на зазначену квартиру повністю дотримався вимог ст.ст. 149-154 ЦПК України, положень постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відтак, місцевий суд, із врахуванням доказів по справі, наявності спору між сторонами, реальної загрози невиконання та утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі відчуження спірного майна третім особам, відповідності виду забезпечення позову поданим позовним вимогам, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість заявленого клопотання в цій частині.

При цьому, будь-які права та охоронювані законом права та інтереси Товаристваз обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», як власника спірного майна, зазначеним судовим рішенням в даній частині не порушені.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, місцевий суд в частині ухвалення рішення щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірно майно правильно встановив обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 149-151, 153, 154 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення, яке не може бути скасоване в цій частині у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Проте, в частині вирішення решти вимог заяви про забезпечення позову, а саме: заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» або будь-яким іншим особам, окрім зареєстрованих осіб та членів їх сім`ї, в позасудовому порядку вчиняти дії щодо користування та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням по справі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначите наступне.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року у п.п. 4, 5, 6 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Відтак, в цій частині, враховуючи викладене, з точки зору другої інстанції, заява про забезпечення позову не ґрунтується на положеннях закону та не може бути задоволена.

Окрім цього, місцевий суд в даній частині забезпечив позов щодо квартири АДРЕСА_1 , що не є спірним майном та з приводу якої відповідні вимоги не заявлялися.

Суд першої інстанції також вийшов за межі заявлених вимог з цього приводу і забезпечив позов не у спосіб, заявлений ОСОБА_1 .

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 149-151, 153, 154 ЦПК України, знайшли своє підтвердження при розгляді апеляції лише в зазначеній частині.

Відтак, ухвала суду першої інстанції в частині заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» або будь-яким іншим особам, окрім зареєстрованих осіб та членів їх сім`ї, в позасудовому порядку вчиняти дії щодо користування та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням по справі, постановлена із названими порушеннями, а тому, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України, вона підлягає скасуванню із ухваленням по справі нового судового рішення про залишення цих вимог без задоволення відповідно до ст.ст. 5, 149-154 ЦПК України.

Доводи відзиву ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ( а.с. 111-117 ), зокрема, про те, що в матеріалах справи наявні докази того, що група молодих людей перебувала в квартирі, спроба Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» здати спірне майно в оренду є порушенням прав неповнолітніх дітей, що проживають в ній, на переконання апеляційного суду та в силу викладеного, не є належною правовою підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення в визначеній судом другої інстанції частині.

Інші доводи відзиву, зокрема, про те, що дії відповідача з переведення на себе права власності на спірну квартиру, вартість якої перевищує її заборгованість у декілька разів, проведення незаконної оцінки та реалізації квартири без її відому, у даному конкретному випадку, не можуть бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції, оскільки суд розглядає питання про вжиття заходів забезпечення позову, а не вирішує позовні вимоги по суті спору.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне, у відповідності до положень ст. 127 ЦПК України, продовжити ОСОБА_1 строк для його ( відзиву ) подачі, який наданий ухвалою Київського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року ( а.с. 105-106 ), оскільки вона була позбавлений можливості подати йоговчасно.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 149-154, 263, 367, 368, 374, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» задовольнити частково. Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», державного реєстратора в особі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, витребування майна з чужого незаконного володіння, в частині заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» в позасудовому порядку вчиняти будь-які дії щодо розпорядження та користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати та ухвалити за заявленими вимогами нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 про заборону Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс» або будь-яким іншим особам, окрім зареєстрованих осіб та членів їх сім`ї, в позасудовому порядку вчиняти дії щодо користування та розпорядження квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням по справі, залишити без задоволення.

В решті ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко