Справа №345/4328/19
Провадження № 2/345/1612/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.10.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б. , секретаря судового засідання Баран В.В., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті, мама позивача ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину та вступила в користування спадковим майном, однак через поганий стан здоров`я не встигла оформити належним чином свої спадкові права. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивача ОСОБА_5 , яка залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Голинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 02.02.1998 року, згідно якого все своє майно , де б воно не знаходилося і з чого б не складалося , заповіла позивачу. Після смерті матері відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із будинковолодіння по АДРЕСА_1 . 04 вересня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Втім, постановою нотаріуса від 10.09.2019 р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки спадкоємцем не подано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 та у свідоцтві про право власності на жилий будинок виданий Голинською сільською радою Калуського району 15.02.1988 року, зазначено, що житловий будинок належить членам колгоспного двору , а відповідно до ст. 356 ЦК України слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної часткової власності. В зв`язку з цим позивач змушена звернутись із позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно, оскільки іншого способу захистити своє право на спадщину не має .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надала заяву , згідно якої просить розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю , просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання надали заяви, згідно яких просять суд справу розглянути у їх відсутності , не заперечують проти задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с8). Після його смерті, мама позивача ОСОБА_5 фактично прийняла спадщину та вступила в користування спадковим майном, однак через поганий стан здоров`я не встигла оформити належним чином свої спадкові права.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мама позивача ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 (а.с.7), яка залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Голинської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 02.02.1998 року, згідно якого все своє майно , де б воно не знаходилося і з чого б не складалося , заповіла позивачу(а.с.18)

04 вересня 2019 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 (а.с.17).

Відповідно до постанови натаріуса від 10.09.2019 р., позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки спадкоємцем не подано належним чином оформлений документ, що підтверджує право власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 та у свідоцтві про право власності на жилий будинок виданий Голинською сільською радою Калуського району 15.02.1988 року, зазначено, що житловий будинок належить членам колгоспного двору , а відповідно до ст. 356 ЦК України слід визначити частки кожного члена колгоспного двору у праві спільної часткової власності.(а.с.16)

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 15.02.1988 року виконавчим комітетом Голинської сільської ради, на підставі рішення виконкому Калуської районної Ради № 13 від 13.01.1988 року, житловий будинок , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належало на праві особистої власності членам колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с. 12).

Відповідно до довідки Голинської сільської ради від 04.09.2019р. №440 , згідно записів по господарської книги виконкому Голинської сільської ради за 1996-2000 роки №15 будинковолодіння по АДРЕСА_1 рахувалось за гр. ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживала і була зареєстрований до дня смерті в с.Голинь Калуського району .Будинок розміщений на неприватизованій земельній ділянці площею 0,07 га, що знаходиться на території Голинської сільської ради. В спадковому будинку на день смерті проживали: ОСОБА_5 , 1929 р.н, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , син 1962 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , дочка ,1967 р.н., ОСОБА_7 , зять, 1962 р.н., помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , внук, 1987 р.н., ОСОБА_8 , внука,1989 р.н.. Заповіт від імені ОСОБА_5 у виконкомі Голинської сільськогї ради посвідчувався 02.02.1998 року за № 7, який не змінювався та на відмінявся. Відсутня заборгованість по податках та платежах. Відсутність заборони відчуження арешту по спадковому будинку перевірено. (а.с.19)

Відповідно до п. 4 Заключних і перехідних положень Цивільного Кодексу України (в редакції 2004 р.) щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільного Кодексу України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно з чинною на той час ст. 120 ЦК України (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності та відповідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, то ОСОБА_4 вцілому належало право власності на вказане домоволодіння, оскільки в свідоцтві про право власності не зазначено жодного члена колгоспного двору. Таким чином частка власності складає 100 %, то суд вважає, що немає потреби у визначені частки власності.

Оскільки на час смерті ОСОБА_4 , з ним спільно проживала його дружина ОСОБА_5 , то як спадкоємець першої черги вона прийняла спадщину після його смерті, тобто стала власником будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 , відкрилася спадщина на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

З копії технічного паспорту на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 13-15) та довідки ТОВ «Земюрконсалтинг» від 16.09.2019 р. , вбачається, що інвентаризаційна вартість домоволодіння становить 456055 грн..

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. Відповідачі на спадкове майно не претендують, про що свідчать подані ними до суду заяви.

Таким чином, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: