ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

29 травня 2019 року

М. Харків

справа № 2010/5897/2012

провадження № 22ц/818/219/19

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

за участю секретаря: Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

правонаступник позивача - ОСОБА_2 ,

представник правонаступника позивача - ОСОБА_3 ,

правонаступник позивача - ОСОБА_4 ,

відповідач - Малоданилівська селищна рада Дергачівського району Харківської області,

3-я особа - Тарарака Тетяна Павлівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, третя особа ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями в порядку спадкування за заповітом, про визнання права власності на грошові вклади в порядку спадкування за законом, з апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області, постановлене 22 жовтня 2012 року, у складі судді Якименко Л.О., в залі суду в місті Дергачі,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2012 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог послався на те, що згідно відповіді комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» від 04.07.2012 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ОСОБА_6 по договору купівлі-продажу від 13.06.1989 року реєстровий № 1-1969. У 1991 році старий будинок було знесено та було побудовано новий житловий будинок, який в експлуатацію не зданий та право власності на нього не отримано.

За життя його батько ОСОБА_6 отримав акт № 187 від 10.09.1991 року про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку. Цей акт в бюро технічної інвентаризації не зареєстрував та свідоцтво про право власності на нього не отримав.

За життя ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 смт . Мала Данилівна Дергачівського району Харківської області виконав самочинно, без розробки належної технічної документації будівництво надвірних будівель: душу літ. «З», сараю літ. «И», теплиці літ. «К».

За життя ОСОБА_6 склав заповіт від 01.10.2008 року, посвідчений секретарем виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 726, згідно якого заповів все належне йому майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось, у тому числі й належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 йому - своєму сину - позивачу по справі - ОСОБА_1

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №86.

Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

У встановлений законом 6-ти місячний строк він звернувся до приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Задоріної В.В. із заявою про прийняття спадщини, однак із-за відсутності оригіналу правового документу, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримав.

Згідно технічного висновку, наданого ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (державна ліцензія № 591993 серія AB, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 12.10.2011 року) шифр 9-08/12 про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації самочинно побудованих душу, сараю, теплиці, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що стан конструкцій самочинного будівництва забезпечує несучу здібність, достатню для їхньої експлуатації. Технічний стан будівельних конструкцій самовільно виконаного будівництва відноситься до категорії II- задовільний. Будь-яких суттєвих ознак порушення цілісності конструкцій на момент обстеження не виявлено. Пошкоджень та деформацій несучих та огороджувальних конструкцій та відхилень від архітектурно-будівельних норм не виявлено. Технічний стан будівельних конструкцій будівель забезпечує їхню несучу здібність, достатню для експлуатації. Конструктивні елементи та планування будівлі не суперечать будівельно-технічним, протипожежним, санітарно - гігієнічним вимогам. Інженерно-технічне забезпечення дозволяє постачання об`єкту необхідними для його функціонування ресурсами газу,води,тепла та електроенергії. Інженерні комунікації об`єкту - підключені до джерел току та знаходяться в робочих режимах експлуатації.

Згідно технічного паспорту, виданого КП технічної інвентаризації „Інвенрос" від 29.05.2012 року (реєстровий 1-250, інвентаризаційна справа № 25), проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Домоволодіння, розташоване за вищевказаною адресою, складається з житлового будинку І літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 74,30 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м., літньої кухні літ. «Б» з тамбуром літ. «б», погребу літ. «В», гаражу літ. «Г», оглядової ями 1 літ. «г», сараю літ. «Д», сараю літ. «И», вбиральні літ. «Е», вбиральні літ. «У», душу літ. «З», зливної ями літ. «Ж», теплиці літ. «К», огорожі N1 ,N2 колонки N3.

Враховуючи, що будівництво надвірних будівель по АДРЕСА_1 виконано за власні кошти і з власних будівельних матеріалів спадкодавцем, дане будівництво не порушує права та інтереси інших осіб, а також відповідає державним будівельним нормам, то суд, відповідно до статтей 376, 1268 ЦК України може визнати за ним, як спадкоємцем, право власності на вищевказані будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Крім вищевказаного спадкового майна, після смерті його батька ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді грошового вкладу, який знаходиться в філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на рахунку № НОМЕР_2 у сумі 5516 грн. 85 копійок та на рахунку № НОМЕР_3 у сумі 5268,25 грн.

Згідно звіту про оцінку нерухомого майна, розташованого по АДРЕСА_1 , наданого ПП «Перспектива-Земля» ринкова вартість майна складає 30352 гривень.

Просив суд визнати за ним право власності на самочинне будівництво житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 74,30 кв.м.,житловою площею 44,0 кв.м., літню кухню літ. «Б» з тамбуром літ. «б», погреб літ. «В», гараж літ. «Г», оглядову ями літ. «г», сарай літ. «Д», сарай літ. «И» (самочинно побудований), вбиральню літ. «Е», вбиральню літ. «У», душ літ. «З» (самочинно побудований), зливну яму літ. «Ж», теплицю літ. «К» (самочинно побудовану), огорожі N1,N2, колонки N3, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_6 , сарай літ. «Д», сарай літ. «И» (самочинно побудований), вбиральню літ. «Е», вбиральню літ. «У», душ літ. «З» (самочинно побудований), зливну яму літ. «Ж», теплицю літ. «К» (самочинно побудовану), огорожі N1, N2, колонки N3, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 актовий запис №86); визнати за ним право власності на грошовий вклад у розмірі 5516,84 гривень, який знаходиться на рахунку № НОМЕР_5 в філії Ощадному банку України № 326 та на рахунку № НОМЕР_6 у сумі 5268.25 грн., який знаходиться в філії Харківського обласного управління публічного акціонерного товариства «Ощадбанк», в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 актовий запис № 86); витребувати у приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Задоріної В.В. довідку про те, хто прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 актовий запис № 86).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2012 позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 74,30 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м. та на надвірні будівлі: літню кухню літ. «Б» з тамбуром літ. «У», зливну яму літ. «Ж», огорожі N1 ,N2 колонку N3, у тому числі на самочинно побудовані сарай літ. «И», душ літ. «З», теплицю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на грошові вклади, які знаходяться у філії Харківського обласного управління акціонерного товариства «Ощадбанк» на рахунку № НОМЕР_7 у сумі 5516 гривень 85 копійок та на рахунку № НОМЕР_8 у сумі 5268 гривень 25 копійок, в порядку спадкування за заповітом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_5 вказує на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Зазначає, що вона та ОСОБА_6 перебували у шлюбі з 14.06.2002 року, спірний будинок є спільним майном подружжя, в період шлюбу подружжя здійснило капітальний ремонт будинку. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті заявник прийняла спадщину в порядку ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала в будинку разом з чоловіком. Грошові вклади ОСОБА_6 також є спільним майном подружжя, оскільки кошти вносились в період шлюбу. Вказує на те, що із заявою про прийняття спадщини звернувся син померлого - ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Звертає увагу суду на те, що позивач зобов`язаний був довести, шляхом надання належних та допустимих доказів, що спадкодавець у передбаченому законом порядку за власні кошти, з додержанням будівельних норм і відповідних норм у сфері містобудування збудував на відведеній для забудови земельній ділянці будинок з надвірними спорудами, не порушуючи при цьому прав інших осіб.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно відповіді комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвенрос» від 04.07.2012 року житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 в цілому зареєстрований за ОСОБА_6 по договору купівлі-продажу від 13.06.1989 року реєстровий № 1-1969. У 1991 році старий будинок було знесено та було побудовано новий житловий будинок, який в експлуатацію не зданий та право власності на нього не отримано.

Згідно акту № 187 від 10.09.1991 року про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку будівництво здійснювалось на підставі рішення Малоданилівського сільської ради № 26 від 13.02.1990 року та рішення РВК Дергачівського району Харківської області № 152/24 від 24.04.1990 року. Комісією констатовано закінчення будівництва та прийнято в експлуатацію житловий будинок площею 67,40 кв.м., 8,90 на 9,0 кв.м. з прибудовами 7,4 на 3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Цей акт в бюро технічної інвентаризації ОСОБА_6 не зареєстрував та свідоцтво про право власності на нього не отримав.

За життя ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 виконав самочинно, без розробки належної технічної документації будівництво надвірних будівель: душу літ. «З», сараю літ. «И», теплиці літ. «К».

За життя ОСОБА_6 склав заповіт від 01.10.2008 року, посвідчений секретарем виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 726, в якому зазначив про обов`язок надати в довічне безкоштовне користування ОСОБА_5 вказаний в заповіті жилий будинок з надвірними будівлями.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №86.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної В.В. (т. 1 а.с. 82, т. 2 а.с. 6) із аявою про прийняття спадщини звернулися його син - ОСОБА_1 та його дружина - ОСОБА_5 Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на майно, свідоцтво про право на спадщину за заповітом не видавалось.

Згідно технічного висновку, наданого ТОВ «НТК Енерго-Тайм» (державна ліцензія № 591993 серія АВ, видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України 12.10.2013 року) шифр 49-08/12 про стан будівельних конструкцій та можливості експлуатації самочинно побудованих душу, сараю, теплиці, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що стан конструкцій самочинного будівництва забезпечує несучу здібність, достатню для їхньої експлуатації. Технічний стан будівельних конструкцій самовільно виконаного будівництва відноситься до категорії II- задовільний. Будь-яких суттєвих ознак порушення цілісності конструкцій на момент обстеження не виявлено. Пошкоджень та деформацій несучих та огороджувальних конструкцій та відхилень від архітектурно-будівельних норм не виявлено. Технічний стан будівельних конструкцій будівель забезпечує їхню несучу здібність, достатню для експлуатації. Конструктивні елементи та планування будівлі не суперечать будівельно-технічним, протипожежним, санітарно - гігієнічним вимогам. Інженерно-технічне забезпечення дозволяє постачання об`єкту необхідними для його функціонування ресурсами газу, води, тепла та електроенергії. Інженерні комунікації об`єкту підключені до джерел току та знаходяться в робочих режимах експлуатації.

Згідно технічного паспорту, виданого КП технічної інвентаризації „Інвенрос" від 29.05.2012 року (реєстровий 1-250, інвентаризаційна справа № 25), проведено інвентаризацію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Домоволодіння, розташоване за вищевказаною адресою, складається з житлового будинку літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1» загальною площею 74,30 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м., літньої кухні літ. «Б» з тамбуром літ. «б», погребу літ. «В», гаражу літ. «Г», оглядової ями літ. «г», сараю літ. «Д», сараю літ. «И», вбиральні літ. «Е», вбиральні літ. «У», душу літ. «З», зливної ями літ. «Ж», теплиці літ. «К», огорожі N1, N2, колонки N3.

18.02.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. за реєстровим номером № 471.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_1 , що підтверджується актовим записом про смерть № 14775 від 10.10.2016 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 року до участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_1 залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02.05.2019 року до участі у справі у якості сингулярного процесуального правонаступника позивача залучено ОСОБА_4 .

Правонаступники позивача проти апеляційної скарги заперечували, вважали правильними висновки суду першої інстацнії.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернути до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Цивільним процесуальним засобом, яким забезпечується реалізація права на звернення до суду, є позов, тобто матеріально-правова вимога до суду заінтересованої особи (позивача) про здійснення правосуддя в цивільній справі на захист прав, свобод чи інтересів, порушених чи оспорюваних іншою особою (відповідачем).

ОСОБА_5 наполягає на тому, що оскаржуваним рішенням порушені її права, оскільки в період шлюбу між нею та ОСОБА_6 був здійснений ремонт спірного домоволодіння та були побудовані надвірні будівлі, а саме: сарай літ. «И», душ літ. «З», теплиця літ. «К», отже визнання права власності на спірний житловий будинок за позивачем порушує її права.

Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України, частина третя статті 368 ЦК України), відповідно до частин другої, третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 перебували у шлюбі з 14 чкрвня 2002 року.

Згідно зі статтею 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них. Кожний з подружжя самостійно володіє, користується і розпоряджається належним йому роздільним майном.

Із змісту акту № 187 від 10.09.1991 року про прийняття в експлуатацію та технічного паспорту від 29.05.2012 року вбачається, що будинок з прибудовами станом на час ухвалення оскаржуваного рішення мали ту саму площу, що і на момент прийняття їх в експлуатацію, були побудовані протягом 1990-1992 р.

Отже, спірний житловий будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 74,30 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м. та на надвірні будівлі: літню кухню літ. «Б» з тамбуром літ. «У», зливну яму літ. «Ж», огорожі N1 ,N2 колонки N3, що розташований по АДРЕСА_1 не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

ОСОБА_5 не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доводів, а саме доказів того, що в період шлюбу з ОСОБА_6 , в результаті ремонту домоволодіння істотно збільшилася його вартість внаслідок спільних трудових чи грошових затрат.

До суду першої інстанції ОСОБА_5 надала заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності від 19.10.2012 року, посвідчену секретарем Малоданилівської сільської ради Харківської області. Доказів того, що таку заяву ОСОБА_5 не підписувала, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 38 Закону України від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» та п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 р. №22/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 року за №256/466, зі змінами від 10 червня 1999 року, у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов`язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Аналогічні положення містить ст. 37 Закону України «Про нотаріат».

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст.ст. 1223, 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно заповіту від 01.10.2008 року, посвідченим секретарем виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 726, ОСОБА_6 заповів все належне йому майно, де б таке не знаходилось та з чого б воно не складалось, у тому числі й належний йому житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 своєму сину - ОСОБА_1 Крім того, в заповіті міститься заповідальний відказ про те, що ОСОБА_1 зобов`язаний надати в довічне безкоштовне користування ОСОБА_7 спірний житловий будинок з надвірними будівлями.

Вищевказаний заповіт недійсним не визнаний.

Згідно договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 18.02.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Кошель Т.В. за реєстровим номером № 471, ОСОБА_1 передає у власність (продає), а ОСОБА_4 приймає у власність (купує) житловий будинок з надвірними будівлями: земельну ділянку, площею 0, 0721 га, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Будинок, розташований на земельній ділянці площею 0, 0721 га і складається із житлового будинку літ А-1, загальною площею 74, 3 кв.м., житловою площе. 44,0 кв.м. з такими надвірними будівлями та спорудами: веранда - літ. «а», ганок літ. «а1» літня кухня літ. «Б» тамбур літ. «б», льох літ. «В», гараж літ. «Г», оглядова яма літ. «г», сарай літ. «Д», сарай літ. «И», вбиральня літ. «Е», душ літ. «З», зливна яма літ. «Ж», теплицю літ. «К», огорожа N1,N2, колонка N3.

Дійсно за змістом п. 4 цього договору права щодо вказаного майна у третіх осіб (в тому числі за договорами найму), як в межах, так і за межами України відсутні.

Заповідальний відказ - це вид заповідального розпорядження, за яким на спадкоємця покладається обов`язок вчинити певні дії майнового характеру на користь третьої особи.

Так, згідно ч. 1 ст. 1238 ЦК України предметом заповідального відказу може бути передання відказоодержувачеві у власність або за іншим речовим правом майнового права або речі, що входить або не входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 1238 ЦК України на спадкоємця, до якого переходить житловий будинок, квартира або інше рухоме майно або нерухоме майно, заповідач має право покласти обов`язок надати іншій особі право користування ними. Право користування житловим будинком, квартирою або іншим рухомим або нерухомим майном зберігає чинність у разі наступної зміни їх власника.

ОСОБА_5 не позбавлена можливості захищати своє право користування спірним нерухомими майном, шляхом пред`явлення відповідного позову.

Водночас, наведені ОСОБА_5 обставини не спростовують той факт, що позивач є спадкоємцем померлого ОСОБА_6 за заповітом, від 01.10.2008 року, посвідченим секретарем виконкому Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за реєстровим № 726 та має право на спадщину, яку був позбавлений можливості оформити через відсутність правовстановлюючих документів.

Оскільки будинок літ. «А-1» з верандою літ. «а», ганком літ. «а1», загальною площею 74,30 кв.м., житловою площею 44,0 кв.м. та на надвірні будівлі: літню кухню літ. «Б» з тамбуром літ. «У», зливну яму літ. «Ж», огорожі N1 ,N2 колонки N3, що розташований по АДРЕСА_1 був актом від 10.09.1991 року № 187 прийнятий у експлуатацію у встановленому законом порядку, він не є об`єктом самочинного будівництва.

За таких обставин відсутні підстави для скасування або зміни рішення у зазначеній частині.

Між тим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав право власності на сарай літ. «И», душ літ. «З», теплицю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1, що є об`єктами самочинного будівництва.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до пункту 49 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачного будинку, господарської (присадибної) будівлі та споруди, прибудови до них, побудованих до 05 серпня 1992 року, є технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в Державних будівельних нормах А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається Бюро технічної інвентаризації.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що до 05 серпня 1992 року виготовлявся технічний паспорт у який були включені: сарай літ. «И», душ літ. «З», теплицю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1, в експлуатацію вони не прийняті, то вказані споруди є об`єктами самочинного будівництва, тому відсутні підстави для набуття на них права власності в порядку спадкування.

Крім того, ОСОБА_5 звертає увагу на те, що грошові кошти на банківських рахунках, право власності на які визнані судом першої інстанції за позивачем, вносились нею та її чоловіком ОСОБА_6 , в період шлюбу.

Між тим, із змісту відповіді заступника начальника управління ПАТ «Державний ощадний банк України» від 09.04.2012 року вбачається, що рахунки № 9155/1-1049, № 9155/1-32913 є компенсаційними та сформовані у 1997 році, отже доводи ОСОБА_5 про те, що вказані кошти є спільною сумісною власністю подружжя - є безпідставними.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 вказував на те, що остання претендує на спірний будинок, а щодо грошових коштів на рахунках ПАТ «Державний ощадний банк України» апеляційну скаргу не підтримував, зазначивши про відсутність спору.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині визнання права власності на самочинно побудовані сарай літ. «И», душ літ. «З», теплицю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1 підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю/або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2012 року в частині визнання права власності на самочинно побудовані сарай літ. «И», душ літ. «З», теплицю літ. «К», що розташовані по АДРЕСА_1 скасувати, у задоволенні вимог в цій частині - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - С.С. Кругова

О.В. Маміна