БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-зз/356/2/19
Справа № 356/1182/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Березанський міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді Лялик Р. М.

При секретарі Настич Н. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля,

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля.

Клопотання обґрунтоване тим, що з метою забезпечення пред`явлених позовних вимог ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.06.2016 року накладено арешт на автомобіль марки MAZDA 2010 року випуску, н.к. НОМЕР_1 , житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_2 , а також земельну ділянку площею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_3 . Рішенням Березанського міського суду Київської області від 29.10.2018 року позов задоволено частково, вказані вище житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя та за позивачкою визнано право власності на Ѕ частину кожного з вказаних об`єктів, в решті позовних вимог - відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 11.04.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Березанського міського суду Київської області від 29.10.2018 року в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_1 вартості частини відчуженого автомобіля марки MAZDA-6 2010 року випуску скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 136 409,45 грн. грошової компенсації вартості частини відчуженого автомобіля, в решті рішення суду залишено без змін. Вказані рішення набрали законної сили 11.04.2019 року. Відтак, враховуючи вказане та посилаючись на тимчасовий характер заходів забезпечення позову, вважає, що правові підстави для подальшого їх застосування на теперішній час відсутні, крім того, наявність останніх перешкоджає заявнику в реалізації прав власника майна. За таких обставин, просить суд скасувати арешт на вказаний автомобіль, житловий будинок, а також земельні ділянки.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомили.

05.06.2019 року через канцелярію суду від представника позивача адвоката Лисенко Г. О. надійшла заява, в якій остання проти задоволення поданого клопотання заперечила, вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість, просила розгляд справи відкласти у зв`язку з перебуванням на розгляді Київського апеляційного суду заяви про винесення додаткового рішення у справі та ненаданням на запит суду апеляційної інстанції матеріалів вказаної справи № 356/1182/16-ц,

Розглянувши подане ОСОБА_4 клопотання, суд вважає його необґрунтованим, а наведені в ньому обставини такими, що не доводять об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення заяви про прийняття додаткового рішення, відтак, не є поважними, тому відкладення судового засідання не є доцільним.

Решта учасників справи причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Розглянувши заявлене клопотання, наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні були досліджені матеріали цивільної справи № 356/1182/16-ц, з яких встановлено, що ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.06.2016 року заяву представника позивачки ОСОБА_2 адвоката Лисенко Г. О. про забезпечення позову задоволено шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: автомобіль марки MAZDA 6 2010 року випуску, н.к. НОМЕР_1 , житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером НОМЕР_2 ; земельну ділянку площею 0,08 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровим номером НОМЕР_3 .

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 29.10.2018 року позов задоволено частково, вказані вище спірні житловий будинок та земельні ділянки, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , визнано об`єктами спільної сумісної власності подружжя та за позивачкою визнано право власності на Ѕ частину кожного з них, в решті позовних вимог - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 11.04.2019 року, яка набрала законної сили з дня її прийняття, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Березанського міського суду Київської області від 29.10.2018 року в частині вимоги про стягнення з ОСОБА_1 вартості частини відчуженого автомобіля марки MAZDA-6 2010 року випуску скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 136 409,45 грн. грошової компенсації вартості частини відчуженого автомобіля, в решті - рішення суду залишено без змін.

Відповідно до частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Заходи забезпечення позову застосовуються судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання в майбутньому рішення суду, ухваленого за результатом розгляду справи.

Так, у відповідності до правового висновку Верховного Суду України, висловленого в постанові від 25.05.2016 року у справі № 6-605цс16, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, як визначено ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч. 8 ст. 158 ЦПК України).

Як роз`яснено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановлюється ухвала.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 129 Конституції України як одну із основних засад судочинства визначає змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, з урахуванням імперативних вимог ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Всупереч вказаним вимогам, заявник, звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, належним чином його не обґрунтовує та не долучає жодних доказів на підтвердження наявності обставин, з якими законодавець пов`язує можливість прийняття рішення про скасування таких заходів.

Сама лише констатація заявником вказаного факту без будь-якого доказового підґрунтя не є достатнім мотивом для підтвердження цього висновку.

При цьому, враховуючи призначення заходів забезпечення позову як правового інституту, набрання ухваленим у справі рішенням суду законної сили з огляду на положення ч. 7 ст. 158 ЦПК України саме по собі не є правовою підставою для скасування накладеного арешту.

Доводи заявника про створення йому перешкод в реалізації прав власника з огляду на наявність не скасованого арешту на належне йому майно неконкретизовані та носять загальний характер, відтак, як обґрунтування поданого клопотання не заслуговують на увагу.

Крім того, суд зауважує, що за змістом положень ч. 4 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наявність зареєстрованих обтяжень не перешкоджає державній реєстрації речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду щодо права власності.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, беручи до уваги відсутність в матеріалах справи відомостей про виконання рішення суду, враховуючи, що строк, встановлений ч. 7 ст. 158 ЦПК України, станом на час розгляду клопотання не минув, суд приходить до висновку, що підстави, які стали причиною для застосування арешту як заходу забезпечення позову, не відпали, відтак, його скасування є недоцільним та може унеможливити виконання ухваленого у даній справі рішення суду.

Враховуючи вказане, подане до суду клопотання є недоведеним та передчасним, тому в його задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 5, 158, 258-261, 268, 352-354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, усунення перешкод у користуванні майном, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. М. Лялик