КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/4229/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/8203/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Мазурик О.Ф., Стрижеуса А.М.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

у квітні 2018 рокуОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила збільшити розмір аліментів на дитину з 600 грн до 1/4 заробітку (доходу) відповідача посилаючись на те, що розмір аліментів, встановлений рішенням Подільського районного суду від 12.11.2008 є недостатнім для утримання доньки.

Надалі позивачка збільшила розмір позовних вимог та просила стягнути з відповідача додаткові витрати на оплату курсів англійської мови у сумі 4 360 грн.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 22.11.2018 позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 1 210 грн. У задоволенні позовних вимог про збільшення розміру аліментів відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів та ухвалити нове, яким ці позовні вимоги задовольнити. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що вона звернулася з позовом про збільшення розміру аліментів за шість місяців до досягнення дитиною повноліття. Сімейним кодексом України не врегульовано питання часу, з якого присуджуються аліменти у збільшеному розмірі, а тому вважає, що суд мав застосувати аналогію закону та за ч. 1 ст. 191 СК України присудити збільшений розмір аліментів з дня звернення до суду з позовом. У судовому засіданні 22.11.2018 відповідач визнавав вимоги про збільшення розміру аліментів та таке визнання позову відповідає інтересам дитини. Вважає, що не може бути підставою для відмови в позові тільки та обставина, що на час ухвалення рішення дитині виповнилося 18 років, оскільки несвоєчасний розгляд справи призвів до вказаних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12.11.2008 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 у сумі 600 грн щомісячно, починаючи стягнення з 24.10.2008 і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи у задоволенні позову про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день постановлення судового рішення дитина досягла повноліття та виплата аліментів припинена. Оскільки збільшення розміру аліментів присуджується з часу набрання рішенням законної сили, відсутні підстави для такого збільшення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК Українирозмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини з тих підстав, що відповідач нерегулярно сплачує аліменти, призначені за рішенням суду, а кошти, які він сплачує не є достатніми для задовелення гармонійного розвитку дитини. Крім того, у 2017 році внесено зміни до СК України та збільшено мінімальний розмір аліментів з 30 до 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Про будь - які зміни матеріального або сімейного стану свого або платника аліментів позивач не вказує та будь - яких доказів щодо розміру своїх доходів та доходів відповідача не надає.

За положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів можлива лише у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Та обставина, що відповідач нерегулярно сплачує аліменти у розмірі, визначеному рішенням суду є підставою для стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, проте така обставина не є підставою для зміни розміру аліментів.

Внесення змін до СК України в частині збільшення мінімального розміру аліментів на дитину з 30 % до 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку також не є підставою для зміни розміру аліментів, оскільки таке збільшення не передбачає повторний розгляд спорів про стягнення аліментів, по яким уже ухвалено рішення суду та зміни до законодавства враховуються при виконанні рішення суду про стягнення аліментів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

За вказаних обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для зміни розміру аліментів за положеннями ч. 1 ст. 192 СК України, виходячи з підстав, заявлених у позовній заяві та принципу диспозитивності судового розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач визнав позов у даному випадку не можуть бути підставою для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд справи.

Незважаючи на те, що суд першої інстанції не постановив ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову, фактично він не прийняв визнання відповідачем позову в частині збільшення розміру аліментів, оскільки у іншому б випадку суд мав ухвалити рішення про задоволення позову в цій частині.

Оскільки позовні вимоги про збільшення розміру аліментів заявлені з підстав, не передбачених статтею 192 СК України визнання позову суперечить положенням цієї норми.

Колегія суддів вважає неправильними висновки суду про те, що підставою для відмови у позові є та обставина, що на час ухвалення рішення дитина досягла 18 років. Колегія суддів звертає увагу на те, що позов подано до суду 05.04.2018, а рішення у справі постановлено 22.11.2018 та вина позивачки у тривалому розгляді справи відсутня. Саме по собі досягнення дитиною повноліття не може бути підставою для відмови у позові.

Враховуючи неправильність таких висновків рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням мотивувальної частини рішення у редакції цієї постанови.

При цьому колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги про те, що зміна розміру аліментів проводиться з дати звернення до суду, оскільки стаття 192 СК України не містить таких положень, а норми статті 191 СК України були застосовані судом при вирішенні питання про стягнення аліментів, та не можуть бути застосовані при розгляді спору про зміну розміру аліментів. У апеляційній скарзі заявник просить застосувати аналогію закону, проте фактично веде мову про доповнення статті 192 СК України положеннями про строк зміни розміру аліментів. Суд не має повноважень щодо внесення змін до законодавчих актів.

Рішення в частині задоволення позову про стягнення додаткових витрат на дитину не оскаржується, а відтак в апеляційному порядку не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 22 листопада 2018 року змінити, виклавши мотивувальну частину рішення у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 28.05.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. Ф. Мазурик

А. М. Стрижеус