Справа № 589/5596/18
Провадження № 2/589/921/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миронівської сільської ради Шосткинського району Сумської області про встановлення факту належності на праві власності майна померлому та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшла вищевказана позовна заява. Свої вимоги позивач обгрунтовує таким. 21.04.2018 померла двоюрідна тітка позивача ОСОБА_2, яка заповідала ОСОБА_1 все своє майно.

Після смерті ОСОБА_2, відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці Крупецька, буд.99 в с.Крупець, Шосткинського району, Сумської області.

17.12.2018 позивач звернувся до державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори, тимчасово виконуючої обов'язки державного нотаріуса Шосткинської райдерконтори ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус своєю постановою від 18.12.2018 відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями з причини не надання натаріусу правовстановлюючого документа, що підтверджували б право власності спадкодавця ОСОБА_2 на вищевказане нерухоме майно та непроведення спадкодавцем реєстрації права власності на нерухоме майно, що суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п.4.12, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

З урахуванням вищевикладеного, посилаючись на норми ст. 392, 1220, 1226, 1235, 1269, 1270 ЦК України, позивач просила встановити факт належності на праві власності померлій ОСОБА_2 житлового будинку з господарським спорудами, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на вищевказаний житловий будинок.

Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в особі свого повноважного представника в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд вважає, що встановлення факту належності обєкта нерухомого майна померлому з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав інших осіб.

Керуючись ст. 29, 321, 1223, 1268, 1269 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 206, 258, 259, 263-268 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, який знаходяться за адресою: вул.Крупецька, буд.99, с.Крупець, Шосткинського району, Сумської області, житловою площею 40.5 кв.м., загальною площею 62.6 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами позначених в схематичному плані: житловий будинок "А-1", веранда а, сараїв "Б", "Г", погріб "б", вбиральня "В", баня "Д", огорожі №1, №2, ворота з хвірткою "№3" та свердловина "к" - ОСОБА_2, яка померла 21.04.2018 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої 21.04.2018 ОСОБА_2 на житловий будинок, який знаходяться за адресою: вул.Крупецька, буд.99, с.Крупець, Шосткинського району, Сумської області, житловою площею 40.5 кв.м., загальною 62.6 кв.м., з надвірними будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок "А-1", веранда а, сараї "Б", "Г", погріб "б", вбиральня "В", баня "Д", огорожі №1, №2, ворота з хвірткою "№3" та свердловина "к".

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Сидорчук