ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Ірини Анатоліївни, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про визнання протиправним звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та за позовом третьої особи ОСОБА_4 до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Ірини Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко І.А., про визнання протиправним звернення стягнення на предмет іпотеки, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21березня 2007 року ОСОБА_6 уклала з ВАТ «Кредобанк» кредитний договір № 21/07-Ф, на підставі якого отримала кредит на споживчі цілі в сумі 36000 доларів США з терміном повернення до 20 березня 2014 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором, 21 березня 2007 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ВАТ «Кредобанк» було укладено іпотечний договір № 19/07/Ф-1, на підставі якого в іпотеку банка було передано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із тим, що ОСОБА_6 належним чином не виконувала умови кредитного договору, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року задоволені вимоги банка до ОСОБА_6 про стягнення кредитної заборгованості та стягнуто з останньої суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 239615 грн. 15 коп.

В подальшому, між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ПАТ "КРЕДОБАНК" укладено 06 жовтня 2010 року договір про відступлення прав вимоги б/н, за яким були передані права вимоги за кредитним договором до ТОВ "Кредекс Фінанс", а 16 лютого 2011 року укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором між цими ж сторонами.

13 грудня 2016 року державним реєстратором внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію приватної власності на квартиру за ТОВ «Кредекс Фінанс», без його згоди і без проведення оцінки майна.

Позивач вважає, що у порушення вимог ст. 35 Закону України «Про іпотеку» і п. 61 Порядку про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постанови КМУ від 25.12.2015р. № 1127, ТОВ «Кредекс Фінанс» не направило йому та іншим іпотекодавцям, письмової вимогу про усунення порушення у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. А тому реєстрація речового права на квартиру державним реєстратором - приватними нотаріусом ДМНО Зайченко А.І. здійснена протиправно. Крім того, відповідачами звернене стягнення на предмет іпотеки відчужене без згоди власника, чим порушено вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». На підставі вищевикладеного просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

У лютому 2018 року третя особа ОСОБА_4 звернулася із самостійними вимогами до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко І.А., Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В позові ОСОБА_4 вказала підстави, аналогічні аргументам позивача, окремо зазначивши, що про рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором вона дізналася в грудні 2017 року. В той же момент вона довідалася про те, що ТОВ «Кредекс Фінанс» 13 грудня 2016 року зареєструвало право власності на предмет іпотеки на підставі договору про відступлення прав за іпотечним і кредитним договорами. При цьому, вона не мала у розпорядженні жодного з оригіналів вказаних договорів: ані кредитного, ані іпотечного договору, не була обізнана про договори про відступлення прав вимоги.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та визнано протиправним звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 21 березня 2007 року № 19/07/Ф-1; визнано протиправним та скасоване рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32899041 від 13 грудня 2016 року, прийняте державним реєстратором приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Зайченко Іриною Анатоліївною стосовно об`єкту нерухомого майна: квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 %; скасовано запис № 18003813 від 12 грудня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс».

Рішення суду мотивоване тим, що іпотекодавці і боржник не були належним чином повідомлені про позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на належне йому нерухоме майно, що в свою чергу, згідно до п. 61 Порядку № 1127 виключало можливість здійснення приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І.А. реєстраційних дій по державній реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного договору. Вказане свідчить, що державна реєстрація за ТОВ «Кредекс Фінанс» права власності на квартиру за неподання для цього передбачених п. 61 Порядку № 1127 документів, проведена державним реєстратором без дотримання положень ст.ст. 10, 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому рішення державного реєстратора від 13.12.2016р. про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредекс Фінанс» є протиправним. Таким чином, обставини порушення прав позивача і третьої особи, як іпотекодавців при реєстрації права власності на належне їм майно за іпотекодержателем ТОВ «Кредекс Фінанс» знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а отже їх позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса ДМНО Зайченко І.А. про державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за ТОВ «Кредекс Фінанс» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було прийняті як документи, що підтверджують дотримання вимог п. 61 Порядку №1127 від 25 грудня 2015 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" нотаріально посвідчені свідоцтва про те, що 02 червня 2016 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 , ОСОБА_3 були направлені заяви від ТОВ "Кредекс Фінанс" про те, що останнє має намір звернути стягнення на предмет іпотеки. Наявність опису вкладення в матеріалах реєстраційної справи є доказом направлення повідомлення іпотекодавцям, а сам факт не отримання боржником і іпотекодавцями кореспонденції, направленої з дотриманням вимог закону не є об`єктивною причиною, а лише суб`єктивною поведінкою щодо отримання кореспонденції , яка надходила на його адресу. Крім того, апелянт зазначає, що Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ЗУ "Про іпотеку".

В апеляційній скарзі ТОВ "Вердикт Капітал" посилаючись на незаконність рішення, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд при вирішенні спору не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів. Оскільки для правильного вирішення спору, суд повинен був перевірити доводи боржника в повному обсязі й докази на які він посилається та установити та зазначити в рішенні чи справді на момент здійснення реєстраційних дій на предмет іпотеки була наявність заборгованості перед кредитором та чи мав право кредитор в позасудовому порядку здійснити реєстраційні дії на іпотечну квартиру. Крім того, апелянт зазначає, що підписуючи іпотечний договір, іпотекодавці засвідчили, що достатньою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки є цей договір та письмове рішення Іпотекодержателя про прийняття у власність предмету іпотеки. Також, апелянт зазначає, що у даній справі відсутній спір про право, оскільки доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій приватного нотаріуса, як суб`єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстру прав.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що 21 березня 2007 року ОСОБА_6 уклала з ВАТ «Кредобанк» кредитний договір № 21/07-Ф, за яким отримала кредит на споживчі цілі (ремонт житла) в сумі 36 000 дол.США з терміном повернення до 20 березня 2014 року.

У якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 21 березня 2007 року між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (яка діяла від себе і як представник малолітньої ОСОБА_5 ) і ВАТ «Кредобанк» був укладений іпотечний договір № 19/07/Ф-1, на підставі якого в іпотеку банка була передана квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту перевірки і оцінки майна, що передається в іпотеку від 01 березня 2017 року, квартира належала іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло.

Балансова вартість квартири згідно з технічними характеристиками 34 042 грн., згідно з експертною оцінкою - 368 000 грн., заставлена вартість за погодженням сторін - 249 400 грн..

Встановлено, що заочним рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2009 року з ОСОБА_6 на користь ВАТ «Кредобанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 329 615,87 грн..

06 жовтня 2010 року ТОВ «Кредекс Фінанс» уклало з ВАТ «Кредобанк» договір про відступлення прав вимоги за споживчими кредитами, іпотечними кредитами, кредитами на придбання автомобілів, іншими зобов`язаннями фізичних осіб перед банком, за яким були передані права вимоги за кредитним договором.

16 лютого 2011 року ТОВ «Кредекс Фінанс» уклало з ВАТ «Кредобанк» договір про відступлення прав за іпотечним договором 19/07/Ф-1 від 21 березня 2007 року, укладеним банком з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 ..

Довідкою ТОВ «Інформаційне агентство «Інфопоінт» від 13 липня 2017 року підтверджено, що ОСОБА_6 , яка працює редактором в цьому агентстві, сплатила на виконання рішення суду за виконавчим листом № 2-9004/2009 від 23 серпня 2011 року на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» 47 017,53 грн. станом на 30.06.2017 року.

12 грудня 2016 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося до приватного нотаріуса ДМНО Зайченко І.А., як до державного реєстратора, із заявою про реєстрацію за Товариством права власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 .

Нотаріусу були надані: копія договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, копія самого іпотечного договору, копії повідомлень про відсутність судових спорів і листа про перереєстрацію права власності у зв`язку із закінченням 30-денного строку з дня передачі іпотекодавцям повідомлення про намір здійснити перехід права власності (з описом вкладення), а також квитанції про сплату за надання інформації з Державного реєстру прав і адміністративного збору.

13 грудня 2016 року приватним нотаріусом прийняте рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за №32899041, та вирішено провести державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Кредекс Фінанс».

Відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладено одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України).

Згідно положень ст.ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 328, 335, 376, 392 ЦК України законодавець визначає три способи захисту для задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових - на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч.1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Встановлено, що пунктом 5.4.1 договору іпотеки передбачено, що рішення про прийняття у власність предмету іпотеки приймається іпотекодержателем одноосібно. Підписанням цього договору іпотекодавець засвідчує, що він надає іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя. Іпотекодавець засвідчує, що достатньою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки є цей договір та письмове рішення іпотекодержателя про прийняття у власність предмету іпотеки. Цей договір та письмове рішення іпотекодержателя мають силу договору купівлі-продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іпотекодавцем.

Пунктом 8.6 договору іпотеки передбачено, що відступлення права за цим договором здійснюється іпотекодержателем без необхідності отримання згоди іпотекодавця за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за кредитним договором.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень проводиться на підставі ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Статтею 18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на момент прийняття рішення про державну реєстрацію - 13.12.2016р.) передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено підстави для державної реєстрації прав. Зокрема, зазначено, що державна реєстрація прав власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Частиною 3 ст. 10 цього Закону визначено, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; Державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч. 1 ст. 22 Закону).

Згідно з частиною 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж 30-денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

За рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 13 грудня 2016 року приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І.А. проведено державну реєстрацію права власності спірної квартири.

Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право власності зареєстровано на підставі договору іпотеки, договору про відступлення права за іпотечним договором.

Пунктом 2.3. договору про відступлення права за іпотечним договором передбачено, що права за договором іпотеки вважаються відступленими з моменту укладення цього договору та його нотаріального посвідчення.

Пунктом 61 Порядку № 1127 передбачено, що для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі.

Так, в матеріалах реєстраційної справи міститься копія письмового повідомлення ПАТ «Кредобанк і ТОВ «Кредекс Фінанс» від 15 серпня 2011 року вих. 06/10/1021КБ, адресованого ОСОБА_6 , яким останній запропоновано перерахувати всі кошти за кредитним договором новому кредитору ТОВ «Кредекс Фінанс» за відповідними реквізитами.

Вимога про погашення кредитної заборгованості від 15 серпня 2011 року за вих. № 06/10/10-22КБ аналогічного змісту, яка була адресована ОСОБА_6 , підписана не іподекодержателем, а генеральним директором ТОВ «Агенції по управлінню заборгованості».

При цьому, судом першої інстанції встановлено, що повідомлення не містить особистого підпису ОСОБА_6 про його отримання, а відомості про їх направлення поштою відсутні, як відсутні докази отримання боржником вказаних повідомлень.

Крім того, суд вірно не взято до уваги, долучені до матеріалів реєстраційної справи нотаріально посвідчені приватним нотаріусом Київського МНО Репкіною А.В. свідоцтва про направлення нею 02 червня 2016 року на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_3 заяви від ТОВ «Кредекс Фінанс» про те, що товариство має намір звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки у вказаних свідоцтвах зазначено, що заява ТОВ «Кредекс Фінанс» містила відомості щодо заборгованості станом на 25 квітня 2016 року у розмірі 430 375,45 грн., яка виникла за кредитним договором, який відступлений потім ТОВ «Кредекс Фінанс», тоді як в самі вимозі від 15 серпня 2011 року зазначено, що обгрунтованою та документально підтвердженою є сума боргу в розмірі 284 669,02 грн.. В заяві повідомлено іпотекодавців і боржника про намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу від власного імені предмета іпотеки або зареєструвати право власності на вказаний предмет іпотеки протягом 30-денного строку з дня отримання повідомлення виконати основне зобов`язання, а також письмово повідомити ТОВ «Кредекс Фінанс» про свій намір купити предмет іпотеки і набути переважне право на його придбання. Між тим, вказані свідоцтва не є письмовими вимогами про усунення порушень, не містять підписів про їх отримання, а докази їх направлення не долучені до матеріалів реєстраційної справи (при тому, що отримання заперечується позивачем і третьої особою).

Таким чином, встановленим є факт того, що в матеріали реєстраційної справи не містяться доказів, виходячи з яких нотаріус мав би можливість перевірити обставини надіслання іпотекодержателем іпотекодавцям і боржнику відповідним рекомендованим листом, саме письмових вимог про усунення порушень від 15 серпня 2011 року чи то від 02 червня 2016 року, а саме в справі відсутні, реєстр поштових відправлень, опис вкладення до поштового відправлення, касовий чек, який в свою чергу підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Також, ТОВ «Кредекс Фінанас» (іпотекодержателем) ні суду першої інстанції, ні апеляційної інстанції не було надано копій письмових вимог про усунення порушень, які б надсилалися іпотекодавцям ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , які є відмінними від боржника ОСОБА_2 ..

Не надано також і доказів їх отримання іпотекодавцями і боржником, які, в свою чергу, посилаються на те, що таких вимог не отримували.

Таким чином, встановивши вказані обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що іпотекодавці і боржник не були належним чином повідомлені про позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на належне йому нерухоме майно, що в свою чергу, згідно до п. 61 Порядку № 1127 виключає можливість здійснення приватним нотаріусом ДМНО Зайченко І.А. реєстраційних дій по державній реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного договору, а тому рішення державного реєстратора від 13 грудня 2016 року про реєстрацію права власності за ТОВ «Кредекс Фінанс» є протиправним.

При цьому, судом вірно зазначено про безпідставність доводів позивача і третьої особи з самостійними вимогами про те, що до спірних правовідносин застосовується ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки у даній справі, звернення стягнення на квартиру, як предмет іпотеки, було здійснено шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за іпотекодержателем здійснено не у примусовому порядку, оскільки іпотекодавці надали іпотекодержателю згоду на перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя за рішенням іпотекодержателя.

Також, суд вірно не прийняв доводи ТОВ «Кредекс Фінанс» про те, що даний спір має розглядати в порядку адміністративного судочинства, оскільки вказані спірні правовідносини виникли між учасниками справи у зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань і реалізацією прав іпотекодержателя на предмет іпотеки - квартири, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Доводи апелянтів ОСОБА_1 та ТОВ "Вердикт Капітал" в скаргах про те, що суд при вирішенні спору не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів, оскільки для правильного вирішення спору, суд повинен був перевірити доводи боржника в повному обсязі й докази на які він посилається та установити та зазначити в рішенні чи справді на момент здійснення реєстраційних дій на предмет іпотеки була наявність заборгованості перед кредитором та чи мав право кредитор в позасудовому порядку здійснити реєстраційні дії на іпотечну квартиру, а також те, що підписуючи іпотечний договір, іпотекодавці засвідчили, що достатньою підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки є цей договір та письмове рішення Іпотекодержателя про прийняття у власність предмету іпотеки, - є необґрунтованими та безпідставними, оскільки встановленим є факт неналежного повідомлення іпотекодавців і боржника про позасудовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на належне йому нерухоме майно, що в свою чергу, згідно до п. 61 Порядку № 1127 виключає можливість здійснення нотаріусом реєстраційних дій по державній реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі іпотечного договору.

Твердження апелянтів про те, що у даній справі відсутній спір про право, оскільки доводи позивача ґрунтуються на протиправності дій приватного нотаріуса, як суб`єкта, наділеного владними функціями приймати рішення про державну реєстру прав, - також є необґрунтованими, оскільки спірні правовідносини виникають з договірних відносин, а саме з невиконання умов цивільно-правової угоди та стосуються захисту права власності позивачів.

Інші доводи апелянтів колегією суддів перевірені, та визнані такими, що не впливають на законність оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінивши надані сторонами докази, дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ..

Оскаржуване рішення як таке, що відповідає нормам матеріального та процесуального права повинне бути залишене без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

В зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до ст. 141 ЦПК України, сплачений апелянтами судовий збір за подання апеляційної скарги поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»- залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко