Номер провадження: 22-ц/813/3014/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І.Г.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І..,

Черевка П.М.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу заапеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року по справі за позовом Акціонерного товариства «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2019 року АТ «Одесаобленерго» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 відповідно до договору №2106266 є споживачем ПАТ «ЕК «Одесаобленерго».

З показань електролічильника №4149228 за договором №2106266, вбачається, що за період з жовтня 2016 року по грудень 2017 року, відповідачем спожито електричну енергію на суму 18 571,41 гривень, сплачено 9 256,52 гривень.

Таким чином, у ОСОБА_1 виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 9 314,89 гривень, на підставі чого АТ «Одесаобленерго» звернулось до суду із вказаним позовом та просило його задовольнити з наведених у повзовній заяві правових підстав.

Справа розглянуто у спрощеному позовному провадженні, відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року позов задоволено в повному обсязі.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким встановити неможливість стягнення з нього заборгованості за комунальні послуги до повної ліквідації заборгованості по пенсії.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 05 червня 2019 року.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, заперечення на апеляцію, що містяться у відзиві АТ «Одесаобленерго», перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення за таких підстав.

У частинах 1 та 2 ст. 367 ЦПК України, що набрав чинність з 15 грудня 2017 року, зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно ч. 3 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачальник має право, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно п.п. 8, 9 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999р. №1357 (ПКЕЕН) електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію. Споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п. 19 цих Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

Згідно п.п. 20, 21, 29, 30 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до договору №2106266 є споживачем ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» (а. с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Як вбачається з показань електролічильника № 4149228 за договором №2106266, за період з жовтня 2016 року по грудень 2017 року, відповідачем спожито електричної енергії на суму 18 571,41 гривень, сплачено 9 256,52 гривень (а. с. 6).

Таким чином, заборгованість боржника за спожиту електричну енергію складає 9 314,89 гривень.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Так, АТ «Одесаобленерго» до позову доданий розрахунок заборгованості, складений на підставі діючих у спірний період тарифів на електроенергію та згідно показань, зафіксованих на приладі обліку електричної енергії.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмірі процентів не встановлений законом або договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 30 грудня 2017 року борг відповідача по сплаті вартості спожитої електроенергії становить 9 314,89 грн., з яких нараховано три відсотки річних у розмірі - 201,22 грн. (а. с. 11), та інфляційна складова боргу - 1 438,39 грн. (а. с.12).

При цьому відповідачем ОСОБА_1 кількість спожитої електроенергії за спірний період не спростовується, та наявність боргу не заперечується.

Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в Пенсійному фонді рахується багаторічна заборгованість по пенсії, що й призвело до виникнення у нього заборгованостіпо сплаті за електроенергію не є підставою для звільнення боржника ОСОБА_1 від виконання ним зобов`язання.

Доказів на спростування розрахунку заборгованості за спожиту електроенергію відповідачем надано не було, тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не здійснював належним чином оплату за спожиту ним електроенергію, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість в розмірі 9 314,89 грн., що підлягає стягненню на користь позивача АТ «Одесаобленерго» з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (1 438,39 грн.), а також трьох процентів річних від простроченої суми (201,22 грн.).

Також у апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», стверджує, що судом першої інстанції було неправомірно стягнуто з нього судовий збір у розмірі 1 762 гривень, оскільки він віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 додав до апеляційної скарги копію посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_2 , з якого видно, що він віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (а. с. 32).

Так, відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 є відповідачем у даній справі, тому він не відноситься до суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, а відтак суд першої інстанції правомірно стягнув з нього судовий збір.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи, оскільки відсутність у боржника необхідних коштів, не звільняє його від виконання взятих на себе зобов`язань.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись вимог норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору, який виник між сторонами, вирішив дану справу згідно із законом, тому підстав для зміни ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, при подачі апеляційної скарги відповідачем ОСОБА_1 не було сплачено судовий збір.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, яка діє з 15 грудня 2017 року, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При поданні позовної заяви АТ «Одесаобленерго» сплатило судовий збір у розмірі 1 762 гривень (а. с. 1, 2).

Таким чином сума, що підлягає сплаті за подачу апеляційної скарги становить 2 643 гривень (1 762 * 150%), та у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення ця сума підлягає стягненю з ОСОБА_1 ..

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382-384, 389 ЦПК України Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2018 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 2 643 гривень на розрахунковий рахунок: Отримувач коштів: УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38016923; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: 0031; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено: 05 червня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду : М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

П.М.Черевко