ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 606/590/19Головуючий у 1-й інстанції Ромазан Л.М.
Провадження № 22-ц/817/553/19 Доповідач - Парандюк Т.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Хома М. В.,

за участі секретаря Кантицької О.І.

та сторін позивачки ОСОБА_1 та її представника адвоката Бригідир І.В.; представника ОСОБА_2 - адвоката Черга Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №606/590/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Теребовлянського районного суду від 26 березня 2019 року, ухвалену суддею Ромазан Л.С., у справі за позовом Фесяк ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_4 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 26 березня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу Теребовлянського районного суду від 26 березня 2019 року та постановити нову, якою скерувати справу за підсудністю в Залізничний районний суд м. Львова.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції не було взято до уваги що позивачка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , де також проживає їх син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Даний факт проживання позивачки саме у м. Львів підтверджується тим, що відповідно до відповіді адміністрації комунального некомерційного підприємства 5-ї міської клінічної лікарні м. Львова від 03.04.2019 року № 462 Фесяк- ОСОБА_3 працює на посаді медсестри з 16.05.2002 року по теперішній час.

Із довідки від 18.03.2019 року № 84, виданої Львівською міською радою, вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається в дошкільному відділенні НВК Один, два, три з 30.08.2016 року.

Тому, зважаючи на те, що позивачка працює у м. Львові із місця праці не звільнялася, місце навчання сина є м. Львів, даних про те, що дитина покинула місце у дошкільному навчальному закладі та навчається у м. Теребовля не має, місце реєстрації як позивачки так і відповідача є м АДРЕСА_2 , тому територіальна підсудність даної справи є Залізничний районний суд м. Львова .

Фесяк- ОСОБА_3 не подала відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Черга Н.І. апеляційну скаргу підтримала з мотивів, викладених в ній.

Фесяк- ОСОБА_3 та її представник адвокат Бригідир І.В. апеляційну скаргу не визнали, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, пояснивши, що фактичне місце її проживання із сином є м. Теребовля після застосування у лютому цього року по відношенню до неї фізичного насильства зі сторони відповідача у присутності сина. На даний час місцем її праці є м. Тернопіль, звільнившись із попереднього місця праці.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відкриваючи провадження по вказаній справі у відповідності до вимог ст. 187 ЦПК України, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що вимоги позовної заяви відповідають нормам ст. 175 ЦПК України.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів (ст. 15 ЦК України).

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Нормою ч. 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

В розумінні даної норми, альтернативна підсудність є пільговою, вона встановлена для невеликої категорії справ, які мають особливо важливе значення для громадян. Специфіка цього виду підсудності полягає в тому, що в залежності від характеру матеріальних правовідносин та предмету спору, особистих обставин (стан здоров`я, малолітні діти тощо) позивач може обрати серед двох, трьох чи більшої кількості судів, які будуть компетентними розглянути таку справу.

Обрання підсудності позову це виключне право позивача.

З аналізу наведеної процесуальної норми убачається, що в ній міститься вичерпний перелік умов, за яких позов щодо розірвання шлюбу може пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, а саме якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Із матеріалів справи вбачається що, на виконання ухвали Теребовлянського районного суду від 11 березня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_6 ОСОБА_3 подала акт обстеження матеріально-побутових умов заявника від 15 березня 2019 року, що позивачка разом із сином ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 16).

Син сторін - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_1 від 29 жовтня 2015 року, видане Залізничним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції).

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_4 подала Наказ №133-к від 22.05.2019 року Головного управління статистики у Тернопільській області з якого вбачається, що ОСОБА_7 з 23 травня 2019 року прийнята на посаду провідного економіста-статистика відділу статистики у Теребовлянському районі за строковим трудовим договором на період підготовки і проведення Всеукраїнського перепису населення.

Крім того, рішенням Теребовлянського районного суду від 25 березня 2019 року заяву ОСОБА_8 (місце проживання: АДРЕСА_3 , зареєстрованої АДРЕСА_1 ), заінтересована особа ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) про видачу обмежувального припису задоволено.

Видано обмежувальний припис, яким заборонено ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , протягом двох місяців:

наближатись до місця спільного проживання з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближатись на відстань 50 метрів до місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 .

За нормою ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, а також беручи до уваги фактичне місце проживання позивача та її малолітнього сина, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_4 пред`явила позов із додержанням правил альтернативної (за вибором позивача) підсудності.

Не заслуговують на увагу подані ОСОБА_2 до апеляційної скарги довідки із місця попередньої роботи позивачки та довідки про навчання сина у дошкільному навчальному закладі та участь його у різних гуртках, оскільки вони не відображають того, що позивачка та її син могли змінити місце свого проживання та втратили актуальність на час перегляду справи в апеляційній інстанції.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Так як фактичним місцем проживання позивачка та її малолітнього сина є м. Теребовля, тому підсудність справи про розірвання шлюбу та стягнення аліментів судом визначена вірно.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, якими апелянт обґрунтовує доводи апеляційної скарги, апеляційний суд визнає правильним висновок суду першої інстанції про відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 384, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції ,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 26 березня 2019 року - залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесеними.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

М.В. Хома