РІШЕННЯ

Іменем України

28 травня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу.

Ухвалою суду від 26.12.2018 року вказана позовна заява була залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.01.2019 року ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з відповідача борг в сумі 35880,00 грн.

Ухвалою суду від 05.02.2019 року було відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що між позивачем і відповідачем були укладені 2 договори позики: 12.11.2017р. на суму 8000грн. та 15.02.2018р. на суму 1000 доларів США. Відповідач від укладення договорів позики у письмовій формі відмовилась. Оскільки строк повернення коштів обумовлено не було, позивач 19.07.2018р. звернувся з вимогою до ОСОБА_3 про повернення коштів у строк до 20 серпня 2018 року. Однак до теперішнього часу відповідач борг не повернула, тому просить стягнути з ОСОБА_3 борг у сумі 8000,00 грн. та 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 27880,00грн., а всього 35880,00грн. та судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Суду додатково пояснив, що перебував з відповідачкою в дружніх стосунках. На її прохання позичив спочатку 8000,00 грн., потім 1000 дол. США., договір позики не оформлювали, оскільки він довіряв ОСОБА_3 Але в обумовлений строк вона грші не повернула, його письмову вимогу проігнорувала. Факт того, що відповідачка позичала у нього кошти і не віддала їх підтверджує перепискою в мережі «Вайбер».

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про розгляд справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Подала відзив на позовну заяву (а.с.41-42), в якому вона вказує на те, що позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначає, що жодних коштів в борг у ОСОБА_1 вона ніколи не брала. Вона є забезпеченою людиною і у неї немає підстав для запозичення грошей в борг у будь-кого. Деякий час вони з позивачем підтримували близькі стосунки, але в червні 2018р. вони припинили відносини. Позивач на ґрунті ревнощів почав погрожувати їй помститися через суд, якщо між ними не відновляться відносини, просив повернути йому усі подарунки. Згідно із ст.1047 ЦПК України договір позики на суму понад 170грн. мав бути укладеним у письмовій формі. Між позивачем і відповідачем жодних договорів позики ніколи не укладалося Жодних розписок про отримання грошей вона позивачу не видавала. Вважає, що заявлений позов, це помста за припинення близьких стосунків, а тому позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими. Просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав. Додатково суду пояснив, що відповідач гроші в борг у ОСОБА_1 ніколи не брала. Вона є забезпеченою особою. Між ними були близькі стосунки, він колись подарував їй сережки. На ґрунті ревнощів вони розійшлися. Позивач почав вимагати у ОСОБА_3 повернути гроші. Припинили відносини в червні 2018 року. Між позивачем і відповідачем жодних договорів позики ніколи не укладалося. Просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач вказує на те, що між ним і відповідачем були укладені 2 договори позики: 12.11.2017р. на суму 8000грн. та 15.02.2018р. на суму 1000 доларів США, які відповідач не повернула до цього часу.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальнику) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження передачі в позику відповідачу ОСОБА_3 12.11.2017р. грошових коштів у сумі 8000,00грн. та 15.02.2018р. у сумі 1000 доларів США, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 4,5,12,13, 81, 263-265, 268, 273,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя І. П. Прінь