РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2019 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Верніка В.М.

із участю : - секретаря Росовської О.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м.Жмеринка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 04.12.2018 року звернулася до суду з цим позовом, вказавши, що з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 08.08.1999 року до 18.04.2002 року, від якого сторони мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання і наразі навчається у Донецькому національному університеті ім. В.Стуса, на денній формі навчання. До моменту вступу до вищого навчального закладу дочка проживала та залишається зареєстрованою разом з нею в АДРЕСА_1. У зв'язку з відсутністю в навчальному закладі гуртожитку, вони змушені винаймати приватне житло за місцем навчання у м.Вінниця, розмір оренди якого складає від 1200 грн. на місяць. Через постійну зайнятість в навчальному процесі донька немає змоги влаштуватися та роботу та мати самостійний заробіток, крім того вона має хворобливий стан і потребує регулярних медичних обстежень двічі на рік. Витрати пов'язані з навчанням доньки є непосильними для позивача, їй одній важко матеріально забезпечувати дитину під час її навчання, зважаючи на те, що окрім потреб дочки на навчання, вона змушена одна забезпечувати її харчуванням та одягом, які є необхідністю кожної людини для нормального життя, незалежно від її занять. У зв'язку з цим дочка ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги зі сторони батька до моменту отримання відповідної спеціальності у вищому навчальному закладі. Відповідач в свою чергу систематично ухилявся від сплати аліментів за рішенням суду до досягнення дочкою повноліття і станом на 06.05.2018 року допустив заборгованість по аліментам в розмірі 25515,19 грн., яка на даний час не погашена, він є фізично здоровою людиною, працює по короткочасних трудових договорах, хоча й не офіційно, і одержує дохід у достатньому розмірі, а тому має змогу надавати дочці матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить. Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1853 грн. щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення дочкою навчання в Донецькому національному університеті ім. В.Стуса. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць просила допустити до негайного виконання.

Ухвалою судді Жмеринського міськрайонного суду від 31.01.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

12.02.2019 року відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказав, що факти викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки позивач не надала жодних доказів щодо найму приватного житла за місцем навчання дочки в м.Вінниця, розмір якого складає 1200 грн. на місяць; відсутності роботи у дочки та відсутність отримання чи не отримання нею стипендії; щодо хворобливого стану дочки та потреби у зв'язку з цим регулярних медичних обстежень двічі на рік, оскільки з копії виписки вказаний діагноз - вегетативна дисфункція, рекомендаціями лікаря є дотримання режиму харчування, а також ЕКХ, ЕХОКР раз на рік. Пояснив, що він не в змозі надавати матеріальну допомогу дочці, оскільки має на утриманні дружину та двох дітей, один з яких хворіє, окрім того, має борг по несплаті аліментів, кий намагається погасити, він не працює, виживає за рахунок власного господарства та цих коштів не вистачає навіть на власну родину. Повідомив, що у нього з позивачем була домовленість про добровільне утримання дочки, але коли він одружився вдруге, то позивач подала його на аліменти. Дочка з ним не спілкується, хоча він намагався неодноразово вийти з нею на контакт, вона навіть змінила прізвище. Вказав, що згоден допомагати дочці, але не грошима, а продуктами харчування, одягом при потребі, купівлею канцтоварів, оскільки сплачувати аліменти він немає змоги. Не заперечував, щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

20.02.2019 року позивач ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, додатково повідомила стосовно утриманців відповідача, що ОСОБА_4 не є дочкою відповідача, оскільки являється дочкою його теперішньої дружини та має власного батька, який сплачує на її утримання аліменти, син відповідача не має хворобливого стану, оскільки перелом ноги ще у 2016 році не свідчить про такий стан. Дружина ОСОБА_5 працює на цегельному заводі та отримує відповідний дохід, тому не відповідач їх утримує, а вони його, борг по аліментах відповідач не намагається погасити, оскільки останню виплату вона отримувала ще в 2015 році з Київської будівельної компанії "Солстрой" лише два рази: вперше із заробітної плати, а вдруге з розрахункових коштів, однак відомості про працевлаштування відповідача на даній фірмі у копії його трудової книжки відсутні. Дочка ОСОБА_3 проживає разом з нею, хоч і 4 дні на тиждень знаходиться у м.Вінниця на навчанні, а 3 дні перебуває дома, якщо випадає нагода, то дочка приїздить ще й серед тижня, оскільки вона потребує її допомоги у зв'язку з хворобою хребта. У них з відповідачем дійсно була усна домовленість про добровільне утримання дитини, однак відповідач не виконував своїх зобов'язань, тому вона була змушена звернутися до суду. Відповідача не цікавило життя їхньої дочки, він не приймав ніякої участі: ні моральної, ні матеріальної, ані фізичної; не звертав уваги на дочку та робив вигляд, що не бачить її, що дуже сильно психологічно травмувало дочку і на фоні цієї психологічної травми та з урахуванням перехідного віку у неї почались проблеми зі здоров'ям. Просила позов задоволити в повному обсязі. Не заперечила щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Інших клопотань учасниками справи не представлено.

З огляду на вищевказане суд на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши доводи сторін, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 від 18.04.2002 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.3).

Відповідно до копії свідоцтва про народження відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_4 від 29.09.2016 року ОСОБА_7 змінила власне прізвище на "ОСОБА_7" (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_5 від 30.11.2016 року ОСОБА_6 змінила своє прізвище на "ОСОБА_7" (а.с.24).

З довідки виконкому Браїлівської селищної ради Жмеринського району від 03.12.2018 року №4333 втсановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1, до складу її сім'ї входить дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка знаходиться біля матері та перебуває на її утримані (а.с.10).

Згідно довідки Донецького національного університетк ім. В.Стуса від 01.11.2018 року №224/6.4.0-20 ОСОБА_3 є студенткою 2 курсу, СО/ОКР бакалавр, деної форми навчання у вказаному навчальному закладі, період навчання з 01.09.2017 року до 30.06.2021 року (а.с.11).

Згідно копії виписки з медичної карти амбулаторного хворого від 27.04.2018 року ОСОБА_3 встановлено діагноз вегетативна дисфункція АМК 1 ступеня (а.с.12).

Згідно довідки Жмеринського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області від 08.10.2018 року №23981 за ОСОБА_2 рахується заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1, яка станом на 06.05.2018 року складає 25515,19 грн., згідно виконавчого листа №2/581, виданого 31.05.2012 року Жмеринським міськрайонним судом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Згідно копії студентських проїзних квитків на проїзд у громадському транспорті в м.Вінниці на прізвище "ОСОБА_7" на один місяць становить 120 грн., 170 грн. у відповідні роки (а.с.14).

Згідно копії трудової книжки серія НОМЕР_6 від 20.09.1999 року відповідач ОСОБА_2 01.03.2011 року був звільнений за власним бажанням з ТОВ "Укрцентрпостач" та відомості щодо його подальшого працевлаштування відсутні (а.с.34).

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_7 відповідач ОСОБА_2, а також ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.35).

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, є відповідно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.36).

Відповідно до копії довідки Вінницької обласної дитячої клінічної лікарні №806 ОСОБА_9 з 26.10.2016 року знаходився на лікувані у травматологічному відділенні з приводу перелому правої стегнової кістки (а.с.37).

Згідно копії епікрізу історії хвороби №816 ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебував на стаціонарному лікуванні у боксовому відділенні з діагнозом гострий гастроентероколіт середнього ступеня важкості з 25.03. до 31.03. (а.с.38).

Відповідно до копії договору оренди квартири (житлового приміщення від 01.09.2018 року між ОСОБА_12 та ОСОБА_3 було укладено договір оренди квартири яка знаходиться в АДРЕСА_2, на строк 10 місяців, розмір щомісячної орендної плати складає 1300 грн., строк дії договору з 01.09.2018 року до 01.06.2019 року (а.с.44-45).

Згідно довідки виконкому Браїлівської селищної ради Жмеринського району №671 від 18.02.2019 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає в АДРЕСА_1, та на території сільської ради не працює, трудової книжки не має (а.с.46).

Згідно копії розкладу занять на ІІ семестр 2018 -2019 навчального року студентів біологічного факультету 2 курсу СО "Бакалавр" спеціальності "Біологія" денної форми навчання, заняття проходять з понеділка по п'ятницю та розділені на верхній та нижній тижні, графік яких гнучкий (а.с.47-49).

Відповідно до копії виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 12.01.2018 року ОСОБА_3 перебувала на лікуванні з діагнозом ВСД по кардіальному типу, пролапс митрального клапану І ступення (а.с.50), та згідно копії консультативного висновку спеціаліста від 19.02.2019 року у ОСОБА_3 встановлено діагноз короткозорість середнього ступення обох очей (а.с.51).

Згідно копії ультразвукового обстеження серця (ехокардіографія) від 19.02.2019 року у ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено діагноз УЗ-ознаки пролапсу МК І ступеня з регургітацією І ступення (а.с.52).

Згідно копії протоколу УЗД грудних залоз від 05.12.2018 року у позивача ОСОБА_1 встановлено діагноз УЗ-ознаки утворень правої грудної залози, одиничних кіст обох грудних залоз (а.с.53).

Згідно копії протоколу обстеження поперекового відділу хребта від 05.03.2018 року у позивача ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, встановлено висновок нестабільний остеохондроз поперекового відділу хребта, ускладнений задніми килами міжреберцевих дисків на рівні L4- L5, L5-S1 сегментів хребта; спондилоартроз (а.с.54).

Так, відповідно до статті 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно зі статтею 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що заявлений розмір аліментів до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1, на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 1853 грн. вочевидь не відповідає принципам співмірності та справедливості.

При цьому суд враховує повідомлені відповідачем за змістом відзиву на позовну заяву обставини щодо наявності у нього на утриманні, неповнолітнього сина.

У відповідності до положень ч.1,2 ст.3 Конвенції про права дитини, що ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

За змістом ч.1 ст.27 Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Отже, з урахуванням наведених вище положень міжнародного закону, що є складовою національного законодавства, безумовний обов'язок відповідача стосовно надання ним належного утримання передусім неповнолітнім дітям визначає істотне обмеження можливості надання ним утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Натомість саме можливість надання матеріальної допомоги батьками є визначеною законом умовою їх обов'язку надання оспорюваного за предметом позову утримання повнолітній дочці, сину, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років.

Суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно хворобливого стану її здоров'я та стану здоров'я повнолітньої доньки сторін ОСОБА_3, оскільки з представлених сторною позивача документальних відомостей не вбачається визначення останнім у встановленому порядку певного ступеня втрати працездатності або групи інвалідності. Суд також не приймає до уваги твердження позивача стосовно неможливості отримання доходу її повнолітньою донькою ОСОБА_3 через її зайнятість за денною формою навчання, оскільки така форма навчання не виключає можливості отримання стипендії, можливість чого залежить суто від власної сумлінності студента, натомість жодних спростувань щодо цього стороною позивача не представлено.

Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи відповідача про наявність на його утриманні двох дітей, тобто осіб неповнолітнього віку, та дружини, оскільки з представленого свідоцтва про народження ОСОБА_4 вбачається, що її батьком не є ОСОБА_2, а тому відповідач не має визначеного законом обов'язку надання їй власного утримання. Також надані відповідачем довідки про нетривале лікування в минулому захворювання, а також лікування травми його неповнолітнього сина не визначають хворобливого стану здоров'я, оскільки не містять відомостей щодо незворотніх змін організму, патології або системного рецидиву. Таким чином, з огляду на перевищення найменшою дитиною відповідача трирічного віку та непредставлення відомостей про наявність в теперішній час у його малолітнього сина вад фізичного або психічного характеру, судом визначається відсутність визначеного положенніми ч.2,3 ст.84 СК України обов'язку відповідача ОСОБА_2 надання утримання своїй дружині.

Суд визнає неаргументованими твердження відповідача щодо наявності у нього непогашеного боргу по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої доньки, а також стосовно його непрацевлаштування за офіційними відомостями трудової книжки, так як наявність невиконаних зобов'язань із сплати присуджених аліментів на утримання неповнолітньої дитини не є виключенням обов'язку надання батьком утримання дочці у зв'язку із продовженням нею навчання після досягнення нею повноліття. Відповідачем не представлено відомостей про його особисту непрацездатність, а отже він не позбавлений можливості отримувати дохід та надавати утримання повнолітній дочці.

Також суд визнає безпідставним заперечення відповідача щодо відсутності права позивача на звернення до суду з цим позовом з підстав непроживання із нею повнолітньої доньки ОСОБА_3, оскільки представлені позивачем докази щодо винаймання житла для останньої за місцем знаходження навчального закладу не визначають її постійного окремого проживання за тією адресою, з огляду на строковий характер вказаного договору найму житла. Натомість з урахуванням визначеної положеннями ч.6 ст.29 ЦК України можливості фізичної особи мати кілька місць проживання, довідка виконкому Браїлівської селищної ради щодо проживання останньої за однією адресою разом із позивачем достатньо підтверджує право позивача на пред'явлення даного позову.

Відтак суд доходить висновку, що з наведених підстав щодо наявності на утриманні відповідача неповнолітнього сина, а також можливості надання часткового утримання повнолітній дочця самим позивачем, позов підлягає частковому задоволенню щодо присудження до стягнення з ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, яка продовжує навчання, у розмірі 800 грн. щомісячно, визнаючи можливим та достатнім надання відповідачем такого утримання в межах потреби придбання підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження, витрати на що, окрім оплати вартості навчання, про яку сторонами наразі не повідомлено, підлягають врахуванню до розміру оспорюваних аліментів згідно правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 року в справі №622/373/16ц.

За правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн., згідно ставки, що діяла на час пред'явлення даного позову, від сплати якого за цим предметом спору звільнена позивач.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3, 11-13, 77, 78, 79, 80, 81, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 182, 183, 191, 198-200 СК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця АДРЕСА_3) на ім'я ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, мешканки АДРЕСА_1) аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 04.12.2018 року до закінчення навчання в Донецькому національному університеті ім. В.Стуса, а саме до 30.06.2021 року, а також одноразово стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 899998, рахунок отримувача 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106, пункт 1.1.2).

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця, а саме: з 04.12.2018 року до 04.01.2019 року, - допустити до негайного виконання.

Рішення набуває законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Вінницького апеляційного суду.

Суддя Вернік В.М.