Справа № 653/2107/18
Провадження № 2/653/336/19
24 травня 2019 року Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Крапівіна О.П.
при секретарі Пшенична В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що вона, згідно договору дарування від 09.04.2008 року, є власником житлового будинку з господарськими будівлями і побутовими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 . До укладення договору дарування вказане житло належало її батькові, ОСОБА_4 . ОСОБА_2 являється дочкою другої дружини батька позивача, а ОСОБА_3 сином відповідачки. Після реєстрації (прописки) в належному ОСОБА_4 житлі, відповідачі лише деякий час проживали в цьому будинку, а з 2005 року виїхали на постійне проживання до Дніпропетровської області, але куди саме, позивачу не відомо, оскільки з ними дружніх стосунків не підтримувала. Друга дружина її батька померла у 2007 року, і з того часу ні позивач ні її батько відповідачів не бачили і з ними не спілкувались. Після укладення договору дарування, відповідачі жодного разу не з`являлись в її будинку і прав на користування ним не заявляли. Оскільки позивач та її батько не мають ніяких відомостей про відповідачів і не спілкуються з ними з 2007 року, питання про зняття їх з реєстрації до цього часу не вирішено, і вони залишаються зареєстрованими у належному позивачу житлі, чим порушуються її права. За таких обставин, реєстрація відповідачів в належному їй житловому будинку жодним чином не свідчить про те, що вони постійно проживають та користуються вказаним вище житлом. Таким чином, відповідачі з 2008 року без поважних причин житловим приміщенням, в належному позивачу будинку, не користуються. ОСОБА_1 , як власник житла, не має можливості в іншому порядку, крім судового, вирішити питання про відсутність відповідачів права на користування належним їй житловим будинком, тому вимушена вирішувати це питання в судовому порядку.
В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, просить його задовольнити.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні вказали, що добре знає позивача та підтвердили, що відповідачі вже 10 років не проживають у житловому будинку ОСОБА_1
Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи і оцінивши надані докази у їх сукупності вважає що позов підлягає задоволенню.
Згідно з копією договору дарування за №835024 від 09.04.2008 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 .
Згідно довідки №425 від 29.05.2018 року, виданою Виконкомом Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області та акту обстеження матеріально-побутових умов від 04.06.2018 року, складеним депутатом Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, підтверджується, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але а ньому не проживають.
Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вже 10 років не проживають у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 71 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач був відсутній з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути подовжено в разі спору судом.
Крім того відповідно до вимог ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
З зазначеної норми вбачається, що власник житла у разі відсутності члена сімї понад один рік має право вимагати визнати його втратившим право користування житлом.
Таким чином, суд вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин не проживають більше року, не цікавляться станом будинку.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Позивачем надано суду достатньо доказів для визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.ст. 64, 71 72, 156 Житлового кодексу України, ст. 405 ЦК України та ст.ст. 260, 264-266, 281 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги з дня отримання копії повного судового рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя Генічеського районного суду О. П. Крапівіна