Рішення

Іменем України

07 червня 2019 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд

Тернопільської області

у складі:

головуючого Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово, заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 , в її користь аліменти на її утримання до досягнення нею 23-х років та закінчення навчання, в розмірі 25% від заробітної плати, щомісячно, оскільки вона продовжує навчання та у зв`язку із цим потребує матеріальної допомоги, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві.

Позивачка позов підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, та час розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши та оціниши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, оскільки встановлено наступне:

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 зазначено, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , в графі «Батьки»: батьком записано ОСОБА_2 , матір`ю ОСОБА_3 .

Згідно довідки, виданої ОСОБА_1 , про те, що вона дійсно навчається на ІІ курсі за спеціальністю менеджмент соціальної діяльності у Теребовлянському коледжу культури і мистецтв 1-го рівня акредитації на денній формі навчання, з 01 вересня 2017 року до 30 червня 2021 року за спеціальністю «Народне пісенне мистецтво».

Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до 1, 2 ст.184 Сімейного Кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст.193 Сімейного Кодексу України влаштування дитини до закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу не припиняє стягнення аліментів на користь того з батьків, з ким до цього проживала дитина, якщо вони витрачаються за цільовим призначенням. Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 199 Сімейного кодексу України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 Сімейного кодексу України.

Позивачка не представила суду жодних доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на її утримання в розмірі 25% від заробітної плати, а тому суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1900 грн.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити, стягнувши з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1900 грн. до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23- річного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2019 року.

Керуючись 4, 13, 82, 223, 263, 265 ЦПК України, ст.180,181,184, 193,199, 200 СК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 1900 грн. до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23- річного віку, щомісячно, починаючи з 03 квітня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп. в користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий: В.В.Малярчук