Справа № 2-910/11
Провадження №2-п/219/32/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення заяви без розгляду

30 травня 2019 р. Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Радченко Л.А., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 2-910/11 за позовом Публічного акціонерного товариства „ВіЕйБіБанк в особі відділення №101 ПАТ „ВіЕйБіБанк до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2019 року представник заявника Топчийов Є.В., який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду та поновлення пропущенного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, в яких просить: поновити ОСОБА_2 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2011 року; скасувати заочне рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2011 року по справі 2-910/11 за позовом Публічного акціонерного товариства „ВіЕйБіБанк в особі відділення №101 ПАТ „ВіЕйБіБанк до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначити справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування заяви про поновлення строку представник заявника ОСОБА_1 посилається на те, що 11.03.2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було винесено заочне рішення по справі №2-910/11 за позовом ПАТ «ВіЕйБіБанк» про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 96Б/07-9 від 28.08.2007 року. Про дане рішення ОСОБА_2 дізналася, коли на прикінці травня 2019 року її визвали до ДВС міста Бахмут, щоб повідомити про відкриття виконавчого провадження за поданням ДФС. В цей же день, той же виконавець повідомив про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище заочним рішенням суду. ОСОБА_2 відразу звернулася з письмовою заявою до канцелярії Артемівського міськрайонного суду Донецької області, де 06.05.2019 року під розпис отримала вищезазначене заочне рішення суду. Згідно зі ст.284 ЦПК України передбачено, що заяву про перегляд заочного рішення подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасники справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення повного заочного рішення суду. Дійсно, в матеріалах справи є розписка про отримання ОСОБА_2 копії заочного рішенні від 28.03.2016 року тільки 15.01.2019 року, а тому вважає, що з цієї дати треба відраховувати строк для звернення з заявою про перегляд заочного рішення суду.

З заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2011 року ОСОБА_2 не згодна, посилаючись на те, що відповідно до ст.128 ЦПК України (в нової редакції), яка діє на час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду та ст.74 ЦПК України (в старої редакції), згідно з якими передбачено, що судові повістки про виклик боржника повинні бути вручені з таким розрахунком, щоб у нього було достатньо часу для підготовки до суду (ч.4) та повинні направлятися разом з іншими документами поштою з повідомленням (ч.5). Також, ст.ст.76,128 ЦПК (діючих на час розгляду заяви) передбачений вичерпний перелік обставин за яких судова повістка вважається врученою. Повістка не вважається врученою, яка повернулася з пошти з відміткою « повернення за строком зберігання». Федорченко ОСОБА_4 Я. вважає, що не була належним чином повідомлена. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальнооті сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України у старої редакції, яка діяла на час розгляду справи та ст.81 ЦПК України в нової редакції, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. За ст. 13 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вважає, що позивач повинен був надати суду докази того, коли він направляв на адресу ОСОБА_2 повідомлення та вимогу про виконання зобов,язання кредитором і коли наступило право Банку на пред,явлення вимоги, зазначені питання потрібно було вирішити у судовому засіданні з наданням відзиву або заперечення на позовну заяву, як це передбачено ст.ст.179, 180 ЦПК України. При цьому, суд не може самостійно застосувати строки спеціальної давності в 6 місяців, який існує до поручителя з дня настання права вимоги, оскільки, суду необхідно перевірити час настання права, тобто час, коли кредитор порушив зобов,язання за кредитним договором, та ці обставини є суттєвими.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду, суд приходить до таких висновків.

Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2011 року у справі №2-2109/10 позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБіБанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором № 96Б/07-9 від 11.03.2011 року задоволені в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства „ВіЕйБіБанк в особі відділення №101 Публічного акціонерного товариства „ВіЕйБіБанк за кредитним договором №96Б/07-9 від 28.08.2007р. заборгованість в сумі 16822,69 грн., а саме: заборгованість за кредитом- 10009, 83 грн., несплачені відсотки за користування кредитом-5140,07грн., плата за пропуск платежів-1672,79 грн.., а також, судовий збір з кожного у розмірі по 84,11 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з кожного у розмірі по 60,00 грн.

Станом на день винесення заочного рішення та отримання його копії відповідачем ОСОБА_2 була чинною редакція Цивільного процесуального кодексу України, яка визначала, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії (стаття 228 ЦПК України).

15.12.2017 року набув чинності Цивільний процесуальний кодекс України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно з вимогами ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Розгляд заяви здійснюється судом без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до розписки від 25.02.2011р. відповідач ОСОБА_2 отримала судову повістку про виклик в судове засідання на 11.03.2011р., копія заочного рішення від 11.03.2011 р. була направлена відповідачеві ОСОБА_2 рекомендованим листом на адресу місця її реєстрації ( проживання) , а саме: АДРЕСА_1 та була отримана останньою особисто 28.03.2011 року, що підтверджується поштовим повідомленням щодо вручення поштового відправлення (а.с.28,35,36).

Заява про перегляд заочного рішення суду подана представником заявника Топчийовим Є.В., який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.85), тобто, після закінчення встановленого строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що копію заочного рішення суду від 11.03.2011 року відповідач ОСОБА_2 отримала 28.03.2011 року, а її представник звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення лише 06.05.2019 року.

Як на поважні причини пропуску звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення представник заявника посилається на те, що про дане рішення ОСОБА_2 дізналася, коли на прикінці травня 2019 року її визвали до ДВС міста Бахмут, щоб повідомити про відкриття виконавчого провадження за поданням ДФС, і а цей же день той же виконавець повідомив про відкриття виконавчого провадження за вказаним вище заочним рішенням суду. ОСОБА_2 відразу звернулася з письмовою заявою до канцелярії Артемівського міськрайонного суду Донецької області, де 06.05.2019 року під розписку отримала вищезазначене заочне рішення суду.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 28.03.2011 р. отримала вперше копію заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2011р., при цьому, могла звернутися до юристів, представників з метою її представництва в судах, разом з тим, відомостей саме поважності пропуску строку саме з 2011 р. для подачі заяви про перегляд заочного рішення суду представник заявника у заяві про поновлення строку не зазначає. З даних обставин, зазначені представником відповідача підстави для поновлення строку подання заяви про перегляд заочного рішення , не є поважними.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Цивільним процесуальним кодексом України певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також, стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Враховуючи, що представником заявника не надано доказів, які були об`єктивно непереборними на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до суду та відповідно підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду, тому, клопотання представника заявника Топчийова Є.В., який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про поновлення строку на перегляд заочного рішення суду від 11.03.2011р. задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 126, 127, 260, 261, 284 , 260, 261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про поновлення строку для перегляду заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11.03.2011 року у справі №2-910/11.

Заяву представника заявника Топчийова Євгена Володимировича, який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про перегляд заочного рішення суду у цивільній справі № 2-910/11 за позовом Публічного акціонерного товариства „ВіЕйБіБанк в особі відділення №101 ПАТ „ВіЕйБіБанк до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без розгляду.

Особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.А. Радченко