ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1364/19 Справа № 188/1631/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Полубан М.Л. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участі секретаря Черкас Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що навесні 1996 року вона домовилася з ОСОБА_3 про придбання домоволодіння та наданої для його обслуговування та ведення присадибного господарства земельної ділянки розміром 0,64 га за адресою вул. Академіка Сайгака (вул.50 років Жовтня) с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Власником вказаного спірного домоволодіння на підставі договору купівлі-продажу будинку від 18 травня 1987 року, посвідченого виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим номером 36 та зареєстрованого в БТІ м.Павлограда Дніпропетровської області під реєстровим № 25-201 від 28 вересня 1998 року була ОСОБА_4, яка померла 13 грудня 2007 року. ОСОБА_4 13 травня 1997 року надала довіреність строком на три роки на імя своїй доньки ОСОБА_1 на продаж належного їй житлового будинку. Згідно висновку про оцінку майна від 09 листопада 2016 року житлового будинку його ринкова вартість складає 20 210 грн. Розписка була укладена між нею та ОСОБА_1 25 вересня 1998 року на суму 2600 доларів США, 300 грн. за спірний будинок. На зворотній стороні вказаної розписки є запис про те, що ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 1500 грн. 24 жовтня 1998 року. Таким чином, вона сплатила ОСОБА_1 за спірний будинок 2600 доларів США та 1800 грн. станом на 1998 рік. Однак, ОСОБА_1 ухиляється нотаріально посвідчити правочин. До теперішнього часу будинок та земельна ділянка оформлені на імя померлої ОСОБА_4 Вона зверталася у 2008 році до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права власності на спірне домоволодіння в звязку з його придбанням, посилаючись на письмову розписку. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2010 року рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2010 року залишено без змін. Вона зверталася до відповідача з клопотанням про те, щоб визнали за нею право власності на спірне домоволодіння, оскільки вона 15 років безперервно користується даним нерухомим майном. Відповідач відмовила їй у визнанні за нею права власності на спірне домоволодіння. Вона фактично мешкає в с.Дмитрівка по вул.Академіка Сайгака з осені 1998 року по теперішній час, не маючи змоги оформити право власності на домоволодіння з вини третьої особи, яка посилається на брак часу, відмовляється звертатися до нотаріальної контори. На підставі викладеного ОСОБА_2 просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на домоволодіння за адресою: 52700 Україна Дніпропетровська область Петропавлівський район вул. Академіка Сайгака, будинок № 65.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності за набувальною давністю на домоволодіння за адресою: 52700, Україна Дніпропетровська область Петропавлівський район вул. Академіка Сайгака будинок № 65.

Ухвалами Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2017 року та від 06 серпня 2018 року виправлено описки у вказаному рішенні суду (а.с.74, 100).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду від 10 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги, посилаючись на правильність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, домоволодіння № 65 по вул. Академіка Сайгака (вул.50 років Жовтня) с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області належало на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 18 травня 1987 року, посвідченого виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим номером 36 та зареєстрованого в БТІ м.Павлограда Дніпропетровської області під реєстровим № 25-201 від 28 вересня 1998 року (а.с.8-11).

13 лютого 2007 року ОСОБА_4 померла.

ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_4, та згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру остання звернулася 17 липня 2007 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.82).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння та надану для його обслуговування та ведення присадибного господарства земельну ділянку у звязку з його придбанням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.90, 91).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року вказане рішення суду було залишено без змін (а.с.92-94).

Вказаним рішенням суду встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була домовленість про продаж спірного домоволодіння та 13 травня 1997 року ОСОБА_4 оформила належним чином довіреність на свою доньку ОСОБА_1 строком на три роки. Однак, договір купівлі-продаж сторони не оформили нотаріально по тій причині, що ОСОБА_4 померла 13 лютого 2007 року.

Суду було надано копію розписки від 25 вересня 1998 року про отримання грошових коштів ОСОБА_1 від ОСОБА_2 за вищевказаний будинок (а.с.7).

З актів Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 25 червня 2012 року та від 23 липня 2014 року вбачається, що ОСОБА_2 разом із своєю сімєю проживає в спірному домоволодінні з 1998 року (а.с.13, 14) .

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції посилався на їх законність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них через неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Зазначена норма права визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю, оскільки володіння має бути добросовісним, тобто особа не знала і не могла знати про те, що вона володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'являти законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником. Тобто виключено набуття права власності на майно, яке знаходиться у володінні власника і ніколи не вибувало з його володіння.

У п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5 розяснено, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

При вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Домоволодіння № 65 по вул. Академіка Сайгака (вул. 50 років Жовтня) с.Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області належало на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу будинку від 18 травня 1987 року, посвідченого виконкомом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області за реєстровим номером 36 та зареєстрованого в БТІ м.Павлограда Дніпропетровської області під реєстровим № 25-201 від 28 вересня 1998 року (а.с.8-11).

13 лютого 2007 року ОСОБА_4 померла (а.с.83).

ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_4, та згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру остання звернулася 17 липня 2007 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.82).

Суду було надано копію розписки від 25 вересня 1998 року про отримання грошових коштів ОСОБА_1 від ОСОБА_2 за вищевказаний будинок (а.с.7).

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння та надану для його обслуговування та ведення присадибного господарства земельну ділянку у звязку з його придбанням у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було відмовлено (а.с.90, 91).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 квітня 2011 року вказане рішення суду було залишено без змін (а.с.92-94).

Вказаним рішенням суду встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 була домовленість про продаж спірного домоволодіння та 13 травня 1997 року ОСОБА_4 оформила належним чином довіреність на свою доньку ОСОБА_1 строком на три роки. Однак, договір купівлі-продаж сторони не оформили нотаріально по тій причині, що ОСОБА_4 померла 13 лютого 2007 року.

Таким чином, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 існує спір щодо вищевказаного домоволодіння, власником якого була мати ОСОБА_1 - ОСОБА_3, яка померла 13 лютого 2007 року, на що суд першої інстанції належної уваги не звернув.

ОСОБА_2, звернувшись до суду зі вказаними позовними вимогами, просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на спірне домоволодіння, яким вона володіє за волею власника і завжди знала, хто був власником домоволодіння, що виключає набуття права власності на майно за набувальною давністю.

Крім того, ОСОБА_1, яка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_3, не була залучена до участі у даній справі в якості співвідповідача

Розглядаючи даний спір, суд першої інстанції не роз'яснив належним чином позивачу його право, зокрема, щодо залучення до участі у якості співвідповідача ОСОБА_1

Суд першої інстанції не звернув належної уваги на предмет і підстави поданого позову, не встановив належним чином обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, не визначився із колом відповідачів, які повинні відповідати за заявленими позовними вимогами.

Вказані порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

В абз.5 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» розяснено, суд не має права вирішувати питання про права та обовязки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року слід скасувати та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_1 про визнання права власності на домоволодіння за набувальною давністю відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді