Справа № 404/8010/17
Номер провадження 2/404/1274/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Березовська Ольга Валеріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу. Просив визнати недійсним договір купівлі-продажу номер 1613 від 16 травня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., укладений між відповідачем ОСОБА_4 , як продавцем, та відповідачем ОСОБА_3 , як покупцем щодо 49/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стягнути з відповідачів судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до договору дарування від 11 квітня 2003 року № 692, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Лимар О.А., позивач ОСОБА_1 набув право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з договором дарування від 19 жовтня 2005 року № 4177, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_5 , остання набула у спільну часткову власність 49/100 часток вказаного домоволодіння.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року у цивільній справі № 1109/824/12, провадження № 2/404/26/13 в порядку виділу частки майна подружжя за ОСОБА_4 визнано право власності на 49/100 часток, а за ОСОБА_1 на 51/100 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

При цьому, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 також стягнуто грошову компенсацію в розмірі 65216 грн. за 8/25 часток домоволодіння згідно його ринкової вартості.

Однак в подальшому частки у спільній власності між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були істотно змінені.

Вказано, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року, провадження № 22-ц/781/1182/14 рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2013 року змінено, визнано за ОСОБА_4 право власності на 17/100 частин будинку АДРЕСА_1 . В свою чергу, за ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції визнав право власності на 83/100 частин вказаного будинку.

Вказане судові рішення набрало законної сили відповідно до ст. 319 ЦПК України.

Таким чином, остаточна частка відповідача ОСОБА_4 у праві спільної власності на домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , мала б становити 17/100 частки.

Незважаючи на це, 16 травня 2014 року між відповідачем ОСОБА_4 , як продавцем, та відповідачем ОСОБА_3 , як покупцем, укладено оскаржуваний договір купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В.

Відповідно до умов вказаного договору купівлі-продажу, відповідач ОСОБА_3 набула право власності на 49/100 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка нібито належала відповідачу ОСОБА_4

Отже, маючи право лише на 17/100 частки житлового будинку та продавши 49/100 його частини, відповідач ОСОБА_4 розпорядилась 32/100 частки майна, яке належало позивачу ОСОБА_1

Позивач вважає, що при укладенні договору купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року не були додержавні вимоги ч.ч. 1,2 ст. 203 ЦК України.

Вказано, що на момент укладення оскаржуваного договору купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., відповідач ОСОБА_6 не була власником 49/100 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 в розумінні ст. 317 ЦК України.

З огляду на це, ОСОБА_6 не мала відповідного права продажу вказаного товару (49/100 частки житлового будинку) на момент укладення оскаржуваного договору.

Таким чином, зміст договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року суперечить нормам діючого цивільного законодавства України, а відповідач ОСОБА_6 , крім того, на момент його укладення не володіла необхідним обсягом цивільної дієздатності.

Вважає, що внаслідок укладення відповідачами оскаржуваного договору було порушено право позивача на 32/100 частки будинку АДРЕСА_1 . Посилаючись на норми статей 203, 215, 216 ЦК України просив позовну заяву задовольнити.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Іванової Н.Ю. від 04 січня 2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання /а.с.27-28/.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 лютого 2018 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_1 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та витребування доказів, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовську Ольгу Валеріївну. Витребувано у приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовської Ольги Валеріївни оригінал та/або належним чином завірену копію договору купівлі-продажу № 1613 від 16 травня 2014 року, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 /а.с.68-69/.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 березня 2018 року відкладено підготовче засідання по справі та задоволено клопотання представника позивача Ковальчук Ю.М. про продовження строку підготовчого засідання для подання доказів на підтвердження заявлених позовних вимог /а.с.109-110/.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 травня 2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні /а.с.118/.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 лютого 2019 року відкладено розгляд справи для виклику в судове засідання відповідача ОСОБА_6 для дачі особистих пояснень по справі на задоволення клопотання представника позивача /а.с.171/.

29 січня 2018 року від представника відповідача ОСОБА_3 , адвоката Виноградової Л.Г., до суду надійшов відзив на позову заяву, відповідно якого вказано, що відповідач з позовними вимогами не погоджується у повному обсязі.

Зазначено, що 29 квітня 2014 року ОСОБА_3 отримала у спільну часткову власність за договором дарування 51/100 частку житлового будинку АДРЕСА_1 ) загальною площею 56 кв.м. Попередній власник цієї частки житлового будинку ОСОБА_7 придбав у спільну часткову власність цю частку з прилюдних торгів (свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 17 березня 2014 року № 935) на виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргів.

16 травня 2014 року ОСОБА_3 отримала у спільну часткову власність за договором купівлі-продажу 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 ) загальною площею 56,6 кв.м. Попередній власник цієї частки житлового будинку ОСОБА_6 набула право власності (спільна часткова) на цю частку будинку за договором дарування від 19 жовтня 2005 року за реєстровим № 4177.

Після проведення реконструкції житлового будинку з будівництвом добудов літ. «А1» та «а2», в результаті якої загальна площа будинку збільшилась до 99,8 кв.м., вищевказаний договір дарування від 29 квітня 2014 року та договір купівлі-продажу від 16 травня 2014 року були погашені та відповідач ОСОБА_3 стала власником житлового будинку АДРЕСА_1 , розмір частки: 1, загальна площа будинку 99,8 кв.м., підстава виникнення права власності - свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 03 грудня 2015 року, видавник: Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області.

Також, відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , на якій розташований реконструйований житловий будинок з надвірними будівлями, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 березня 2015 року № 34707982.

Вказано, що в момент вчинення правочину (укладення договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року) норми цивільного законодавства не порушувались. ОСОБА_3 є добросовісним набувачем нерухомого майна.

На момент вчинення правочину та його нотаріального посвідчення за відповідачем ОСОБА_6 було зареєстровано право власності на 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_2 будь-які обтяження даного нерухомого майна в Державному реєстрі були відсутні, а ухвала суду апеляційної інстанції була постановлена після укладення договору купівлі-продажу.

Вказано, що в провадженні Кіровського районного суду міста Кіровограда перебувала цивільна справа № 404/767/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання договору купівлі-продажу частки житлового будинку недійсним. Позивач звернувся в суд із зазначеним позовом, та просив визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 16 травня 2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , скасувати державну реєстрацію права власності на 49/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_3 . Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12 лютого 2015 року було відкрито провадження у справі. 11 листопада 2015 року ухвалою суду, згідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України (позивач подав заяву про залишення позову без розгляду), позовну заяву залишено без розгляду.

До позовної заяви позивачем надано копії рішень судів по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою (справа № 1109/824/12). Вважає, що фактично у рішенні суду першої інстанції була допущена арифметична помилка щодо визначення розміру частки позивача у спільному з ОСОБА_6 нерухомого майні. Так, рішенням першої інстанції від 07 серпня 2013 року ( із урахуванням ухвали від 20 листопада 2013 року про виправлення описки в рішенні): за ОСОБА_6 визнано право власності на 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_3 та наведено перелік виділених приміщень в житловому будинку та надвірних будівель та споруд та стягнуто на користь ОСОБА_6 компенсацію за 8/25 часток домоволодіння в розмірі 65 216 грн., ОСОБА_6 та ОСОБА_1 виділено у користування відокремлені земельні ділянки з часткою 49/100 (289,6 кв.м.) та 51/100 (301,4 кв.м.) відповідно.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року в частині визнання права власності на 49/100 часток будинку АДРЕСА_3 за ОСОБА_6 та визнання права власності на 51/100 частину цього ж будинку за ОСОБА_1 змінено. Визнано за ОСОБА_6 право власності на 17/100 частин будинку АДРЕСА_3 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 83/100 частин будинку АДРЕСА_3 . В решті рішення залишено без змін.

Так, апеляційним судом змінено лише частки у спільному майні, а не складові частини нерухомого майна (приміщення та господарські будівлі і споруди), на яке визнано право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , - вони залишились не змінними. Не змінними залишились і частки земельної ділянки: частка 49/100 (289,6 кв.м.) за ОСОБА_6 та 51/100 (301,4 кв.м.) за ОСОБА_1

Зазначене також підтверджується рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у цивільній справі № 404/5129/14-ц від 17 червня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, ПП « Нива В .Ш», ОСОБА_7 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу їх проведення, визнання недійсним акту продажу з прилюдних торгів, протоколу їх проведення, визнання недійсним акту продажу з прилюдних торгів, свідоцтва та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно (51/100 частка будинку АДРЕСА_3 ).

Крім того, зазначено, що договір купівлі-продажу 49/100 частки було посвідчено 16 квітня 2014 року, тому з урахуванням ст.ст. 253, 245 ЦК України, строк позовної давності сплив 17 квітня 2017 року /а.с.45-48/.

Позивач ОСОБА_1 та його представники у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Додатково вказали, що відповідач ОСОБА_6 при укладенні договору купівлі-продажу 16 травня 2014 року не повідомила нотаріуса, що між нею та позивачем є спір з приводу житлового будинку АДРЕСА_4 . Зазначили, що вказане є також підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Відповідач ОСОБА_6 та її представник заперечили проти позову та просили у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Від третьої особи, приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Березовської О.В., надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Суд, в межах наданих доказів, заслухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_6 , представників сторін, дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали цивільних справ № 404/767/15-ц, номер провадження 2/404/1279/15 та № 1109/824/12, номер провадження 2/404/26/13, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Березовська Ольга Валеріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначене право кожної особи на захист свого порушеного цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду за захистом, передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції та законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення, визнання порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлений ст. 16 ЦК України. Відповідно до ч.2 зазначеної статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі з квітня 2005 року. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідача змінилось з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 ».

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 19 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального кругу Корчак Л. В . , ОСОБА_1 передав ОСОБА_15 безоплатно 49/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться у АДРЕСА_4 . Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 8613169, виданого 12 жовтня 2005 року обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» цей житловий будинок, 49/100 частин якого відчужується, під літ. Аа - цегляний, загальною площею 53.2 кв.м., у тому числі житловою - 35.1 кв.м., розташований на земельній ділянці площею 591.0 кв.м., має надвірні будівлі, що до нього прилягають: Г - сарай, І - замощення, Жж - погріб, З - гараж, Е - зливна яма, N - огорожа.

Відповідно до пункту 4 вказаного договору за заявою власника відчужується та переходить у користування обдарованої: кімната 8.4 кв.м., кімната 8.1 кв.м., 1/2 частина прибудови «а», 1/2 частина прибудови «а1», 1/2 частина гаража «З», 1/2 частина погріба «Жж», 1/2 частина огорожі «N", 1/2 частина замощення, 1/2 частина зливної ями «Е» /а.с.183/.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 8957874 від 16 листопада 2005 року ОСОБА_15 на праві спільної часткової власності належить 49/100 часток будинку розташованого в АДРЕСА_4 а.с.184/.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 було розірвано в червні 2010 року.

Відповідно до довідки про належність нерухомого майна № 77615 від 28 травня 2012 року ОСОБА_1 належить 51/100 ч. на підставі договору дарування від 11 квітня 2003 року та ОСОБА_15 - 49/100 ч. на підставі договору дарування від 19 жовтня 2005 року житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_4 а.с.6/.

В січні 2012 року відповідач ОСОБА_6 звернулась до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою до ОСОБА_1 про виділ частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, просила в порядку виділу частки майна подружжя розділити домоволодіння АДРЕСА_4 та земельну ділянку.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року по цивільній справі № 1109/824/12, номер провадження 2/404/26/13 позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено частково.

В порядку виділу частки майна подружжя визнано право власності за ОСОБА_4 на 49/100 часток житлового будинку АДРЕСА_4 (в графічному додатку № 2 зображено жовтим кольором) та виділено в житловому будинку: приміщення - «1-1» пл. 5,2 кв. м, вартістю 4365 грн., літ «1-5» пл. 1,0 кв.м вартістю 839 грн., літ. «1-6» пл. 1,0 кв.м вартістю 839 грн., літ. «1-2» пл. 8,4 кв.м. вартістю 11894 грн., літ. «1-4» пл. 8.1 кв.м. вартістю 11459 грн. 1/2 частину огорожі літ. «N» вартістю 3685 грн. 05 коп., 1/2 частину огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 05 коп., а всього разом з домоволодінням на суму 33506 грн.

ОСОБА_2 з часткою 49/100 виділено в користування відокремлену земельну ділянку площею 289,60 кв.м., на якій розташовані належні їй частка житлового будинку літ. «а», що в графічному додатку № 3 зазначено жовтим кольором).

ОСОБА_2 необхідно зробити в одній з кімнат вхідні двері з зовні, зробити в розподільній стіні між помешканнями літ. «1-1» та літ. «1-2» і літ. «1-2» та літ. «1-4» дверний отвір для здійснення функціонального зв`язку; прибудувати до своєї частини будинку недостатньої площі (6,30 кв.м.) у вигляді підсобних приміщень, щоб вона відповідала мінімальній площі однокімнатної квартири, замурувати дверні отвори між житловими кімнатами літ. «1-2» та літ. «1-3», літ. «1-3» та літ. «1-4», а також літ. «1-6» та літ. «1-7».

За ОСОБА_1 в порядку розподілу майна подружжя визнано право власності на 51/100 частку житлового будинку АДРЕСА_4 та виділено (в графічному додатку №2 зображено голубим кольором) в житловому будинку: приміщення літ. «1-3» пл. 18,60 кв.м вартістю 26338 грн., літ. «1-7» пл. 3,6 кв.м вартістю 15476 грн., літ. «1-8» пл. 10,3 кв.м вартістю 44283 грн., надвірні будівлі: літ. «Г»- сарай вартістю 2614 грн., літ «Жж» погріб вартістю 13372 грн., літ «З» - гараж вартістю 33448 грн., замощення «1» вартістю 17177 грн., зливна яма «Е», вартістю 6740грн., 1/2 частина огорожі літ. «N» вартістю 424 грн. 05 коп., 1/2 частина огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 05 коп., ворота літ. «N» вартістю 4408 грн., всього по домоволодінню 167966 грн.

ОСОБА_1 з часткою 51/100 виділено у користування відокремлену земельну ділянку площею 301,40 кв.м., на якій розташовані належні йому частка житлового будинку літ. «Аа1» та надвірні будівлі (в графічному додатку №3 зазначено голубим кольором).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію в розмірі 65216 грн. за 8/25 часток домоволодіння згідно його ринкової вартості та оплату за проведення експертизи в розмірі 1471 грн. 20 коп.

З ОСОБА_2 суд стягнув судовий збір з урахуванням сплаченого в сумі 107 грн. 30 коп. в розмірі 1163 грн. 80 коп., а з ОСОБА_1 стягнув судовий збір в розмірі 1323 грн. 30 коп. на користь держави /а.с.7-8/.

27 серпня 2013 року представник ОСОБА_2 звернулася до Кіровського районного суду міста Кіровограда із заявами про видачу виконавчого листа та копії рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року та отримала їх 04 вересня 2013 року.

В жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з заявою про виправлення описки в рішенні суду від 07 серпня 2013 року по справі № 1109/824/12, 2/404/26/13 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про виділ частки із спільної часткової власності. Просив, виправити наступні помилки: ОСОБА_1 на ОСОБА_1 : абзац шостий ОСОБА_1 на ОСОБА_1: абзац десятий 53.2 на 56.20 та доповнити після слова «із:» котельні 1-1 (площею 5.2 кв.м), на другій сторінці рішення: абзац перший - (59/100) на (51/100); абзац дев`ятий - (59/100) на (51/100), на третій сторінці рішення: абзац перший -49/100 на 17/100; абзац другий 51/100 на 83/100: абзац десятий 49/100 на 17/100; 3685 грн. 05 коп. на 424 грн. 50 коп.; 3685 грн. 05 коп. на 3685 грн. 50 коп.; абзац одинадцятий - 49/100 на 17/100, на четвертій сторінці рішення: абзац перший ОСОБА_1 на ОСОБА_1 ; 51/100 на 83/100; 424 грн. 05 коп. на 424 грн. 50 коп.; 3685 грн. 0.5 коп. на 3685 грн. 50 коп.: абзац другий Григорію на ОСОБА_21 ; 51/100 на 83/100: абзац третій ОСОБА_1 на ОСОБА_1 ; абзац четвертий - ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 20 листопада 2013 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні суду від 07 серпня 2013 року по справі №1109/824/12, 2/404/26/13 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про виділ частки із спільної часткової власності задоволено частково. В рішенні суду від 07 серпня 2013 року по справі №1109/824/12, 2/404/26/13 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ частки із спільної часткової власності замість імені відповідача « ОСОБА_1 » вказано « ОСОБА_1 », замість частини будинку, а саме «для співвласника ОСОБА_1 (59/100)» вказано «для співвласника ОСОБА_1 (51/100), замість «1/2 частину огорожі літ. «N» вартістю 3685 грн. 05 коп.» вказано «1/2 частину огорожі літ. «N» вартістю 424 грн. 50 коп.», замість «1/2 частину огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 05 коп.» вказано «1/2 частину огорожі літ. «N2» вартістю 3685 грн. 50 коп.», замість «будинок загальною площею 53,2 кв.м» зазначено «будинок загальною площею 56.2 кв.м.», доповнено дев`ятий абзац наступними словами, після слова «із» котельні 1-1 (площею 5.2 кв.м.) /а.с.9/.

Відповідно до акта державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого нерухомого майна від 13 березня 2014 року ОСОБА_23 , заступником начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження: до складу якого входить виконавчий лист № 1109/824/12 від 04 жовтня 2013 року Кіровського районного суду міста Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації в розмірі 65216 грн. 00 коп. та оплати за проведення експертизи в розмірі 1471 грн. 20 коп., виконавчий лист № 404/677/13-ц від 31 липня 2013 року Кіровського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 9494 грн. 47 коп. на користь ОСОБА_2 , виконавчий лист № 404/677/13 від 31 липня 2013 року Кіровського районного суду про стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 226 грн. 80 коп. на користь ОСОБА_2 , у відповідності до статей 54, 62 Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 р. № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02 листопада 1999 року за № 745/4038, складено акт про наступне:

Згідно договору № 1212203 про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна від 20 вересня 2012 року, Кіровський відділ державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції передав на реалізацію Організатору прилюдних торгів - ПП « Нива В.Ш. » арештоване нерухоме майно боржника.

Організатором прилюдних торгів (ПП « Нива В.Ш. ») 06 березня 2014 року за адресою: АДРЕСА_7 проведено прилюдні торги з продажу арештованого нерухомого майна боржника, яке належить ОСОБА_1 , 51/100 частина.

Коротка характеристика реалізованого майна: 51/100 частина житлового будинку загальною площею 32,5 кв.м., житловою площею - 18,6 кв.м, надвірні будівлі: сарай, погріб, гараж, замощення, зливна яма, 1/2 частина огорожі, ворота, розташовані на земельній ділянці - 301,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 . Земельна ділянка не приватизована.

Дані про правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності на 51/100 частку будинку підтверджуються договором дарування, 692, 11 квітня 2003 року приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Лимар О.А. Право власності зареєстровано в ОБТІ 16 листопада 2005 року, реєстровий № 191620.

Згідно протоколу проведення прилюдних торгів № 1213371 від 06 березня 2014 року стартова (початкова) ціна лоту № 1-51/100 частина житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_4 , становила 66699 грн. 00 коп. без ПДВ, продажна ціна лоту складала - 67000 грн. 00 коп. без ПДВ.

Учасники прилюдних боргів: ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_8 та ОСОБА_25 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ,

АДРЕСА_16. Переможцем прилюдних торгів став - ОСОБА_7 /а.с.99/.

20 березня 2014 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року.

Ухвалою судді апеляційного суду Кіровоградської області Савченко С.О. від 28 березня 2014 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року задоволено та поновлено строк апеляційного оскарження, відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про виділ частки із спільного майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 07 серпня 2013 року.

Відповідач ОСОБА_6 була повідомлена про розгляд справи апеляційним судом Кіровоградської області, приймала участь у судових засіданнях, копію рішення апеляційного суду Кіровоградської області отримувала.

16 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно якого покупець ОСОБА_6 передала, а покупець ОСОБА_3 прийняла у власність 49/100 часток житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель за номером АДРЕСА_4 сплатила за них обговорену грошову суму . Житловий будинок , 49/100 часток якого за цим договором відчужуються, складаються з будинку - Ааа1 , загальною площею 56,6 кв.м., житловою площею 35,7 кв.м, має побутові будівлі, що до нього прилягають: гараж - Б, погріб - В, сарай - Г, яма - «Е» вимощення - І, огорожа - N- N2. Вказана частка житлового будинку належала продавцю на підставі договору дарування посвідченого Корчак Л.В., приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу, 19 жовтня 2005 року за реєстровим номером 4177. Продаж 49/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель за домовленістю сторін вчиняється за 74700 грн., які продавець одержала повністю від покупця, до підписання цього договору.

Відповідно до пункту 4 вказаного договору продавець стверджувала, що на момент укладення цього договору вказане вище майно не перебуває під арештом чи забороною, іпотекою, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставлене, у податковій заставі не перебуває, самовільних переобладнань та добудови, прихованих недоліків, судового спору щодо нього немає, відносно нього не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, прав щодо нього у третіх осіб немає, сервітут не встановлений, як юридична адреса воно не використовується, внаслідок продажу цього майна не буде порушено прав та законних інтересів інших осіб, в тому числі малолітніх, неповнолітніх, непрацездатних дітей та інших осіб, яких продавець зобов`язаний утримувати за законом чи договором.

Згідно до пункту 5 договору, вказано, що відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого реєстратором цього реєстру Березовською О . В., актуальна інформація про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно відчужуваної частки житлового будинку відсутня. Відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права обтяження на об`єкт нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого реєстратором цього реєстру ОСОБА_8 ., актуальна інформація про обтяження стосовно продавця відсутня. Відсутність податкової застави підтверджено Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави /а.с.180-181/.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року в частині визнання права власності на 49/100 частин будинку АДРЕСА_4 за ОСОБА_4 та визнання права власності на 51/100 частину цього ж будинку за ОСОБА_1 змінено. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 17/100 частин будинку АДРЕСА_4 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на 83/100 частин будинку АДРЕСА_4 . В решті рішення залишено без змін /а.с.10-11/.

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, приватного підприємства «Нива -В.Ш.» в особі філії 12 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» ОСОБА_7 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів, протоколу їх проведення, визнання недійсним акту продажу з прилюдних торгів, свідоцтва та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 17 червня 2016 року у задоволенні вимог ОСОБА_1 до Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, приватного підприємства «Нива -В.Ш.» в особі філії 12 приватного підприємства «Нива-В.Ш.» ОСОБА_7 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про визнання недійсними прилюдних торгів від 06 березня 2014 року, проведених філією 12 приватного підприємства «Нива-В.Ш.», з приводу реалізації 51/100 частки домоволодіння АДРЕСА_4 належні ОСОБА_1 , визнання недійсними протоколу проведення прилюдних торгів № 1213371 від 06 березня 2014 року та протоколу проведення прилюдних торгів від 06 березня 2014 року, визнання недійсним акта від 06 березня 2014 року продажу з прилюдних торгів 51/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 належні ОСОБА_1 , за ціною 66699,00 грн., визнання недійсним свідоцтва про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів від 06 березня 2014 року на ім`я ОСОБА_7 на 51/100 частки домоволодіння АДРЕСА_4 та скасування державної реєстрації права власності на 51/100 частку домоволодіння АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_7 , судових витрат відмовлено /а.с. 49-54/.

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду міста Кіровограда з позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору - ОСОБА_7 про визнання договору купівлі-продажу частини житлового будинку недійним. Просив, визнати недійсним договір купівлі-продажу, посвідчений 16 травня 2014 року приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , скасувати державну реєстрацію права власності на 49/100 часток домоволодіння АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_3 , стягнути солідарно з відповідачів по справі судові витрати.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 11 листопада 2015 року по цивільній справі № 404/767/15-ц, номер провадження 2/404/1279/15 за заявою позивача позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_7 , приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Березовська Ольга Валеріївна про визнання договору купівлі продажу частки житлового будинку недійсним, скасування державної реєстрації залишено без розгляду.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 29 квітня 2014 року отримала за договором дарування 51/100 частку житлового будинку АДРЕСА_2 ( м. Кропивницькому ) від попереднього власника ОСОБА_7 , який придбав його на торгах на виконання рішення суду про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 боргів. А 16 травня 2014 року ОСОБА_3 придбала за договором купівлі-продажу 49/100 частин вказаного житлового будинку у ОСОБА_6 . Таким чином, відповідач ОСОБА_3 стала власником житлового будинку АДРЕСА_2 ( м. Кропивницькому ).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 34707982 від 11 березня 2015 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер: НОМЕР_5 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) 0,0594 га на праві приватної власності належить ОСОБА_3 /а.с.93/.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер: 49024240 від 03 грудня 2015 року, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 99,8 кв.м., житловою площею 53,4 кв.м. належить на праві приватної власності ОСОБА_3 /а.с.91/.

13 березня 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до начальника Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області з заявою про вчинене кримінальне правопорушення, просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування кримінального провадження, передбаченого ст. 198 КК України відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.104/.

13 березня 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до начальника Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області з заявою про проведення перевірки організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса, просив провести перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовської Ольги Валеріївни (свідоцтво № 7021, адреса: АДРЕСА_12 ) дотримання нею порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства за 2013 - 2014 роки. Притягнути приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Березовську Ольгу Валеріївну до відповідальності, встановленої Законом України «Про нотаріат» /а.с.105/.

Відповідно до листа начальника головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 02 квітня 2018 року № 71-303/04 направленого ОСОБА_1 на його звернення, повідомлено, що 11 грудня 2014 року було проведено планову комплексну перевірку організації нотаріальної діяльності, дотримання порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області Березовської Ольги Валеріївни за період роботи 2012-2014 роки, про що складено довідку 18 грудня 2014 року. За результатами комплексної перевірки роботи приватного нотаріуса визнано задовільною.

З метою повного та об`єктивного розгляду звернення та відповідно до пункту 14 Порядку проведення перевірки організації нотаріальної діяльності державних і приватних нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 17 лютого 2014 року № 357/5 та на підставі наказу від 16 березня 2018 року № 91/08 проведено 21 березня 2018 року позапланову перевірку організації нотаріальної діяльності приватного нотаріуса щодо дотримання вимог законодавства при посвідченні договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року за р. № 1613.

Від приватного нотаріуса відібрано письмове пояснення та копії матеріалів щодо зазначених у зверненні обставин.

На виконання вимог глави 3 та 4 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, приватним нотаріусом встановлено осіб, які звернулися за вчиненням нотаріальної дії, про що свідчить копії паспортів, які долучені до матеріалів договору, а також визначено обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб.

На виконання вимог глави 6 Розділу І Порядку, приватним нотаріусом встановлено волевиявлення та дійсні наміри осіб, які звернулися для вчинення нотаріальної дії, про що свідчать їх заяви.

Належність нерухомого майна ОСОБА_2 приватним нотаріусом встановлена, шляхом огляду правовстановлюючого документа - договору дарування частини житлового будинку від 19 жовтня 2005 року за р. № 4177, за яким позивач передав їй у власність безоплатно 49/100 частин житлового будинку відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться у АДРЕСА_4 .

З приводу зазначеного у зверненні питання щодо зволікання приватним нотаріусом рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року, яке ще не набрало законної сили, роз`яснено, що в матеріалах справи, які долучено до договору купівлі-продажу будь-якої інформації щодо судових спорів та рішення судів відсутня.

Разом з тим, приватним нотаріусом в пункті 4 договору купівлі-продажу зазначено, що на момент укладення цього договору, вищевказане майно не перебуває під арештом чи забороною, іпотекою, щодо нього не ведуться судові спори, воно не заставне, у податковій заставі не перебуває, самовільних переобладнань та добудови, прихованих недоліків, судового спору щодо нього немає.

З пояснень приватного нотаріуса встановлено, що нею в договорі купівлі-продажу зазначено, що сторонам роз`яснено вимоги Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ, а саме, що нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулася до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії, подала недійсні та/або підроблені документи, не заявила про відсутність чи наявність осіб, права чи інтереси яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

Повідомлено, що якщо позивач вважає, що його права порушено, відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, він має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Крім того, має право звернутись до органу національної поліції із заявою про вчинення злочину щодо подачі недостовірної інформації нотаріусу при вчиненні нотаріальної дії /а.с.114-115/.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда Галагана О.В. від 06 квітня 2018 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність посадових осіб Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального провадження до ЄРДР відмовлено /а.с.112-113/.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року, укладеного між відповідачем ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 щодо 49/100 часток житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Березовською О.В., позивач посилається на те, що рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року не правильно було визначено частки домоволодіння, які мали б належати йому та відповідачу ОСОБА_6 Вважає, що остаточно і правильно розмір часток визначив апеляційний суд Кіровоградської області у своєму рішенні від 27 травня 2014 року, яким за ОСОБА_6 визнано право власності на 17/100 частин вказаного вище будинку, а за ним 83/100 частин будинку. Проте, не дочекавшись набрання рішення апеляційного суду Кіровоградської області законної сили, відповідач ОСОБА_6 16 травня 2014 року продала 49/100 частин будинку. Таким чином, відповідач ОСОБА_6 маючи право лише на 17/100 частин житлового будинку, відчужила його відповідачу ОСОБА_3 , з яких 32/100 частки належали йому - ОСОБА_1

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 215, 216 ЦК України. Правила встановлені цими нормами, повинні застосовуватися судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої-третьої, п`ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів.

Відповідно до вимог ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 Постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суди повинні встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

В той же час матеріали справи свідчать, що на момент укладення договору купівлі-продажу 16 травня 2014 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , право власності на 49/100 часток житлового будинку були зареєстровані за відповідачем ОСОБА_6 , рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року набрало законної сили, договір купівлі-продажу був укладений до ухвалення рішення апеляційним судом Кіровоградської області, державна реєстрація позивачем частки в розмірі 83/100 проведена не була.

Таким чином, судом встановлено, що на час відчуження частки будинку відповідач ОСОБА_6 вважалась його власником і мала законні підстави володіти, користуватись і розпоряджатись нею на свій розсуд.

Та обставина, що рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2014 року було змінено судове рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року, не є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу, оскільки рішенням апеляційного суду змінено лише частки у спільному майні, виділених рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , а не складові частини нерухомого майна, вони залишились незмінними.

Судом також встановлено, що в акті державного виконавця про проведення прилюдних торгів по реалізації арештованого майна від 13 березня 2014 року /а.с.99/ 51/100 частка житлового будинку по АДРЕСА_4 становить 32,5 кв.м. Згідно плану житлового будинку, який міститься в справі № 1109/824/12, номер провадження 2/404/26/13 (додаток 2 до висновку будівельно-технічної експертизи № 1074, 1075/23 від 28.11.2012), та за яким було здійснено поділ будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , частина будинку, яка пропонувалась ОСОБА_1 з часткою 51/100 становить 32,50 кв.м.

Доводи наведені представником позивача під час розгляду справи щодо того, що відповідач ОСОБА_6 під час укладання договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року не повідомила нотаріуса, що між нею та позивачем ОСОБА_1 наявний спір, який вирішується в судовому порядку з приводу частки, яку вона відчужувала, не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до Глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, при посвідченні правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вищезазначеним Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України не передбачено з`ясування нотаріусами наявності судового спору на момент укладення договору з приводу відчужуваного майна.

Відповідно до статті 659 ЦК України продавець зобов`язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на момент укладення договору купівлі-продажу від 16 травня 2014 року не мав прав третьої особи на даний товар, оскільки рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року йому виділено у власність 51/100 частка житлового будинку АДРЕСА_4 ) в відповідними складовими частинами нерухомого майна. 49/100 часток житлового будинку в відповідними складовими частинами нерухомого майна були виділені ОСОБА_6

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 07 серпня 2013 року набрало законної сили.

Складові частини нерухомого майна, виділені рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , залишились незмінними після ухвалення рішення апеляційним судом Кіровоградської області, було змінено тільки розмір часток сторін відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи. Саме виділена ОСОБА_1 частка нерухомого майна площею 32,5 кв.м. була реалізована з прилюдних торгів.

Таким чином, ОСОБА_6 була продана саме її частка житлового будинку АДРЕСА_4 ( м. Кропивницькому ) в відповідними складовими частинами нерухомого майна виділена їй за рішенням суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного суд вважає, що позов є безпідставним та необґрунтованим. Обставини, на які позивач посилається, є недоведеними, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

З підстав, передбачених ст.141 ЦПК України в зв`язку з відмовою у позові судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 78, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Березовська Ольга Валеріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу - залишити без задоволення.

Судові витрати залишити по понесеним позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_13 ).

Відповідач: ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_14 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу Березовська Ольга Валеріївна (місцезнаходження: вул. Пашутінська 31, м. Кропивницький ).

Повний текст рішення суду складено 06.06.2019 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда