ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/754/19 Справа № 174/504/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Борцова А.А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

В серпні 2016 року позивач - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 21.08.2007 року між ОСОБА_1 та АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», укладений кредитний договір № 4266-012/07Р, за умовами якого банк надав кредит в іноземній валюті у розмірі 40 000 доларів США, строком до 21.08.2032 року.

У забезпечення належного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 4266-012/07Р від 21.08.2007 року, між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 4266-012/07Р від 21.08.2007 року з терміном дії до 21.08.2035 року.

Позивач свої зобов`язання виконав належним чином і в повному обсязі та надав позичальнику кошти у визначеному договором розмірі.

Позичальник належним чином взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів не виконував. Станом на 21.08.2015 року, за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість в розмірі 65 035,54 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.08.2015 року становить 1 432 732,95 гривень, з яких: кредит 37 576,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.08.2015 р. становить 827 799,28 грн та проценти 19 582,74 доларів США, що за курсом НБУ станом на 21.08.2015 р. становить 431 407,76 грн.

З урахуванням того, що відповідачі несуть солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору, приймаючи до уваги, що вимоги банку щодо повернення коштів відповідачами не виконані, позивач - ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом за кредитним договором у розмірі 65035, 54 доларів СІІІА, з яких: кредит - 37 576,00 доларів США та проценти - 19 582,74 доларів США, та судовий збір у розмірі 22 517,50 грн.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, вказані в позові, пояснив, що при подачі позову допущено арифметичну помилку при підрахунку суми боргу, фактично сума заборгованості відповідачів перед банком станом на 29.05.2015 року становить 57 158,74 доларів США, а не 65 035,54 доларів США, письмово уточнювати позовні вимоги не бажає

Рішенням Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРАВЕКС-БАНК» заборгованість по договору № 4266-012/07Р від 21.08.2007 року в розмірі 57 158 доларів США 74 центи (п`ятдесят сім тисяч сто п`ятдесят вісім доларів сімдесят чотири центи ), в тому числі: 37 576,00 доларів США (тридцять сім тисяч п`ятсот сімдесят шість) - заборгованість за кредитом; 19 582,74 доларів США (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят два долари сімдесят чотири центи) - заборгованість по процентам за користування кредитом, що на дату ухвалення судового рішення за курсом НБУ від 23.02.2018 р. становить 1 547 389 грн 98 коп. (один мільйон п`ятсот сорок сім тисяч триста вісімдесят дев`ять гривень 98 копійок), в тому числі заборгованість за кредитом 1017 249,96 грн (один мільйон сімнадцять тисяч двісті сорок дев`ять гривень дев`яносто шість копійок), проценти за користування кредитом 530 140,02 грн. (п`ятсот тридцять тисяч сто сорок гривень дві копійки).

Вирішено питання судових витрат.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, просив змінити рішення суду першої інстанції, задовольнивши позовні вимоги частково, а саме в розмірі 30 792, 67 доларів США, відмовивши в іншій частині позовних вимог і відповідно змінивши рішення в частині розподілу судових витрат.

Апеляційну скаргу обгрунтовано тим, що останній платіж позичальником був зроблений 17.03.2010 року, тому кредитор, звернувшись до суду з позовом в 2016 році, пропустив строк позовної давності щодо частини платежів, тому сума заборгованості, що підлягає стягненню складає 30 792, 67 доларів США.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує рішення суду першої інстанції та просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно договору № 4266-012/07Р від 21.08.2007 року АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 40 000,00 доларів США, зі сплатою за користування грошима - 12,49 % річних, з кінцевим терміном повернення до 21.08.2032 року (т.1, а.с.11-18). Договір укладений в письмовій формі і відповідає вимогам, які пред`являються до договорів такого роду як по формі так і по змісту.

Відповідно до п. 1.2 договору, кредит надано позичальникові строком з 21 серпня 2007 року до 21 серпня 2032 року зі сплатою 12,49 % відсотків річних.

За п.2.1 договору видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси банку.

Відповідно до п.4.1 договору позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом рівними частинами у сумі 134 долара США щомісяця, до 10 числа наступного місяця.

Згідно п.4.2 відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення кредиту, зазначений у п. 1.2. даного договору.

Відповідно до п. 6.1.2 позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пеню у валюті кредиту.

За змістом п. 10.5 договору, договір набирає чинності з дня його підписання і діє до повного виконання зобов`язань за ним.

21.08.2007 року в забезпечення виконання зобов`язань по договору кредиту між банком та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 4266-012/07Р від 21.08.2007 року, з терміном дії до 21.08.2035 року, згідно якого остання зобов`язалась нести солідарну майнову відповідальність перед кредитором. Так, згідно п. 2.1 договору поручитель зобов`язалась у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором виконати за нього зобов`язання перед кредитором на умовах, у порядку та у строки, встановлені кредитним договором (т.1, а.с. 22-23).

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 553 ЦК України встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав ОСОБА_1 кредит в сумі 40 000,00 доларів США, що сторонами не оспорюється.

Однак позичальник належним чином свої зобов`язання за договором не виконував, у зв`язку з чим станом на 29.05.2015 року утворилась заборгованість в сумі 92 357,58 доларів США, із яких: заборгованість за кредитом - 37 576,00 доларів США; заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 27 459,54 доларів США; заборгованості з пені за несвоєчасне погашення кредиту - 7 739,30 доларів США; заборгованість з пені за несвоєчасне погашення відсотків 19 582,74 доларів США (т.1, а.с. 7-10).

При цьому, позивач просив стягнути з відповідачів солідарно лише суму кредиту у розмірі 37 576,00 доларів США та проценти у розмірі 19 582,74 доларів США, що загалом становить 57 158,74 доларів США, і є правом позивача відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України.

З огляду на встановлені обставини справи, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.526, 533, 553, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ухвалив обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що банк пропустив строк позовної давності щодо частини платежів, тому сума заборгованості, що підлягає стягненню складає 30 792, 67 доларів США, підлягають відхиленню, з огляду на наступне.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої ст.258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строкукредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі статтею 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

При цьому, невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Судом встановлено, що розмір заборгованості станом на 29.05.2015 року складає 92357,58 доларів США, однак банк ставить питання про стягнення лише 57 158,74 доларів США, що відповідає розміру заборгованості за щомісячними платежами у межах позовної давності та підтверджується наданим позивачем розрахунком.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, апеляційна скарга не містить розрахунку суми заборгованості, яку визнає позичальник, тому за відсутності належних та допустимих доказів доводів апелянта колегія суддів не приймає їх до уваги як необґрунтовані.

Таким чином, передбачених ст.376 ЦПК України порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено, тому оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Свистунова