Постанова

Іменем України

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 127/24501/17

провадження № 61-38931св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: виконавчий комітет Вінницької міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 ,

третя особа - служба у справах дітей Вінницької міської ради Вінницької області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2018 року у складі судді Романюк Л. Ф. та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2018 року у складі колегії суддів: Медвецького С. К., Копаничук С. Г., Оніщука В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради Вінницької області,

ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради, визначення місця проживання дитини.

Позовна заява мотивована тим, що з 23 листопада 2009 року до 21 жовтня 2011 року вона з ОСОБА_2 перебувала у шлюбі, у якому мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Через зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями та знущаннями над нею, у червні 2011 року вона разом із сином переїхали проживати у

м. Вінницю до своєї матері.

Її малолітній син навчається в першому класі загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 у м. Вінниці, але вчителі рекомендують перевести дитину на індивідуальну форму навчання. Син має бути постійно під наглядом психолога, психіатра. ОСОБА_2 в селі не зможе забезпечити дитині вказаний медичний нагляд, відповідне лікування та індивідуальне навчання.

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1259

від 25 травня 2017 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2

На її переконання, рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки прийняте всупереч вимогам діючого законодавства та не узгоджується з інтересами малолітньої дитини.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 1259 від 25 травня 2017 року про встановлення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2 та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня

2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з батьком, буде відповідати інтересам дитини. При цьому суд врахував висновки виконавчого комітету Вінницької міської ради про доцільність місця проживання дитини з батьком

ОСОБА_2 , представники якого безпосередньо вивчали обставини проживання і виховання дитини в цій сім`ї, з`ясовували матеріальну-побутову забезпеченість дитини та поведінку батьків дитини.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що при розгляді цієї справи судом першої інстанції вірно встановлено, що бажання дитини проживати з матір`ю не відповідає інтересам дитини та не захищає її права.Суд першої інстанції встановив, що позивачу ОСОБА_1 не вистачає вміння виховувати і впливати на дитину, їй важко забезпечити повноцінний розвиток дитини через несприятливе родинне оточення та незадовільні умови проживання. За висновком органу опіки і піклування малолітня дитина потребує зміни умов виховання дитини. Суд першої інстанції при вирішенні цього спору вірно врахував, що дитина опинилась у важкій життєвій ситуації, хлопчик любить маму і хоче з нею проживати, однак умови, у яких проживає ОСОБА_3 , сприяють тому, що його поведінка стає непідконтрольною. ОСОБА_3 є педагогічно запущеною дитиною, у нього неналежне батьківське виховання та утримання. У позивачки ОСОБА_1 низький виховний потенціал, ОСОБА_3 потребує особливої уваги та виховання, яку мати не в змозі забезпечити. З огляду на встановлені в цій справі обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд першої інстанції правильно встановив, що оскаржене рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від № 1259 від 25 травня 2017 року прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, пропорційно та з дотриманням права позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у липні 2018 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції .

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2019 року справу за позовом

ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , третя особа - служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради, визначення місця проживання дитини призначено до судового розгляду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до Декларації прав дитини ООН 1959 року, Конвенції про права дитини та вимог статті 161 СК України суди не зазначили виняткові обставини, які могли б виправдати розлучення дитини зі своєю матір`ю. Суди не нажали оцінку тій обставині, що

ОСОБА_3 перебуває на обліку у психіатричній лікарні та потребує стаціонарного лікування, тому правильно виховувати дитину у таких умовах неможливо, оскільки він потребує спеціалізованого нагляду, який не зможе надати йому батько - відповідач у справі.

Відповідач ОСОБА_2 не працює та не надав суду довідки про свої доходи, має заборгованість по сплаті аліментів на дитину.

Після ухвалення виконавчого комітету Вінницької міської ради спірного рішення відповідач забрав сина та побив його палицею, про що сам зазначав у судовому засіданні від 01 лютого 2018 року. Суди не надали оцінку доводам про те, що відповідач є жорстокою людиною, неодноразово бив ОСОБА_1 та знущався над тваринами в присутності дітей.

Висновки судів про педагогічну запущеність дитини не відповідають обставинам справи й не узгоджуються з довідками медичних установ, відповідно до яких ОСОБА_3 потребує індивідуального навчання.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У жовтні 2018 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_2 на касаційну скаргу ОСОБА_1 у якому зазначено, що ОСОБА_1 не справляється з виконанням батьківських обов`язків, вихованням дітей та дотриманням санітарно-гігієнічних норм. У судових засіданнях встановлено, що у період 2016-2017 років надійшло 22 повідомлення по спецлінії «102» з приводу викликів працівників поліції по сімейним сваркам у сім`ї позивачки за адресою її проживання, тому таке сімейне оточення руйнує психіку дитини та створює неможливі умови її проживання у цій сім`ї. Психічні діагнози сина є надуманими, він просто потребує зміни оточення та школи. Вказує, що неодноразово навідував сина та приносив йому кошти, одяг та продукти харчування. Дохід він отримує від оброблення земельної ділянки та продажу сільськогосподарської продукції.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2009 року. Шлюб було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 21 жовтня 2011 року (а. с. 8-9, т. 1).

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 7, т. 1).

Відповідно до виконавчого листа Ленінського районного суду м. Вінниці

від 23 вересня 2011 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 400 грн щомісячно до досягнення сином повноліття, починаючи з 13 липня 2011 року (а. с. 9, т. 1).

Згідно із розрахунком заборгованості по виплаті аліментів на підставі виконавчого листа № 2-3390/2011 від 06 жовтня 2011 року, ОСОБА_2 станом на 22 травня 2017 року має заборгованість у розмірі 8 887 грн

70 коп. (а. с. 10, т. 1).

За змістом довідки № 8277 від 11 жовтня 2017 року ТОВ «ЖЕО» у квартирі

АДРЕСА_2 зареєстровано

5 осіб: ОСОБА_5 (власник), ОСОБА_6 (син), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_7 (онука), ОСОБА_3 (онук), квартира складається з двох кімнат загальною площею 47, 80 кв. м, жилою площею 27, 50 кв. м (а. с. 11, т. 1).

Відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці

№ 8570 від 02 листопада 2017 року, пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання, інваліда ІІІ групи ОСОБА_1 становить 1 247 грн.

Згідно із витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради

№ 1259 від 25 травня 2017 року, встановлено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_2 (а. с. 5, т. 1).

Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради

№ 2499 від 27 жовтня 2016 року, було надано згоду комунальному закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка» на психіатричний огляд та госпіталізацію до психіатричного закладу малолітньої дитини ОСОБА_3 (а. с. 39, т. 1).

У витязі з протоколу № 11 засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Вінницької міської ради від 16 травня 2017 року зазначено, що відповідно до висновку медико - педагогічної комісії дитина ОСОБА_3 є педагогічно запущеною дитиною і може навчатися у масовій загальноосвітній школі, дитині потрібне лише належне батьківське виховання. Члени комісії зазначили, що проблеми у матері ОСОБА_1 були зі старшою дочкою, якій вона не могла надати належне виховання, і як результат - дівчинка двічі комісією направлялася до Жмеринського центру соціально - педагогічної реабілітації дітей. Присутні члени комісії наголосили на тому, що у ОСОБА_1 низький виховний потенціал, дитина ОСОБА_3 потребує особливої уваги та виховання, яку мати не в змозі забезпечити. Дитина ОСОБА_3 на засіданні комісії повідомив, що не бажає проживати з батьком (а. с. 83, т. 1).

Згідно з актом обстеження житлово - побутових умов проживання дитини ОСОБА_3 від 05 вересня 2017 року, затвердженого директором загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 Вінницької міської ради Козаченко В. І., до складу сім`ї входять: мати ОСОБА_1 , сестра

ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , баба ОСОБА_5 , 1953 року народження та дядько ОСОБА_6 , 1981 року народження, непрацюючий, сім`я проживає у двокімнатній квартирі, яка належить їм на праві власності. Хлопчик проживає разом з матір`ю та сестрою в одній кімнаті, має окреме ліжечко, але постільна білизна відсутня. У кімнаті не прибрано, стоїть стійкий запах сечі, розкидані речі. Є м`які іграшки, конструктор, невеликий стіл, навчальний куток відсутній. Холодильник та пральна машина не працюють. Загальний дохід сім`ї 5 260 грн на п`ятьох людей. Мати не справляється з виконанням батьківських обов`язків, вихованням дітей, дотриманням санітарно - гігієнічних норм. Між членами сім`ї часті конфлікти, непорозуміння, інколи з використанням нецензурної лайки. Один із членів родини алкозалежний ( ОСОБА_6 ) Сім`я відчуває значні матеріальні труднощі, але не докладає зусиль для зміни ситуації. Комісія вважає умови проживання частково задовільні. Санітарно - гігієнічні умови не задовільні. Матері рекомендовано прибрати у кімнаті та купити постільну білизну

(а. с. 110, т. 1).

У характеристиці № 527 від 20 листопада 2017 року загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26, виконання матір`ю ОСОБА_1 , 1975 року народження батьківських обов`язків щодо сина ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 1-А класу, вказано, що ОСОБА_3 навчається у закладі з 01 вересня 2017 року, проживає з матір`ю ОСОБА_1 , не працюючою, інвалідом ІІІ групи, за адресою: АДРЕСА_2 . У 2016 році мати приводила хлопчика на «Дошколярик» 3 рази. ОСОБА_3 почав безпричинно бити дітей і через це мати перестала його водити. З цього приводу була запрошена на індивідуальну консультацію до заступника директора, але не з`явилась. У першому класі хлопчик відвідує школу систематично, але має 2 дні без поважних причин, мати підтримує телефонний зв`язок з класним керівником і практичним психологом. Хлопчик забезпечений шкільною формою і частково - шкільним приладдям. Одяг хлопчика відповідає санітарно - гігієнічним нормам, погодним умовам. За проханням працівників школи мати сидить на уроках з метою здійснення контролю за поведінкою сина, але авторитетом і повагою сина не користується, вплинути на нього може лише інколи. У спілкуванні з педагогами відверта, усвідомлює проблеми у поведінці сина, йде на контакт, але не докладає зусиль для зміни ситуації. Відвідала один раз батьківські збори перед першим вересня, ходила разом з класом у філармонію, мати любить сина, але їй не вистачає вміння виховувати його і впливати на нього. Матері важко забезпечити повноцінний розвиток дитини через стан здоров`я і невміння виховувати, несприятливе родинне оточення (а. с. 111, т. 1).

У характеристиці № 517 від 20 листопада 2017 року загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 26 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року, учня 1-А класу вказано, що ОСОБА_3 навчається в закладі з 01 вересня 2017 року, дитячий садок відвідував нерегулярно через проблеми у поведінці, хлопчик відвідав 3 заняття в «Дошколярику», але бив і кусав дітей, бігав і повзав по класу, перевертав парти, гупав ногами в стіни і шафи. У першому класі зриває майже всі уроки: перекривлює вчителя, гримаснічає, рве власні зошити, гризе свої і чужі гумки, ламає олівці, натягує портфель на голову, чмокає губами на весь клас, грається пляшкою з водою на уроці, бере і кидає чужі речі, гупає руками і ногами по парті, залазить на парту з ногами, може перевернути парту, видає гучні звуки, кричить, бігає під час уроку по класу. Зачіпає на уроках і перервах дітей, б`є їх. Під час уроку пояснень вчителя не слухає, малює каракулі в зошиті. Може висидіти лише два перших уроки, гіперактивний. Присутність матері і (або) психолога на уроці майже не змінює поведінку ОСОБА_3 . За хлопчиком закріплено

з 21 листопада 2017 року до 08 грудня 2017 року студентку - практикантку з метою здійснення посиленої уваги на уроках і проведення індивідуальних розвиткових знань. Хлопчик рахує до 300, порівнює предмети за кількістю, розуміє поняття «більше», «менше», «дорівнює», усно розв`язує задачі на 1 дію в межах 5, любить складати пазли. Не читає, знає частину букв. Любить робити фізкультхвилинку. ОСОБА_3 почав відвідувати недільну школу, де йому подобається. Хлопчик прагне уваги до себе, здібний, фізично дуже сильний, але впертий, нахабний, некерований, несоціалізований, непередбачувальний у діях. Під час обстеження побутових умов сім`ї в кімнаті був різкий запах сечі. За словами матері, син ОСОБА_3 часто мочиться в куток кімнати. Неодноразові бесіди з хлопчиком і матір`ю класного керівника, психолога, заступника директора, директора результатів не дають. Вважають за доцільне обстеження хлопчика з метою переведення його на індивідуальну форму навчання або зміни умов виховання, забезпечення індивідуальної педагогічної уваги (а. с. 112, т. 1).

Згідно з характеристикою № 13 від 08 червня 2017 року Вартиковецької сільської ради Кельменецького району Чернівецької області, ОСОБА_2 є постійним жителем с. Слобідка Кельменецького району Чернівецької області, характеризується позитивно, зауважень зі сторони виконкому немає (а. с. 115, т. 1).

У акті обстеження умов проживання ОСОБА_2 складеного службою у справах дітей Кельменецької районної державної адміністрації від 14 липня 2017 року вказано, щодо складу його сім`ї входять: цивільна дружина

ОСОБА_10 , 1968 року народження. Умови проживання задовільні. Житло розміщене на першому поверсі, складається з двох кімнат: зал та дитяча. В окремому приміщенні обладнана кухня і спальня. Житловий будинок відремонтований, газифікований, є зручності. ОСОБА_2 та ОСОБА_10 бажають, щоб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виховувався у їхній сім`ї (а. с. 116, т. 1).

14 листопада 2017 року поліклінічним відділенням Кельменецької центральної районної лікарні видано довідку № 444 відповідно до якої, ОСОБА_2 на диспансерному обліку у лікаря психіатра не перебуває

(а. с. 117, т. 1).

14 листопада 2017 року поліклінічним відділенням Кельменецької центральної районної лікарні видано довідку № 886 відповідно до якої, ОСОБА_2 на диспансерному обліку у лікаря нарколога не перебуває

(а. с. 117, т. 1).

12 червня 2017 року загальною амбулаторією загальної практики та сімейної медицини надано довідку ОСОБА_2 , згідно якої останній пройшов медичний огляд, де на момент огляду був соматично здоровий. Перебуває на «Д» обліку з 2016 року з приводу гіпертонічної хвороби

(а. с. 118).

12 грудня 2017 року Кельменецька центральна районна лікарня видала висновок про стан здоров`я ОСОБА_2 , згідно якого обстежившись у всіх лікарів, здавши всі аналізи, лікарі зробили висновок, що у ОСОБА_2 відсутні перешкоди щодо виконання батьківських обов`язків відносно дитини (а. с. 120, т. 1).

Відповідно до довідки № 270 від 18 квітня 2017 року міської клінічної лікарні №1 (протитуберкульозне диспансерне відділення) у ОСОБА_1 туберкульозу не виявлено (а. с. 189, т. 1).

Згідно із характеристикою № 3110 від 18.04.2017 року ТОВ «ЖЕО», скарг

від сусідів та мешканців будинку на ОСОБА_1 не надходило

(а. с. 190, т. 1).

Відповідно до довідки № 568983 серії 12ААА ОСОБА_1 має третю групу інвалідності, загальне захворювання. Протипоказана важка праця

(а. с. 191, т. 1).

Згідно із медичною довідкою № 140069 ОСОБА_1 не перебуває на обліку в психоневрологічній лікарні та наркологічному диспансері (а. с. 192, т. 1).

02 листопада 2017 року Вінницьким відділом поліції надано листа, де вказано, що згідно інформаційно - телекомунікаційної системи «Цунамі» інформаційного порталу НП України до Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області надійшло 22 повідомлення по спецлінії «102» з приводу викликів працівників поліції по сімейним сваркам за адресою: АДРЕСА_2 , у період з 2016 - 2017 років

(а. с. 50-51, т. 1).

Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради

від 14 лютого 2018 року при прийнятті рішення орган опіки та піклування врахував принцип рівності прав і обов`язків батьків, віддаючи перевагу тому з них, хто може створити найбільш сприятливі умови для виховання дитини та те, що найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, мають перевищувати інтереси батьків. Орган піклування Вінницької міської ради вважає: недоцільним скасування рішення органу опіки та піклування Вінницької міської ради від 25 травня 2017 року № 1259 щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_2 ; недоцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 235-239, т. 1).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно із статтею 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява

№ 10383/09).

У порушення статей 89, 263-265, ЦПК України суд першої інстанції на зазначені вище положення закону не звернув уваги, обставини справи не перевірив, що свідчить про неповне встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, порушення норм процесуального права, у рішенні не навів мотивів та підстав відхилення доводів позивача про те, що відповідно до лікарських рекомендацій дитячого психіатра комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка» від 22 лютого 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в цій лікарні та потребує стаціонарного лікування, ОСОБА_2 не має самостійного доходу, має заборгованість по сплаті аліментів та не приймав участі у вихованні сина, застосовував насильство до дітей, чого не заперечував у судовому засіданні. Крім того, не врахував вимоги закону про те, що найкращі інтереси дитини це збереження зв`язків із сім`єю, у якій також є сестра, яка проживає з матір`ю, та які бажають зберегти сімейні зв`язки з неповнолітнім і залишити його з матір`ю і сестрою, не навів мотивів відхилення зазначених доводів.

Усунути ці недоліки розгляду справи на стадії касаційного перегляду з урахуванням повноважень суду касаційної інстанції неможливо, оскільки в силу наведених положень статті 400 ЦПК України Верховний Суд позбавлений процесуальних можливостей з`ясовувати дійсні обставини справи та оцінювати докази, які не були досліджені судами першої та апеляційної інстанцій.

Отже, передчасними є висновки судів про залишення позовних вимог

ОСОБА_1 без задоволення.

Ураховуючи викладене, ухвалюючи судові рішення, суди неправильно застосували норми матеріального права, порушивши норми процесуального права, тому рішення судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту першого частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанції не відповідають вимогам статті 263 ЦПК України та ухвалені з порушення норм процесуального права, що в силу пункту 1 частини третьої та четвертої статті 411 ЦПК України є підставою для їх скасування з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 11 червня 2018 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта