ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Чернівці

справа № 727/8428/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисак І. Н.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.,

секретар: Герман Я.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс»,

третя особа: ОСОБА_3 ,

при розгляді справи за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2019 року, ухваленого під головуванням судді Смотрицького В.Г., дата виготовлення повного тексту рішення 08 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок ДТП матеріальної шкоди (а.с.2-6).

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 09.07.2017 року близько 14 год. 20 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Південно-Кільцевій м. Чернівці на перехресті вул. Головна - вул. Південно-Кільцева не надав дорогу автомобілю марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_2 Республіки Болгарія під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, й допустив з ним зіткнення, внаслідок чого позивачу було завдано шкоди.

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27.07.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент ДТП автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував відповідач, був застрахований у ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №6486791 від 28.04.2016 року.

Згідно висновку №31/18 експертного дослідження з вартості матеріального збитку від 01.03.2018 року, проведеного судовим експертом Юзва С.Г. , проведення належного технічного ремонтного відновлення автомобіля є технічно можливим, але економічно недоцільним, оскільки вартість відновлювального ремонту після цього пошкодження перевищує його ж ринкову вартість на момент даного пошкодження, а тому вартість матеріального збитку в України, завданого власнику не розмитненого транспортного засобу марки «Opel Zafira», н.з. республіки Болгарія НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження у ДТП 09.07.2017 року станом на час завершення виконання цього дослідження становить 66 780 грн, вартість залишків становить 18100 грн., така ж вартість не розмитненого автомобіля в Україні в цінах станом на виконання зазначеного дослідження.

Вказував, що якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, тобто ПрАТ «Європейський страховий альянс» має відшкодувати йому різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а саме шкоду в розмірі 48680 грн.

Крім того, якщо транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Погоджуючись з визнанням транспортного засобу фізично знищеним з відшкодуванням повної вартості транспортного засобу, а тому просив стягнути з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди в сумі 48 680 грн. та з відповідача ОСОБА_2 вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди в сумі 18 100 грн., а також витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмір 1500 грн. й судовий збір.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Європейський страховий альянс» заперечувало щодо вимог та просило відмовити у їх задоволенні, зазначаючи, що позивач не має право на отримання страхового відшкодування.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Європейський страховий альянс» на користь ОСОБА_1 48 680 грн у відшкодування майнової шкоди з передачею після сплати цих коштів ПрАТ «Європейський страховий альянс» автомобіля марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який є фізично знищеним.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 18 100 грн. у відшкодування майнової шкоди та 704,80 грн судового збору.

У задоволенні вимоги про стягнення витрат за проведення експертного авто товарознавчого дослідження відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ПрАТ «Європейський страховий альянс» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, судом не вірно застосовано норми матеріального права, що призвели до неправильного вирішення спору.

Вказує, що позивач не є власником пошкодженого транспортного засобу та особою, яка має право на отримання страхового відшкодування на свій рахунок за пошкоджений транспортний засіб, що належить громадянину Болгарії ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

На підстав наведеного просить рішення суду скасувати, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейський страховий альянс» відмовити.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Разом із тим, рішення суду першої інстанції в частині перевірки правильності стягнення з ПрАТ «Європейський страховий альянс» страхового відшкодування таким вимогам закону не відповідає.

Обставини скоєння ДТП, визнання винної в цьому особи, розмір завданих збитків сторонами не спростовуються, отже колегія суддів виходить до правильності їх встановлення.

01.12.2017 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «Європейський страховий альянс» про виплату йому страхового відшкодування, однак отримав відмову у зв`язку з тим, що пошкоджений автомобіль на нього не перереєстрований, а особою, яка має право отримати таке відшкодування, є ОСОБА_5

Встановлюючи наявність або відсутність прав у позивача на відшкодування завданих збитків колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частина 1 ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ст.395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Відповідно до ст.396 ЦК України правила про захист права власності, які встановлено главою 29 ЦК України, поширюються на речові права власності на чуже майно.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі ст. 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Отже, заподіяння шкоди користувачу майна випливає з факту користування цим майном на достатній правовій підставі.

В силу п.1.6. ч.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах;

В силу вимог п.2.2 ПДР власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Транспортний засіб «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_2 Республіки Болгарія, згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 (а.с.10-11).

Згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2016 року автомобіль марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_2 Республіки Болгарія, був відчужений ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 Крім того, продавцем було видано довіреність на імя ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , в якій визначено повноваження щодо автомобіля (а.с.12-18).

Відповідно до ст.13 ЗУ «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Як роз`яснено в п.10 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних прав №24-754/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом», документи адміністративних і юридичних органів іноземних держав набувають сили письмових доказів за умови їх легалізації (засвідчення) консульськими посадовими особами або проставленням апостиля. Однак, стосовно кожної окремої взятої країни можлива специфіка вказаної діяльності і при цьому слід звертати увагу на зміст міждержавних угод.

Законом України «Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів» від 10 січня 2002 року N 2933-III України приєдналася до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів 1961 року.

Таким чином, хоча й до зазначених документів не вимагається посвідчення апостилем, будь-які докази щодо легального ввезення позивачем (резидентом) автомобіля марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_2 Республіки Болгарія в Україну та сплати за нього митних платежів відповідно до митного законодавства України, а також щодо реєстрації автомобіля у встановленому законом порядку на території України, відсутні.

Оскільки законами України встановлюється спеціальний порядок щодо ввезення резидентами транспортних засобів для використання для власних потреб на територію України, необхідно враховувати наступне.

Згідно із абз.1,3 ч.4 ст.380 Митного кодексу України (в редакції що діяла на момент укладення договору купівлі-продажу пошкодженого автомобіля марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_2 Республіки Болгарія та на момент ДТП) тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Отже, аналіз зазначених норм з урахуванням обставин справи свідчить про те, що законність керування транспортним засобом визначено згідно ПДР, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 р. №1306, про те, з урахуванням Митного кодексу України й встановлених ним обмежень щодо об`єктів, що перебувають під митним контролем, оскільки вони мають окремий статус та врегульовані специфічними зобов`язаннями учасників таких відносин з державою в особі уповноваженого органу доходів і зборів.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не довів, що є особою, яка має право на отримання страхового відшкодування на свій рахунок за пошкоджений транспортний засіб марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_2 республіки Болгарія, який згідно свідоцтва про реєстрацію належить ОСОБА_5 та є таким, що не набув речового права у встановленому законом порядку на пошкоджений автомобіль, оскільки ним не пред`явлено суду належних доказів, що посвідчують ввезення ним цього транспортного засобу на територію України та права на його використання.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, допущено порушення норм матеріального права, а тому рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо ПрАТ «Європейський страховий альянс» підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у їх задоволенні.

В силу ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі апеляційної скарги, яка підлягає задоволенню, ПрАТ «Європейський страховий Альянс» сплатило судовий збір у розмірі 1152,60 грн. (а.с.163), витрати на що в силу ст.141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 03 квітня 2019 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» у відшкодування майнової шкоди в розмірі 48 680 грн та передачі після їх сплати приватному акціонерному товариству «Європейський страховий альянс» автомобіля марки «Opel Zafira», н.з. НОМЕР_2 , який є фізично знищеним, відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» судові витрати у розмірі 1152,60 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.Н. Лисак

Судді Н.К. Височанська

А.І. Владичан