Справа № 161/6963/19
Провадження № 2/161/2136/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Ленічевої Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору, визнання права власності на частку в майні члена колишнього колгоспного двору, визнання права власності на спадкове майно, --

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право на частку в майні колишнього колгоспного двору, визнання права власності на частку в майні члена колишнього колгоспного двору, визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову, з урахуванням уточнення позовних вимог, мотивували тим, що ОСОБА_8 як голові колгоспного двору належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по АДРЕСА_1 . До членів колгоспного двору входили члени сім`ї ОСОБА_8 : ОСОБА_9 (чоловік), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (зять), ОСОБА_5 (онук), ОСОБА_6 (онук), ОСОБА_7 (онука). Виходячи з положень ст.123 ЦК УРСР в редакції 1963 року, кожен із них мав рівні долі у колгоспному дворі, тобто по 1/9 частині кожен. Після смерті ОСОБА_8 її частину в рівних частках успадкували чоловік і діти ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в рівних частках по 1/36 кожен. Після смерті ОСОБА_9 належну йому частку успадкувала лише донька ОСОБА_1

Родина Пахачуків вибула з будинковолодіння і тривалий час там не проживають, мають інше житло. Їхні частки в будинковолодінні є незначними. Спільне проживання не можливе. На свої частки відповідачі не претендують. Припинення права на частки відповідачів не завдасть їм значної шкоди.

З підстав, викладених у позовній заяві позивачі просять визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 як співвласника колгоспного двору та як спадкоємця після смерті матері і батька, всього 10/36 частин будинковолодіння. Визнати за ОСОБА_2 право власності на будинковолодіння як співвласника колгоспного двору та як спадкоємця після смерті матері, всього 5/36 частин.

Крім того, просять припинити право власності на частку у спільному майні відповідачів ОСОБА_3 5/36, ОСОБА_4 4/36, ОСОБА_5 4/36, ОСОБА_6 4/36, ОСОБА_7 4/36. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності за кожним 21/72 частину будинковолодіння, які належали відповідачам.

Остаточно просили визнати за ОСОБА_1 право власності на 41/72 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 на 31/72 частину цього ж будинковолодіння.

Ухвалою суду від 25.04.2019 було ухвалено розгляд вказаної справи проводити за правилами загального позовного провадження та запропоновано відповідачам подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

У встановлений строк, відзив на позов від відповідачів до суду не надійшов.

Представник позивачів ОСОБА_10 подав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав наведених в позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 подали заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Вимоги позову, кожен зокрема, визнали, не заперечували щодо задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, інвентаризаційну справу, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до довідки виданої Боратинською сільською радою від 05.04.2019 №296 (а.с. 14), вбачається, що станом на 30.06.1990 року, згідно запису в по господарській книзі №56 по селу Баїв за 1986-1990 роки по Баївській сільській раді, значиться, що житловий будинок в цілому, що знаходиться в АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_8 Членами колгоспного двору були: ОСОБА_9 (чоловік), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (зять), ОСОБА_5 (онук), ОСОБА_6 (онук), ОСОБА_7 (онука).

З матеріалів інвентаризаційної справи №4 КП «ВО БТІ» вбачається, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку з прибудовою (А-1, а), сходів (а1), сараю (Б-1), сараю (В-1), сараю (в), сараю (Г-1), сараю (г), погреба з шийкою (Д), водогону дворового (Ж), вбиральні (З), огорожі (1).

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 16), вбачається що ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкування після її смерті здійснювалося на підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на 1/9 частину будинковолодіння.

З матеріалів спадкової справи № 11/2001 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 вбачається, що спадкоємцям першої черги за законом ОСОБА_9 (чоловік), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (дочка) видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1/9 частини житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Тобто, після смерті ОСОБА_8 належну їй 1/9 частку в будинковолодінні успадкували ОСОБА_9 (чоловік), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (дочка) по 1/36 частині, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 15.01.2001 державним нотаріусом Луцької районної державної контори Боярською І.М.

Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 стало належати по 5/36 частин будинковолодіння кожному.

Разом з тим, спадкоємці не зареєстрували своє право власності на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9 , після смерті якого відкрилася спадщина на 5/36 часток вказаного будинковолодіння. Спадкування після його смерті здійснювалося за нормами ст.ст.1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_9 . син ОСОБА_2 відмовився від частки спадкового майна на користь сестри ОСОБА_1 , що належала його батькові, а дочка ОСОБА_3 не прийняла спадщини у зв`язку з тим, що не проживала разом з батьком, не подавала заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та не претендує на спадкове майно після смерті батька, не заперечувала проти видачі свідоцтва про право на спадщину на ім`я сестри ОСОБА_1 .

Отже, після смерті ОСОБА_9 його частку спадкового майна в розмірі 5/36 прийняла лише донька ОСОБА_1 .

Однак, 30.08.2018 державним нотаріусом Луцької районної державної нотаріальної контори Волчук Т.М. було видано ОСОБА_1 як спадкоємцю за законом після смерті батька ОСОБА_9 свідоцтво про право на спадщину лише на 1/36 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , яку спадкодавець в свою чергу успадкував раніше після смерті своєї дружини ОСОБА_8 .

На іншу належну ОСОБА_9 на момент його смерті 4/ ІНФОРМАЦІЯ_4 (1/9) частину будинковолодіння свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що право власності на 1/36 частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 було зареєстроване за ОСОБА_1 .

Разом з тим, оскільки донька спадкодавця ОСОБА_1 . єдина прийняла спадщину в установленому законом порядку, то за нею слід визнати право власності на 4/36 (1/9) частин будинковолодіння, що належали її батькові на момент смерті, і на які не видане свідоцтво про право на спадщину.

Тобто, позивачу ОСОБА_1 належить 1/9 (4/36) частина будинковолодіння як співвласнику колгоспного двору, 1/36 частини, успадкована після смерті матері, 1/36 частина, на яку видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька та 4/36 (1/9) частин будинковолодіння, що належали її батькові на момент смерті, і на які не видане свідоцтво про право на спадщину.

Позивачу ОСОБА_2 належить 5/36 частин будинковолодіння (1/ АДРЕСА_2 ( АДРЕСА_3 ) власна частина як співвласника колгоспного двору та 1/36 частина успадкована після смерті матері ОСОБА_8 ).

Матеріалами справи встановлено, що відповідачі члени сім`ї голови колгоспного двору ОСОБА_3 (дочка), ОСОБА_4 (зять), ОСОБА_5 (онук), ОСОБА_6 (онук), ОСОБА_7 (онука) були зареєстровані у домоволодінні, і в силу вимог статей 112, 123 ЦК УРСП в редакції 1963 року в рівних частках є його співвласниками, по 1/9 (4/36) частині кожен.

Крім того, відповідач ОСОБА_3 успадкувала 1/36 частину будинковолодіння після смерті матері ОСОБА_8 . Відтак, станом на день розгляду справи їй належить в цілому 5/36 частин будинковолодіння.

Судом встановлено, що відповідачі вибули з будинковолодіння в АДРЕСА_1 1999 році. Дана обставина стверджується довідками виданими Боратинською сільською радою від 04.04.2019 та 05.04.2019 (а.с. 14,15).

Згідно зі ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Відповідно до ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В судовому засіданні встановлено, що спільне володіння і користування будинковолодінням усіма співвласниками є неможливим. Частки відповідачів в ньому є незначними, виділенню в натурі не підлягають.

З урахуванням визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що припинення права власності на належні їм частки не завдасть відповідачам значної шкоди. Про компенсацію вартості часток відповідачі не заявляли.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що є усі підстави припинити право власності відповідачів на їхні частки у спільному майні.

В сукупності частка відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в будинковолодінні становить 21/36 частин. Позивачі просять визнати за ними право власності на вказану сукупну частину в рівних частках по 21/72 частині кожному.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням визнання позову відповідачами, а також, з урахуванням того, що позивачу ОСОБА_1 були видані нотаріальні свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері і батька в сукупності на 2/36 частини будинковолодіння, позивачу ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері на 1/36 будинковолодіння, суд дійшов висновку, що слід:

1) припинити право власності ОСОБА_3 на 5/36 частин, ОСОБА_4 на 4/36 частин, ОСОБА_5 на 4/36 частин, ОСОБА_6 на 4/36 частин, ОСОБА_7 на 4/36 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) визнати за ОСОБА_1 право власності на:

4/36 (1/9) частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як співвласника колгоспного двору;

1/36 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

4/36 (1/9) частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

21/72 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,

а всього на 39/72 частин будинковолодіння.

3) визнати за ОСОБА_2 право власності на:

4/36 (1/9) частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як співвласника колгоспного двору;

1/36 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

21/72 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,

а всього на 31/72 частин будинковолодіння.

Задовольняючи позов, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що з урахуванням проведеної реєстрації права власності за позивачем ОСОБА_1 на 1/36 частину будинковолодіння, в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для реєстрації права власності на будинковолодіння за позивачами в цілому в наступних частках: за ОСОБА_1 в розмірі 41/72 частини, за ОСОБА_2 в розмірі 31/72 частини.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 17, 77, 78, 81, 141, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 112, 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 183, 187, 328, 355, 356, 364, 365, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

1) припинити право власності ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на 5/36 частин, ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на 4/36 частин, ОСОБА_5 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на 4/36 частин, ОСОБА_6 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на 4/36 частин, ОСОБА_7 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на 4/36 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_7 ) право власності на:

4/36 (1/9) частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як співвласника колгоспного двору;

1/36 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

4/36 (1/9) частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті батька ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

21/72 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,

а всього на 39/72 частин будинковолодіння.

3) визнати за ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_8 ) право власності на:

4/36 (1/9) частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як співвласника колгоспного двору;

1/36 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті матері ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

21/72 частин будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,

а всього на 31/72 частин будинковолодіння.

З урахуванням проведеної реєстрації права власності за позивачем ОСОБА_1 на 1/36 частину будинковолодіння, дане рішення є підставою для реєстрації права власності на будинковолодіння за позивачем ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_7 ) -- в цілому на 41/72 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за позивачем ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_8 ) в цілому на 31/72 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 11.10.2019.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій