Провадження № 4-с/761/275/2019
У Х В А Л А

09 жовтня 2019 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Осаулов А.А., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кривошеї Дмитра Станіславовича, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Як передбачено ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Між тим, ЦПК України не передбачені дії суду у разі виявлення недоліків поданої до суду скарги.

Як вказано у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК (у редакції до 15.12.2017 року).

Як передбачено ч. 1 ст. 450 чинного ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Крім того, у п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вказано, що сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов`язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

У той же час, скаржником не вказані у скарзі стягувач та інший боржник, а також дані про них, у відповідності до ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Як вбачається із скарги, скаржник просить суд зобов`язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження №51062573 у зв`язку з припиненням юридичної особи стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» та відступлення права вимоги; зобов`язати державного виконавця зняти усі арешти з майна та рахунків скаржника, накладені у виконавчому провадженні №51062573.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ч. 1, 2 ст. 451 ЦПК України).

Також, у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що суд не має права зобов`язувати осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

Тому, вимоги зобов`язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна та рахунків скаржника потребують уточнень, у тому числі і щодо підстав закінчення виконавчого провадження: у зв`язку з припиненням юридичної особи стягувача ПАТ «КБ «Експобанк» чи відступлення права вимоги, адже такі обставини є взаємовиключними.

Згідно ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У той же час, скаржником надано лише одну копію скарги без додатків.

Тому, скаржнику необхідно надати суду скаргу, в якій уточнити її вимоги та вказати стягувача та іншого боржника, а також дані про них, у відповідності до ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Після виправлених недоліків надати копії вказаної скарги для суду та копії скарги з усіма документами, до додаються до неї у відповідності до кількості учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і ст. 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 177, 185, 447, 451 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кривошеї Дмитра Станіславовича, - залишити без руху і надати скаржнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення скарги без руху.

У разі невиконання ухвали суду у встановлений строк скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Осаулов А.А.