Справа № 309/903/19
Провадження № 2/309/885/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О. Я.

при секретарі Бринзей Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати разом із батьком. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 07.03.2018 року присуджено до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 04.09.2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Діти проживають разом із позивачем, знаходяться на його утриманні та вихованні. Відповідачка не приймає участі у вихованні дітей. Визначений розмір аліментів є недостатнім для належного утримання дітей, придбання одягу, взуття, продуктів харчування.

Відповідачка є працездатною, молодою за віком, а тому спроможна сплачувати аліменти на утримання дітей.

Позивач просив ухвалити рішення про збільшення розміру стягуваних з відповідачки аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти позову заперечила з тих підстав, що за рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 07.03.2018 року присуджено до стягнення із неї на утримання дітей аліменти в розмірі по 1300 гривень. ОСОБА_5 аліменти в більшому розмірі відповідачка не має змоги, оскільки має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, доходів не має. Відповідачка ОСОБА_2 просила відмовити в задоволенні позову.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід відмовити в задоволенні позову виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі. У шлюбі в сторін народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 22.05.2017 року шлюб між сторонами розірвано, дітей залишено проживати разом із батьком. Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 07.03.2018 року присуджено до стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1300 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи із 04.09.2017 року до досягнення дітьми повноліття. Відповідачка ОСОБА_2 народила сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.05.2017 року, виданого виконавчим комітетом Колоденської сільської ради Тячівського району Закарпатської області та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, ніде не працює, доходів не отримує.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Статтею 12 даного Закону передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно ст. 192 ч. 1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту вказаної норми закону умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": ч. 2 ст. 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази ,які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд базує свої висновки на тій обставині, що цивільно - процесуальне законодавство України покладає на позивача обов`язок довести наявність обставин, передбачених у ст. 192 СК України, які є підставою для задоволення позову .

Аналіз ч.1 ст.192 СК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні вимог про зміну розміру аліментів суд має встановити реальне існування особливих обставин, такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти або особи, яка отримує аліменти та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Лише при наявності цих умов і їх встановленні можливе ухвалення рішення про зміну розміру аліментів.

Аналізуючи докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не доведено ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Суд констатує, що позивачем не доведено достатності заробітку (доходу) відповідачки щодо сплати аліментів, не підтверджено чи покращився матеріальний стан відповідачки, чи сплачує відповідачка розмір аліментів визначений рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 07.03.2018 року або чи наявна у неї заборгованість по сплаті аліментів.

Крім того, відповідачка ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_2 не має можливості сплачувати у більшому розмірі на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у час перебування у відпустці по догляду за іншою дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ним трьохрічного віку.

Беручи до уваги встановлені обставини, суд не вбачає правових підстав для збільшення розміру аліментів стягуваних із відповідачки ОСОБА_2 , а відтак у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України у разі відмови у позові судовий збір покладається на позивача. Позивач звільнений від сплати судового збору у справах щодо стягнення аліментів на утримання дітей.

Керуючись вимогами ст.ст. 76, 80, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 182, 192 СК України, ст. 8,12 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, с у д

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.