Справа №521/8566/19
Провадження №2-з/521/165/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Плєхової О.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів та забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів та забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гуляєвої Наталії Василівни (вул. Богдана Хмельницького, 1, місто Одеса, 65007) належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 02.05.2019 року, серія та номер: ННЕ233891, ННЕ233892, реєстраційний №366, номер запису про право власності 31393481, та копії паспортних даних в тому числі реєстраційні номери платників податків, адреси реєстрацій: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які є сторонами договору купівлі-продажу від 02.05.2019 року, а також накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 . В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що 26 липня 2018 року спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала заповіт на його ім`я, зареєстрований в реєстрі №3-931, згідно якого все майно яке належало їй заповіла йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадкодавець ОСОБА_4 , померла. ІНФОРМАЦІЯ_4 він, ОСОБА_1 звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про вступ у спадщину за заповітом. Державним нотаріусом Михайльовою Л.І. відкрито спадкову справу №470/2019. 15 травня 2019 року під час проведення нотаріусом дій пов`язаних із збором інформації та відомостей щодо наявності будь-якого майна на праві власності померлій спадкодавиці ОСОБА_4 , з`ясувалось що квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності, ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянкою ОСОБА_2 продано за договором купівлі-продажу від 02.05.2019 року (серія та номер: НОМЕР_1 , ННЕ233892, реєстраційний №366, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гуляєвою Н.В., номер запису про право власності 31393481) громадянину ОСОБА_3 . Далі, заявник вказує, що разом з цим з`ясувалося що квартиру АДРЕСА_1 , відчужувач ОСОБА_2 реалізувала на підставі договору довічного утримання від 19.11.2010 року №3-2942, за яким остання зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру, але який був розірваний рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 17 вересня 2014 року №521/7133/14-ц, яке набрало законної сили 01 грудня 2014 року, однак по невідомим причинам державний нотаріус ОСОБА_5 , яка засвідчувала і договір довічного утримання від 19.11.2010 року і заповіт від 26.07.2018 року, і якій було достеменно відомо про розірвання договору довічного утримання, не зареєструвала судове рішення та не внесла відповідний запис до реєстру правочинів та реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Таким чином, наразі виник спір щодо спадкового нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності померлій ОСОБА_4 , і яку як своє власне майно померла заповідала йому, ОСОБА_1 .. У зв`язку з чим заявник вимушений буде звертатися до суду з позовом про захист своїх прав, для чого в силу ст.84 ЦПК України йому необхідні докази, що і стало причиною для звернення до суду з відповідною заявою про їх витребування. Щодо обґрунтування способу забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, то додатково заявник зазначив суду наступну інформацію про ОСОБА_2 . Ця особа проживає в сусідній парадній в квартирі АДРЕСА_2 в якому мешкала померла ОСОБА_4 Свого часу вони між собою товаришували, і так як ОСОБА_4 залишалася одинокою після смерті свого чоловіка, ОСОБА_2 запропонувала свої послуги по догляду за ОСОБА_4 в обмін на її квартиру. В результаті домовленостей було укладено договір довічного утримання №3-2942 від 29.11.2010 року. Однак в наслідок того, що ОСОБА_2 не виконувала свої зобов`язання за договором довічного утримання, ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом про розірвання договору довічного утримання. Малиновським районним судом міста Одеси 17 вересня 2014 року було ухвалено рішення яким суд розірвав договір довічного утримання зареєстрований в реєстрі за №3-2942 від 19.11.2010 року. ОСОБА_2 було достеменно відомо про те що ОСОБА_4 ще у 2014 році звернулась до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання і що суд постановив рішення про розірвання зазначеного договору, так як ОСОБА_2 після цього намагалася примиритися із ОСОБА_4 .. Свідками всіх цих подій були сусіди з якими померла мала добрі сусідські відносини, і так само заявник сам, оскільки значний час проживав разом із померлою ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_3 , і неодноразово чув ці розмови. Крім того ОСОБА_2 також було відомо що ОСОБА_4 зробила заповіт на ім`я ОСОБА_1 .. На похоронах та поминальному обіді була присутня ОСОБА_2 , і їй було відомо що ОСОБА_4 померла, і знаючи що є він, ОСОБА_1 і заповіт який склала померла за життя, на його думку ОСОБА_2 діючи умисно з ціллю збагачення за рахунок чужого майна, вчинила продаж спірної квартири АДРЕСА_3 . Стосовно особи яка значиться новим власником квартири як ОСОБА_3 , заявнику зі слів сусідів відомо що ця особа є близьким родичем ОСОБА_2 .. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 вважає, що слід вжити заходи по забезпеченню позову до подання позовної заяви до суду, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , щоб уникнути подальших незаконних дій з квартирою з боку зацікавлених осіб таких як ОСОБА_2 ..

Враховуючи положення ч. 3 ст. 118, ч. 2 ст. 153 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути подану заяву за відсутності заявника.

Дослідивши матеріали заяви та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що заява про забезпечення доказів та забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Положеннями ст. 116 ЦПК України, встановлені підстави та порядок забезпечення доказів.

Так, згідно ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Згідно п. 4-6 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності особу, у якої знаходяться докази.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 118 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Враховуючи те, що заявником було доведено факт неможливості самостійно надати дані докази та заявлено відповідну заяву про їх забезпечення, суд вважає, що заява в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За положенням ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права, щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного виду забезпечення іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України суд залежно від обставин справи може забезпечити позов повністю або частково.

Судом встановлено, що на даний час існує спір з приводу спадкового нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_4 .

26 липня 2018 року спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрований в реєстрі №3-931, згідно якого все майно яке належало їй заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкодавець ОСОБА_4 , померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 01.04.2019 року, актовий запис №3740.

10 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою про вступ у спадщину за заповітом. Державним нотаріусом Михайльовою Л.І. відкрито спадкову справу №470/2019.

Заявник зазначив, що 15 травня 2019 року під час проведення нотаріусом дій пов`язаних із збором інформації та відомостей щодо наявності будь-якого майна на праві власності померлій спадкодавиці ОСОБА_4 , з`ясувалось що квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності, ІНФОРМАЦІЯ_4 громадянкою ОСОБА_2 продано за договором купівлі-продажу від 02.05.2019 року (серія та номер: НОМЕР_1 , ННЕ233892, реєстраційний №366, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гуляєвою Н.В., номер запису про право власності 31393481) громадянину ОСОБА_3 . Далі, заявник вказує, що разом з цим з`ясувалося що квартиру АДРЕСА_1 , відчужувач ОСОБА_2 реалізувала на підставі договору довічного утримання від 19.11.2010 року №3-2942, за яким остання зареєструвала за собою право власності на спірну квартиру, але який був розірваний рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 17 вересня 2014 року №521/7133/14-ц, яке набрало законної сили 01 грудня 2014 року, однак по невідомим причинам державний нотаріус ОСОБА_5 , яка засвідчувала і договір довічного утримання від 19.11.2010 року і заповіт від 26.07.2018 року, і якій було достеменно відомо про розірвання договору довічного утримання, не зареєструвала судове рішення та не внесла відповідний запис до реєстру правочинів та реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.05.2019 року вбачається, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову. Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд вважає, що зустрічне забезпечення у даній справі не підлягає застосуванню.

Керуючись ст. ст. 116,117, 149-153, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів та забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гуляєвої Наталії Василівни належним чином завірену копію договору купівлі-продажу від 02.05.2019 року, серія та номер: НОМЕР_1 , ННЕ233892, реєстраційний №366, номер запису про право власності 31393481, та копії паспортних даних в тому числі реєстраційні номери платників податків, адреси реєстрацій: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які є сторонами договору купівлі-продажу від 02.05.2019 року.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити до Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: І.О. Поліщук

28.05.19