П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 370/185/16-ц

Номер провадження 22-ц/824/1213/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Поліщук Н. В., Соколової В. В.,

за участю секретаря судового засідання - Якушко Т. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року, ухвалене під головуванням судді Косенко А. В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Макарівського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 90 000 грн. за кредитним договором №DN81AR23880106 від 13 грудня 2007 року, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № DN81AR23880106, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати кредит у розмірі 73 635 грн. 28 коп. терміном до 12 грудня 2014 року, а відповідач повернути кредит та сплати відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановленими кредитним договором.

Позивач зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору, натомість відповідач не надавав вчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 20 січня 2016 року склала 148 142 грн. 21 коп., а саме 31 641 грн. 51 коп. - заборгованість за кредитом, 158 грн. 03 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 12 644 грн. 64 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 103 698 грн. 03 коп. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року ( т. І а.с.29) відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, у серпні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнувши з відповідача судові витрати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення ухвалене судом без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів та з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог. Разом з тим, такі висновки суду є безпідставними.

До матеріалів справи позивачем додано детальний розрахунок заборгованості по кредиту із зазначенням розміру відсоткової ставки, пені, сум нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсоткам, пені, тілу кредиту; суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, у тому числі - накопичувальним порядком. Усі нарахування є прозорими, простими для сприйняття та такими, що не потребують спеціальних знань для їх аналізу.

У даному випадку, позивач скористався своїм правом на стягнення заборгованості та просить суд стягнути заборгованість по пені на суму 45 555 грн. 82 коп., замість існуючої заборгованості у розмірі 103 698 грн. 03 коп., що зменшує загальну заборгованість до 90 000 грн., замість існуючої заборгованості за кредитом у розмірі 148 142 грн. 21 коп.

Крім того, відповідачем розрахунок банку не спростовано, контрозрахунку не надано, доказів повної та своєчасної сплати заборгованості та відсутності заборгованості перед банком - не надано. Також, відповідач не скористався своїм правом на проведення судової експертизи правильності нарахувань заборгованості.

Водночас, відповідачем взагалі не заперечується ні факт укладення кредитного договору, ні наявність та розмір заборгованості.

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції не вчинив жодних дій для повного з`ясування обставин справи, не визнав явку представника банку обов`язковою для дачі додаткових пояснень, а, отже, оскаржуване рішення в повному обсязі не відповідає вимогам процесуального закону щодо його законності та обґрунтованості, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 21 лютого 2017 року (т. І а.с. 241 - 244 ) апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року скасовано, позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 68 619 грн. 65 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 31 641 грн. 51 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом - 12 644 грн. 64 коп., пені за несвоєчасне виконання зобов`язання у розмірі 24 333 грн. 05 коп., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 206 грн. 35 коп., відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 28 листопада 2018 року (т. ІІ а.с. 31 - 34) касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Апеляційного суду Київської області від 21 лютого 2017 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 грудня 2018 року (т. ІІ а.с. 38) справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року справу призначено головуючому судді Вербовій І.М. Нові судді: Вербова І.М., Саліхов В.В., Шахова О.В. Підставою для проведення автоматизованого розподілу судової справи стало припинення повноважень судді-доповідача.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 квітня 2019 року справу прийнято до розгляду та призначено у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом направлення судових-повісток повідомлень рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, відповідач викликався в судове засідання в порядку ч. 11 ст. 128 шляхом публікації на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про виклик до суду.

У зв`язку з вищенаведеним, керуючись ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи за наявними в ній письмовими доказами, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 13 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № DN81AR23880106, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 73 635 грн. 28 коп. на строк з 13 грудня 2007 року по 12 грудня 2014 року включно, а відповідач зобов`язався погасити кредит, сплатити за його користування проценти, комісію та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором (т. ІІ а. с. 6-8).

Відповідно до наданого ПАТ КБ «Приватбанк» розрахунку кредитної заборгованості станом на 22 січня 2016 року у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість у розмірі 90 000 грн., яка складається із: 31 641 грн. 51коп. - загальний залишок заборгованості за кредитом; 158 грн. 03 коп. - загальний залишок заборгованості за процентами; 12 644 грн. 64 коп. - заборгованість за простроченою комісією; 103 698 грн. 03 коп. - пеня (а. с. 3-5).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, не можливо встановити реальну суму заборгованості, адже сума, яка вказана у розрахунку, не відповідає сумі, яку позивач просить стягнути з відповідача. Крім того, позивачем не надано підтвердження надання коштів відповідачу.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Відповідно до приписів ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, в обґрунтуванні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» посилається на те, що у зв`язку з невиконанням обов`язків, покладених на відповідача кредитним договором № DN81AR23880106 від 13 грудня 2007 року, утворилась заборгованість, яка станом на 21 січня 2016 року склала 148 142 грн. 21 коп.

Разом з тим, на підтвердження своїх вимог банком надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що станом на 22 січня 2016 року заборгованість за кредитом № DN81AR23880106 від 13 грудня 2007 року склала 90 000 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо неможливості встановити реальну суму заборгованості, з огляду на те, що сума, вказана у розрахунку не відповідає сумі, на яку посилається ПАТ КБ «Приватбанк».

З вищевказаного розрахунку вбачається, що залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту станом на 19 листопада 2013 року складає 18 138 грн. 24 коп., тоді як станом на 29 листопада 2013 року дана сума складає 31 641 грн. 51 коп. Натомість з матеріалів справи неможливо встановити, чому саме залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту у листопаді 2013 року зріс майже вдвічі.

Крім того, згідно п. 7.3 кредитного договору забезпеченням виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає автомобіль СНЕRY A15 АМULЕТ,LVVDA11B68D015617.

З акту від 23 липня 2012 року вбачається, що ОСОБА_1 передав представнику ПАТ КБ «Приватбанк» вищевказаний автомобіль з метою його реалізації та направлення грошей, отриманих від його реалізації, на погашення заборгованості за кредитним договором № DN81AR23880106 від 13 грудня 2007 року у випадку невиконання зобов`язань відповідача перед банком.

Разом з тим, з матеріалів справи не можливо встановити, чи був реалізований вищевказаний автомобіль, якщо так, то за яку суму, оскільки наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не містить відомостей щодо зарахування коштів від продажу предмета застави.

Посилання скаржника на зменшення суми заборгованості за пенею, що в свою чергу впливає на зменшення загальної суми заборгованості не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки наданий розрахунок не є належним та допустимим доказом в розумінні процесуального закону, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції було вжито всі можливі заходи щодо виклику та явки представника позивача у судове засідання. Разом з тим, будучи належним чином повідомленим про розгляд апеляційної скарги, представник АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився, додаткових пояснень не надав.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування рішення суду, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Макарівського районного суду Київської області від 19 липня 2016 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Н. В. Поліщук

В. В. Соколова