КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1003/9649/12 Головуючий у 1 інстанції: Ярмола О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Гулик Анастасії Акифівни, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк»,-

в с т а н о в и в:

В червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ в Київській області Гулик А.А., стягувач: Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк». Зазначає, що на виконанні у Білоцерківському МВ ДВС ГТУЮ в Київській області перебуває виданий 18 червня 2013 року виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки- квартиру АДРЕСА_1 площею 65,9 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., яка належить їй на праві власності шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах за початковою ціною 266640,00 грн. 29 березня 2016 року державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ в Київській області було відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа. 12 грудня 2018 року державним виконавцем винесена постанову про опис та арешт її майна. Вважає, що вказана постанова є неправомірною, оскільки на час її винесення діяв мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, встановлений відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Квартира АДРЕСА_1 є її єдиним житлом. З моменту відкриття виконавчого провадження пройшло вже більше ніж два з половиною роки. Також державним виконавцем не дотриманий строк накладення арешту на майно боржника після його виявлення. В оскаржуваній постанові не вказано матеріали стін кімнат квартири. Копія постанови про опис та арешт майна від 12.12.2018 року була направлена їй лише 28.05.2019 року. Постанова не містить відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна. Постанова про опис та арешт майна від 12.12.2018 року мала бути складена в чотирьох примірниках та підписана виконавцем і боржником, чого не було зроблено. ОСОБА_1 просила визнати неправомірними дії державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Гулик А.А. щодо винесення постанови від 12.12.2018 року про опис та арешт майна боржника та скасувати дану постанову; заборонити державному виконавцю здійснювати опис та арешт майна ОСОБА_1 та звертати стягнення на квартиру.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги на дії державного виконавця. Зазначає, що державним виконавцем грубо порушені положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також строки накладення арешту на майно боржника. Постанова не підписана державним виконавцем. Її не було повідомлено про проведення опису квартири, в постанові не зазначено матеріал стін, що вказує на те, що опис квартири здійснювався без виходу на місце.

Представник ПАТ «ПроКредитБанк» подав відзив на апеляційну скаргу. Просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 Звертаючись із скаргою ОСОБА_1 зловживає своїми правами.

В судове засідання ОСОБА_1 , державний виконавець Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ в Київській області Гулик А,А. не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Представник ПАТ «ПроКредитБанк» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення представника ПАТ «ПроКредитБанк», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18 червня 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист № 2/1003/2821/12 (1003/9649/12) про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 площею 65,9 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, встановивши початкову ціну реалізації відповідно до заставної вартості предмету іпотеки в розмірі 266640,00 грн. Стягувачем за виконавчим листом є ПАТ «ПроКредитБанк».

На підставі вказаного виконавчого листа 29.03.2016 року державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50639398.

12 грудня 2018 року державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області винесена постанова про опис та арешт майна боржника - квартири АДРЕСА_1 (а.с. 10-13).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ в Київській області Гулик А.А.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування вказаної ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання арешту та вилучення (коштів) боржника врегульовано ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Як встановлено судом, державним виконавцем Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Гудик А.А. винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року в порядку виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно договору іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 площею 65,9 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Виконавчий лист про звернення стягнення на предмет іпотеки неодноразово надходив до Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області. На день винесення постанови від 12.12.2018 року про опис та арешт майна боржника вищевказана квартира була обтяжена постановою державного виконавця про арешт від 26.07.2013 року у виконавчому провадженні № 38609447, відкритому на підставі виданого 18 червня 2013 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області виконавчого листа № 2/1003/2821/12 (1003/9649/12). Постановою державного виконавця від 22 грудня 2014 року виконавчий лист повернутий стягувачу, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2015 року вищевказану постанову державного виконавця було скасовано, а 29 березня 2016 року було повторно відкрито виконавче провадження.

Оскаржуючи постанову ОСОБА_1 не було довела порушення державного виконавця положень Закону України «Про виконавче провадження», які б могли бути підставою для її скасування. Також ОСОБА_1 ,не довела порушення державним виконавцем її прав як боржника у виконавчому провадженні.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_1

Оскаржуючи дії державного виконавця, Карпенко П.П. посилалася порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Разом з тим, з наявним в матеріалах справи документів убачається, що забезпечений іпотекою майна ОСОБА_1 кредит не є споживчим. (а.с. 41-56).

Крім того, накладення арешту та опис майна боржника є лише засобом забезпечення виконання рішення суду. В матеріалах справи відсутні дані, що квартира ОСОБА_1 була реалізована.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення державним виконавцем строків накладення арешту на майно боржника, та направлення копії постанови боржнику. Наведені доводи не є підставою для скасування постанови державного виконавця про накладення арешту на майно боржника. Про виконавче провадження ОСОБА_1 , була обізнана, про що свідчать дані матеріалів справи.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 липня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.