Єдиний унікальний номер 219/8928/16-ц Номер провадження 22-ц/804/1455/19
Головуючий в І інстанції - Погрібна Н.М. Єдиний унікальний номер 219/8928/16-ц
Доповідач - Папоян В.В. Номер провадження 22-ц/804/1455/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Донецький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Папоян В.В.

суддів Біляєвої О.М., Будулуци М.С.,

за участю секретаря Сергєєвої К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2019 року у цивільній справі №219/8928/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Бахмутської міської ради, Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про визнання батьківства (головуючий у 1 інстанції суддя Погрібна Н.М.)

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Артемівського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа цивільна справа ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Бахмутської міської ради, Бахмутський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання батьківства.

01 квітня 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення доказів. В якій, посилаючись на відсутності можливості самостійно отримати доказ необхідний для вирішення питання про проведення судової експертизи статевої репродуктивної здатності, просить забезпечити докази у справі № 219/8928/16-ц шляхом огляду медичної карти амбулаторного хворого (форма № 025/о) на ім`я ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 за його місцезнаходженням - комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медичної допомоги м.Бахмут»; заборонити позивачу ОСОБА_2 вчиняти певні дії, а саме - вилучати з реєстратури комунального некомерційного підприємства - «Центр первинної медичної допомоги м.Бахмут» за адресою: АДРЕСА_2 , медичну карту амбулаторного хворого (форма № 025/о) на ім`я ОСОБА_2 до огляду доказу за його місцезнаходженням.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2019 року заву ОСОБА_1 про забезпечення доказів було повернуто заявнику.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом вимог процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначає, що суд безпідставно зробив висновок щодо відсутності обґрунтування заяви, не надав правової оцінки обставинам, на які вона посилається та не вирішив питання по суті. Суд порушив принцип рівності учасників судового процесу, оскільки позбавив відповідача права на отримання доказу, який необхідний для подання заяви про проведення судової (медичної) експертизи статевої репродуктивної здатності та для підтвердження обставин, з яких вона заперечує проти позову. Крім того, суд у порушення вимог ЦПК України розглянув заяву за відсутності відповідача та її представника, без належного їх повідомлення.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила судове рішення залишити без змін.

Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, поштовими повідомлення про отримання судової повістки. Від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Романенка О.В. на адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його занятістю в іншій справі.

Суд, без видалення до нарадчої кімнати, ухвалив розглядати справу за відсутності належним чином повідомлених відповідача, представника відповідача, позивача та третіх осіб, оскільки спливає встановлений ст.371 ЦПК України строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції та відкладення розгляду справи за клопотанням належним чином повідомленого учасника справи може призвести до порушення статті 2 ЦПК України та пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, щодо розумного строку розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, виходячи з наступного.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст.. 379 ЦПК).

За правилами ч. ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 117 ЦПК України визначено вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника та відомості, що її ідентифікують, адреса його місцезнаходження або місце проживання чи перебування, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів; спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

При постановлені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції керувався тим, що в заяві належним чином не обґрунтовано, що засіб доказування може бути втрачений або подання цього доказу стане згодом неможливим чи утрудненим, отже належним чином не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів.

Проте апеляційний суд не погоджується з таким висновком з наступних підстав.

За положеннями ст. 12 ЦПК України одним із принципів цивільного судочинства є змагальність сторін. Кожна сторонам несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їхні права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє в реалізації ними прав, передбачених законом.

Як убачається з матеріалів справи, у квітні 2019 року відповідач звернулася до суду з зазначеною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що медична картка необхідна їй для підтвердження або спростування наявності у позивача захворювань, що унеможливлюють його здатність до біологічного батьківства, а також для вирішення питання про проведення експертизи статевої репродуктивної здатності. Зазначає, що нею самостійно було вжито заходів для отримання цього доказу. До заяви про забезпечення доказів були додані наступні документи: доказ сплати судового збору, фото позивача ОСОБА_2 на 13 арк., копія адвокатського запиту ОСОБА_5 від 28.03.2019 року №15 про витребування у Головного лікаря КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м.Бахмут» інформації про звернення ОСОБА_2 з приводу лікування андрологічних розладів, відповідь на запит від 29.03.2019 року щодо відмови у наданні зазначеної інформації, оскільки без згоди ОСОБА_2 дана інформація може бути надана лише за рішенням суду, заява ОСОБА_1 від 04.10.2018 року на ім`я Головного лікаря КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» про ознайомлення з медичної карткою ОСОБА_2 , відповідь на заяву від 08.10.2018 року про відсутність медичної картки, заява ОСОБА_1 від 04.10.2018 року на ім`я Головного лікаря КНП «ЦПМД м.Бахмут» про ознайомлення з медичної карткою ОСОБА_2 , відповідь на заяву від 08.10.2018 року щодо відмови у наданні зазначеної інформації, оскільки отримання медичної інформації про пацієнта третіми особами можливе лише при зверненні до медичного закладу суду з відповідною вимогою.

Апеляційний суд зазначає, що не можна погодитись з посиланням суду як на підставу повернення заяви неналежне її обґрунтування, оскільки заявник зазначила, для яких цілей їх необхідно забезпечити докази, та зазначила з посиланням на відповідні документи (зокрема відповіді на запити), що не в змозі самостійно витребувати доказ.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

В пункті 25 рішення Європейського суду з прав людини «Кутіч проти Харватії» право на доступ до суду включає не тільки право ініціювати судове провадження, але й право одержати вирішення справи судом. Відсутність вирішення судом справи становить порушення права на доступ до суду (пункт 31 рішення у справі «Ганчі проти Італії»).

Проте суд першої інстанції, повернувши позовну заяву позивачеві в даній справі, не навів в ухвалі суду мотивів з яких відсутня можливість розгляду заяви по суті за наявними в матеріалах справи документами та не вирішив питання по суті, чим порушив право на доступ до суду, передбачене ст. 6 Конвенції.

За таких обставин, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок щодо невідповідності заяви ОСОБА_1 вимогам ст.117 ЦПК України та повернув її заявнику.

Водночас апеляційний суд відхиляє довід апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача, оскільки питання про повернення заяви без розгляду розглядається судом без виклику сторін, а у судовому засіданні відповідно до ст. 118 ЦПК України заява розглядається по суті вже після її прийняття.

Оскільки суд першої інстанції повернув заяву без з`ясування належним чином усіх обставин, які мають значення по справі, що призвело до помилкового вирішення питання на підставі частини 4 ст. 117 ЦПК України, то за таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 03 квітня 2019 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: В.В. Папоян

О.М. Біляєва

М.С. Будулуца

Повний текст постанови складений 04 червня 2019 року.

Суддя-доповідач В.В. Папоян