Справа № 367/4789/16
Провадження № 2/367/1109/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Карабаза Н.Ф.,

при секретарі Когут К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 житлово-будівельного кооперативу №9 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 житлово-будівельного кооперативу № 9 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначає що в АДРЕСА_1 проживає постійно з 18.03.1980 року. В квартирі № 23 будинку №15 в м. Буча по вул. Нове-Шоссе проживав також її чоловік ОСОБА_3 з яким вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі. В м. Буча по вул. Нове-Шоссе будинок № 15 належала квартира № 23 на праві особистої власності. 23.07.2015 року помер її чоловік ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть від 23.07.2015 р. На випадок смерті йому належало майно, яке складалось з грошових заощаджень, та квартири № 23в будинку № 15 по вул. Нове-Шоссе м. Буча. Спадкоємцями на майно являються вона та її син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщину після смерті ОСОБА_3 вона прийняла. ОСОБА_4 від спадщини відмовився на її користь. В ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі отримала спадщину на грошові заощадження 24.05.2016 р., а отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 було відмовлено, внаслідок того, що квартира АДРЕСА_3 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі реєстраційного посвідчення виданого на підставі довідки ЖБК- 9 №23 від 19.10.1991 р. Нотаріусом зазначено, що діючим законодавством реєстраційне посвідчення не може бути правовстановлюючим документом на нерухоме майно. З відповіді КП "Бучанське бюро технічної інвентаризації" № 501 від 31.12.2015 р. вбачається що інвентаризаційна справа на квартиру АДРЕСА_3 в архіві підприємства відсутня, але згідно реєстраційної книги № 11 квартира АДРЕСА_4 зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі реєстраційного посвідчення виданого на підставі довідки ЖБК-9 № 23 від 19.10.1991 р. Внаслідок того, що свідоцтво про право власності на квартиру № 23 на ОСОБА_3 відсутнє, а квартира № 23 находиться в кооперативному будинку № 15, іншим шляхом визнати право власності на квартиру № 23 за ОСОБА_3 неможливо, тому в порядку ст. 256 п. 2 ЦПК України необхідно встановити факт який має юридичне значення що квартира АДРЕСА_4 належала на момент смерті ОСОБА_3 на праві власності, який помер 23.07.2015 р. Просить встановити факт, що має юридичне значення визнати, що квартира АДРЕСА_5 належала ОСОБА_3 на праві власності, який помер 23.07.2015 року та визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер 23.07.2015 року. 04.12.2017 року позивачем було подано нову редакцію позовної заяви в якій вона просила визнати за нею право на спадкове майно. 30.01.2019 року позивач надала заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої просила визнати факт, що квартира АДРЕСА_7 належала на праві власності ОСОБА_3, який помер 23.07.2015 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 житлово-будівельного кооперативу № 9 ОСОБА_5 не зявилася, через канцелярію суду надала заяву в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення від 31.10.1991 року Ірпінське міжміське бюро технічної інвентаризації посвідчує, що кооперативна квартира № 23 житловою площею 33,7 кв.м. житлового будинку № 15 по вул. Нове Шосе в селищі Буча, кооператив ЖСК-9 зареєстрована за ОСОБА_3 на праві приватної особистої власності на підставі довідки ЖСК-9 № 13 від 19.10.91 року та записано в реєстрову книгу № 11 за реєстровим номером № 213.

Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія І-МП № 345899 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрували шлюб 15 вересня 1979 року. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ОК № 344388 ОСОБА_8 помер 23 липня 2015 року, актовий запис № 277.

Згідно постанови завідувача державної нотаріальної контори, державного нотаріуса ОСОБА_9 від 24 травня 2016 року № 579/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя на квартиру 23 у будинку 15, яка знаходиться за адресо: Київська область, м. Буча, вулиця Нове Шосе та свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири 23 у будинку 15, яка знаходиться за адресо: Київська область, м. Буча, вулиця Нове Шосе. Оскільки, у ОСОБА_1 відсутні оригінали документів, що свідчили б про належність вказаної квартири спадкодавцю ОСОБА_3.

Згідно довідки ЖБК № 9 про склад сім'ї від 10 лютого 2016 року в квартирі 23 за адресою м. Буча, вул. Нове Шосе, буд. 15 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Згідно листа голови правління ОК «ЖБК № 9» ОСОБА_5 від 07 березня 2018 року № 3 ОСОБА_3 проживав за адресою: квартира ІНФОРМАЦІЯ_4 з 1972 року по день смерті 23 липня 2015 року, квартира належала на праві власності ОСОБА_3.

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах, що мають юридичне значення» встановлено, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

Таким чином, виходячи із встановлених судом обставин, існують підстави для встановлення факту, що квартира АДРЕСА_7 належала на праві власності ОСОБА_3, який помер 23.07.2015 року

Враховуючи те, що встановлення вищевказаного факту має для позивача важливе юридичне значення, а також те, що цей факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 247, 259, 264 - 265, 273, 293 - 294, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 житлово-будівельного кооперативу №9, ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту - задовольнити.

Визнати факт, що квартира АДРЕСА_7 належала на праві власності ОСОБА_3, який помер 23.07.2015 року

Повний текст судового рішення буде складено протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф. Карабаза