ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року

м. Харків

справа № 643/11603/17

провадження № 22-ц/818/1320/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянув в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційними скаргами Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року в складі судді Горбунової Я.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що між сторонами було укладено кредитний договір №SAMDNWFC1 від 07 липня 2014 року, відкрито розрахунковий рахунок НОМЕР_1 та емітована картка GOLD.

Станом на квітень 2016 року у позивача утворилась кредитна заборгованість за договором №SAMDNWFC1 у розмірі 8989,88грн., яку вона мала намір добросовісно сплатити. За умовами даного договору, які були відомі позивачу, щомісячний відсоток за користування кредитом дорівнював 3,2%.

Вказує, що пропозиція укласти договір «Миттєва розстрочка» була подана їй працівником ПАТ КБ «ПриватБанк» під час телефонної розмови, коли вона знаходилася у громадському транспорті. Єдине, що було зрозумілим з цієї пропозиції, це те, що банк пропонує зменшити розмір щомісячних відсотків за користування кредитом.

Під час даної розмови з працівником ПАТ КБ «ПриватБанк», вона погодилась лише з тим, що дійсно бажає сплачувати щомісячні відсотки для погашення існуючої кредитної заборгованості за договором у розмірі 2,9 % замість 3,2% та повідомила, що вважає доцільним сплатити заборгованість до кінця 2016 року, а не протягом 4 років, як пропонував представник відповідача.

Згоди на укладення будь-якого договору вона не надавала, повідомлень на номери не відправляла, кнопок електронних приладах (комп`ютері, телефоні тощо) не натискала, тобто не робила жодних фактичних дій, які б свідчили про надання згоди на укладення будь-якого нового договору з відповідачем.

Про існування нового договору № 501 «Миттєва розстрочка» від 27 квітня 2016 року, укладеного строком на 4 роки, дізналась лише влітку 2017 року, коли помітила незрозумілий рух коштів на своєму рахунку.

Отже, влітку 2017 року з`ясувала, що з нею було укладено фінансовий договір без її згоди, без проведення відповідної процедури, передбаченої для укладення подібних договорів, що в неї утворилась нова кредитна заборгованість.

В зв`язку з цим просила визнати кредитний договір №501 від 27 квітня 2016 року недійсним, як такий, що укладений під впливом обману, з наслідками, передбаченими діючим законодавством та застосувати наслідки нікчемного правочину до кредитного договору; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на рахунку/карті позивача за кредитним договором №195033 від 07 липня 2014 року в сумі 8989,88грн.; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» припинити відрахування та нарахування відсотків за несплату кредитних коштів, знятих з карткового рахунку позивача № НОМЕР_1 від 07 липня 2014 року у сумі 8989,88грн., повернувши позивачу суму коштів, списаних з її рахунку на погашення заборгованості за послугою «Миттєва розстрочка» та стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» моральну шкоду у розмірі 30000грн.

У судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, просив у позові відмовити в повному обсязі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір №501 «Миттєва розстрочка» від 27 квітня 2016 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 з моменту укладення.

Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» відновити кредитний рахунок № 195033 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , станом на 27 квітня 2016 року.

Зобов`язано ПАТ КБ «ПриватБанк» припинити відрахування та нарахування відсотків за несплату кредитних коштів, знятих з карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на незаконність та необґрунтованість вказаного рішення, в частині відмови в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, просить про його скасування та про постановлення нового, яким стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на її користь моральну шкоду у сумі 30000 грн. Крім того, просить про стягнення з відповідача сплаченого нею судового збору у розмірі 1057,20грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вона мешкає сама, незаміжня, на її утриманні перебуває мама ОСОБА_3 , яка отримує мінімальну пенсію та потребує її допомоги та підтримки. Через неправомірні дії відповідача, вона була змушена весь час, починаючи з 27 квітня 2016 року сплачувати кошти відповідачу за недійсним договором, що негативно вплинуло на якість її життя, моральний та психологічний стан, також змушена відмовляти собі в найнеобхідніших речах аби сплачувати кошти за вищевказаним договором.

Вказує, що з дитинства має проблеми зі здоров`ям та їй протипоказані хвилювання, проте після вказаних подій, через стрес та нервування, її стан погіршувався та виникала необхідність звернення за медичною допомогою до медичних закладів, що підтверджуються довідками та виписками з історії хвороби (копії додає).

Крім того, через постійні хвилювання та хворобливий стан, була змушена пропускати роботу, оскільки не мала змоги виконувати покладені на неї обов`язки, що підтверджується записками та заявами з місця роботи.

Враховуючи вказані вище обставини, характер та обсяг страждань, тривалість вимушених змін у її житті, вважає, що діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яку оцінила в 30000 грн.

На вищевказане рішення надійшла також апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк», яке в свою чергу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та вважаючи рішення незаконним та необґрунтованим, просить про його скасування та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, стягнувши з позивача судові витрати.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що станом на квітень 2016 року у позивача утворилась кредитна заборгованість за договором №SAMDNWFC1 у розмірі 8989,88 грн.

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 співробітником банку було запропоновано скористатись сервісом «Миттєва розстрочка».

Умови сервісу «Миттєва розстрочка» були погоджені між позивачем та відповідачем, що підтверджується умовами та правилами надання банківських послуг, з якими позивач ознайомлений, аудіо-розмовами та в подальшому схвалені позивачем шляхом натискання відповідних кнопок на телефоні за допомогою голосових підказок.

Вважає, що суд в протиріч наявним доказам зазначив, що Банк не надав повну інформацію щодо умов надання кредиту за сервісом «Миттєва розстрочка» та ввів в оману позивача.

Крім того, вказує, що судом не було надано оцінку поясненням відповідача про те, що 24 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Після підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Мікуліна ОСОБА_4 має можливість скористатись усіма послугами Банку у тому числі і сервісом «Миттєва розстрочка». Отже, умови користування сервісом «Миттєва розстрочка» позивачу були відомі ще з 24 квітня 2012 року.

06 травня 2019 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк», у якому міститься прохання про відмову у її задоволенні та про задоволення апеляційної скарги, поданої ОСОБА_1

В обґрунтування відзиву вказує, що суд першої інстанції вірно прийняв рішення та визнав недійсним договір №501 «Миттєва розстрочка» від 27 квітня 2016 року, який укладено між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 . Факт недійсності договору було встановлено у судовому засіданні та підтверджено рядом доказів по справі.

Вказує, що відповідачем не було надано до суду її письмової згоди на укладення договору №501 «Миттєва розстрочка» від 27 квітня 2016 року.

За формою укладення договору, оскаржуваний кредитний договір має ознаки нікчемності. Але це порушення є вторинним, адже укладенню оскаржуваного договору з порушенням форми укладення та ознаками нікчемності, передувало порушення приписів закону щодо повного інформування споживача про умови договору шляхом замовчування, що може призвести до визнання такого договору недійсним у разі звертання сторони договору до суду з такими позовними вимогами.

Вказує, що відповідач до теперішнього часу продовжує їй телефонувати, вимагати повернення коштів за нікчемним договором, що підтверджується аудіо записами телефонних розмов.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року розгляд справи призначено без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню у повному обсязі.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що за формою укладення договору, оскаржуваний кредитний договір має ознаки нікчемності. Але це порушення є вторинним, адже укладенню оскаржуваного договору з порушенням форми укладення та ознаками нікчемності, передувало порушення приписів закону щодо повного інформування споживача про умови договору шляхом замовчування, що може привести до визнання такого договору недійсним в разі звертання сторони договору до суду з такими позовними вимогами.

Разом з тим, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання їй моральної шкоди.

Проте погодитись з таким висновком суду колегія суддів не може виходячи з наступного.

За статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судовим розглядом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 07 липня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №SAMDNWFC1, відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 та емітована картка GOLD.

Станом на квітень 2016 року у позивача утворилась кредитна заборгованість за договором №SAMDNWFC1 в розмірі 8989,88грн.

27 квітня 2016 року ОСОБА_1 було запропоновано співробітником Банку скористатись сервісом «Миттєва розстрочка».

Довідками ПАБ КБ «Приватбанк» від 04 липня 2017 року було підтверджено укладення 27 квітня 2016 року договору «Миттєва розстрочка» та надання кредиту на картковий рахунок позивача НОМЕР_1 в розмірі 8989,88грн, таким чином, що заборгованість позивача за кредитним договором № SAMDNWFC1 07.07.2014 року стала дорівнювати 0,0 грн на дату 27 квітня 2016 року.

Разом з тим, станом на 04 липня 2017 року в позивача існує заборгованість за двома договорами: 4 242,60грн. за договором № SAMDNWFC1 та 6 367,82грн. за договором «Миттєва розстрочка».

У позовні заяві ОСОБА_1 зазначає, що стонами договору не було досягнуто згоду з будь-яких істотних умов договору. Крім того, вона перебувала під впливом обману з боку відповідача, жодним чином не усвідомлювала про підписання саме нового кредитного договору, не підтверджувала відкриття сервісу «Миттєва розстрочка» на умовах платності та з терміном розстрочки на 4 роки, не бажала його підписувати. Представник Банку взагалі не попереджав її про підписання кредитного договору, але натомість, впевнював лише про пільгове зменшення процентної ставки за кредитом на необмежений термін.

Загальні вимоги, дотримання яких є необхідним для чинності правочину, викладені в статті 203 ЦК України, якою передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної діяльності; волевиявлення учаснику правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з правилом статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом (нікчемний правочин) або якщо він не визнаний судом недійсним (оспорювані правочини).

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування (ч.1 ст.230 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи 24 лютого 2012 року ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Підписавши цю заяву, ОСОБА_5 погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг (розміщені на сайті Банку www.privatbank.ua), Тарифами Банку (далі Умови) які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування (надалі - договір).

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору.

Стаття 639 ЦК України зазначає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Ставши клієнтом Банку позивач отримала можливість користуватися усіма послугами Банку, які можуть бути надані в межах договору банківського обслуговування.

За умовами сервісу «Миттєва розстрочка» АТ КБ «ПриватБанк» відкриває окремий рахунок на який переводиться заборгованість з картки «Універсальна». В обмін на зобов`язання позичальника погасити її, шляхом надання права Банку списання коштів з його платіжної карти кредитка «Універсальна» рівними щомісячними платежами. Щомісячна комісія складає 2,9% від суми виданого кредиту.

Згідно п.2.7.6.1.2 Умов отримувач кредитної карти має право користуватися сервісом «Миттєва розстрочка» для отримання споживчого кредиту, якщо погодилася з умовами даного пункту та отримала кредитні кошти.

Рахунок спеціального платіжного засобу яким є карта НОМЕР_3 , відкривається індивідуально для кожного клієнта в момент авторизації операції по сервісу «Миттєва розстрочка» шляхом: а) вводу та відправлення ОТП-паролю; б) натискання клавіши, що озвучена як згода з умовами кредитного договору; в) вводу логіна та паролю при авторизації в Приват24; г) натисканням клавіши «згоден» або «підтверджую» в ТСО або банкоматах ПриватБанка, при показі умов кредитного договору та після ввода пін коду кредитної карти; д) відправка SMS-команди chast2 на номер 10060.

Дії клієнта прирівнюються сторонами до заяви про відкриття карткового рахунку для отримання кредиту по сервісу «Миттєва розстрочка».

Тобто, Банк запропонував ОСОБА_5 перевести її заборгованість з картки «Універсальна» в розмірі 8989,88 грн. (заборгованість станом на 27.04.2016 року) на окремий рахунок та розстрочити виплату цієї заборгованості на 4 роки. Встановивши при цьому щомісячну комісію від суми заборгованості в розмірі 2,9% від суми виданого кредиту. Погашення заборгованості на виконання доручення клієнта здійснюється автоматично щомісяця шляхом списання щомісячного платежу з її картки «Універсальна»

Як зазначає Банк у своїх поясненнях розмір щомісячного платежу становить 187,29 грн. (тіло кредиту 8989,88 грн. / 48 місяців ) + 260,71грн. (комісія 8989,88 грн. * 2,9 %) = 448,00 грн. Для виконання цього доручення на рахунку кредитної картки в день платежу ( 27-го числа місяця) повинні бути наявні власні кошти позичальника в розмірі не меншому 448,00 грн. У разі якщо на рахунку власні кошти позичальника відсутні, банк здійснює погашення заборгованості по сервісу Миттєва розстрочка за рахунок встановленого на картці кредитного ліміту. В такому випадку стягується додаткова комісія за використання кредитного ліміту - 4 % від суми платежу (448,00 * 4% = 17,92 грн.) і розмір списання з кредитної картки буде становити не 448,00 грн., а 465,92 грн. (448,00 грн. + 17,92 грн.). Зазначені суми повністю відповідають транзакціям, які містяться у виписці за кредитною карткою «Універсальна», яка наявна в матеріалах справи.

На виконання ухвали Московського районного суду м. Харкова від 21 травня 2018 року Банком надано суду аудіозаписи розмови клієнта ОСОБА_5 з співробітниками Банку від 27 квітня 2016 року, згідно яких співробітниками Банку ОСОБА_1 повторно були роз`яснені умови підключення сервісу «Миттєва розстрочка», з якими вона була знайома, що підтверджується анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 24 квітня 2012 року. ОСОБА_1 самостійно забажала встановити термін розстрочки саме на 4 роки, при цьому в неї зберігається можливість достроково погасити заборгованість за цим сервісом, що також було їй роз`яснено. Нарахування відсотків за сервісом Миттєва розстрочка не передбачено.

Факт телефонної розмови зі співробітником Банку 27 квітня 2016 року та погодження користуватися сервісом «Миттєва ІНФОРМАЦІЯ_1 » не заперечується і самою позивачкою, про що вона зазначає безпосередньо у позовній заяві, а саме: «27 квітня 2016 року працівниця відповідача зателефонувала позивачу, повідомила, що вона представляє ПАТ КБ «ПриватБанк», поінформувала про можливе зменшення процентної ставки, розстрочку сплати суми боргу, після чого запропонувала скористатися послугою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з подальшою виплатою наданих для цих цілей за вказаним сервісом грошових коштів з процентною ставкою 2,9% на місяць, погашення ж має здійснюватись протягом 2016 року, незважаючи на те, що позивач зазначив, що планує сплатити до кінця літа 2016 року. Отже, позивач висловив бажання сплатити заборгованість до вересня поточного 2016 року, а потім прийняв пропозицію відповідача сплатити до кінця року».

За таких обставин висновок суду про недійсність кредитного договору №501 від 27 квітня 2016 року є безпідставними та спростовуюся матеріалами справи.

Оскільки іншій позовні вимоги є похідними, вони також задоволенню не підлягають.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду підлягає скасування з ухваленням нового про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судовий витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 25 жовтня 2018 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Компенсувати за рахунок держави Акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпро, 49094) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3171,60грн. (три тисячі сто сімдесят одну гривню 60 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 07 червня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко