Справа № 419/481/19
Провадження № 2-о/419/74/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Іванової О. М.,

при секретарі Шапка О. О.,

за участі: заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Бочарова О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Новоайдарська селищна рада, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Новоайдарська селищна рада.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначила, що з листопада 1998 року вона проживала з ОСОБА_2 у будинку, що належить їй на праві приватної власності та розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а також у квартирі, яка належала ОСОБА_2 та розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Заявник та ОСОБА_2 вели спільне господарство, мешкали весь час як чоловік та дружина однією сім`єю приблизно до 2013-2014 р.р., коли відносини між ними зіпсувалися. Після чого ОСОБА_2 одружився на іншій жінці. Приблизно в 2015 року заявник дізналася, що дружина ОСОБА_2 захворіла та її забрали до м. Горлівка її діти. Пізніше захворів ОСОБА_2 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали знову проживати разом. 22.02.2016 року рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області шлюб ОСОБА_2 з його дружиною було розірвано. 14.03.2016 року після операції ОСОБА_2 , заявник забрала його в свій будинок і доглядала за ним, таким чином продовжували жити з ним разом. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Похованням займалася ОСОБА_1 одна. За життя ОСОБА_2 обіцяв залишити заповіт на ім`я сина заявника, однак помер раптово.

На даний час заявник має намір прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 , зважаючи на те, що вона 18 років проживала сумісно з ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просила суд встановити факт проживання однією сім`єю разом з ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як 5 років до часу відкриття спадщини.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, та пояснила, що до 2012 року вони з ОСОБА_2 проживали як чоловік та дружина. В червні липні 2012 року ОСОБА_2 уклав шлюб з іншою жінкою. В 2015 році діти забрали його дружину в Донецьку області, вона хворіла. В кінці серпня 2015 року вони почали проживати разом за її місцем проживання по АДРЕСА_1 . АДРЕСА_3 спільний побут, господарство, знаходилися у подружніх відносинах. В лютому 2016 року ОСОБА_2 захворів на онкологічне захворювання, 14.03.2016 року його оперували у м. Сєвєродонецьку. Весь цей час заявник була разом з ним, а її син ОСОБА_3 привозив продукти харчування до лікарні. 02.04.2016 року ОСОБА_2 був виписаний з лікарні, протягом двох днів вони пожили разом в його квартирі по кв АДРЕСА_2 , а потім поїхали до неї за місцем проживання по АДРЕСА_1 . 27.09.2018 року ОСОБА_2 поїхав скупитися в смт Новоайдар, однак став погано себе почувати, зателефонував їй, вони приїхали в смт Новоайдар на квартиру та викликали «швидку», однак ОСОБА_2 помер. Похованням займалася вона. Дітей померлий взагалі не має.

Представник заінтересованої особи Новоайдарської селищної ради Бочаров О.М. заперечував проти задоволення заявлених вимог, а також згідно відзиву від 19.03.2019 року Новоайдарська селищна рада в особі представника ОСОБА_4 зазначила, що вважає не підтвердженим факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 протягом п`яти років до часу відкриття спадщини (а.с.21-22).

Заслухавши поснення сторін, допитавши свідків, та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.10.2018 року Новоайдарським районним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Луганській області, актовий запис №251 (а.с.6).

Згідно довідки №7795, виданої 03.12.2018 року виконкомом Новоайдарської селищної ради ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_2 28.09.2018 року (а.с.7).

Згідно акту, складеного 15.02.2019 року депутатом Новоайдарської селищної ради Шопіною І.І. в присутності громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 проживає та зареєстрована в АДРЕСА_1 . За даною адресою також дійсно проживав з 1998 року ОСОБА_2 . Згідно висновку депутата ОСОБА_2 дійсно проживав з ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 з 1998 року однією сім`єю по день його смерті (а.с.11).

Згідно акту, складеного 18.03.2019 року депутатом Новоайдарської селищної ради Колосовим С.О. в присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_2 більш ніж півроку до дня смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 один. Час від часу ОСОБА_1 навідувалася до померлого ОСОБА_2 (а.с.23).

На підтвердження факту сумісного проживання заявником також долучені до матеріалів справи фотографії, які датовані 2006-2007 р.р. (а.с.30)

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, пояснили суду, що ОСОБА_1 з 1998 року проживала сумісно з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу АДРЕСА_4 АДРЕСА_5 по АДРЕСА_1 на АДРЕСА_6 . Миру АДРЕСА_1 . Вели спільне господарство. Розійшлися приблизно в 2014 році, після чого ОСОБА_2 одружився з іншою жінкою. Жінка захворіла, діти забрали її до себе. З літа 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знову стали проживати разом по вул. Зарічній, саджали город, вели господарство. Взимку приїжджали на його квартиру по кв. Миру. З осені 2016 року ОСОБА_2 тяжко хворів, заявник його доглядала, після операції жили у неї. Похоронами ОСОБА_2 займалася ОСОБА_1

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, пояснив суду, що був знайомий з ОСОБА_2 з 2000 року, товаришували, разом відзначали свята, він казав, що у нього є жінка Рощупкіна (в 2001-2001 р.р.). Разів зо три у неї на подвір`ї по вул. Зарічній святкували якісь дати. Чи жили вони разом постійно напевно сказати не може. При зустрічі у 2017 році ОСОБА_2 сказав, що хворіє, проживає разом з ОСОБА_13 , вона за ним доглядає. З осені 2017 року він проживав у неї по АДРЕСА_7 . АДРЕСА_1 , що також особисто бачив свідок. Після смерті ОСОБА_2 вона займалася його похоронами.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, пояснив суду, що він є сином заявника. З осені 1998 року по квітень 2012 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство. В 2012 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розійшлися. Однак з серпня 2015 року ОСОБА_2 знов почав проживати разом з ними. Проживав і разом з ними, і на кв. Миру ночував, оскільки побоювався за майно, що знаходилось в квартирі. Міг поїхати вночі та ввімкнути світло. ОСОБА_2 обіцяв скласти заповіт їх ім`я або оформити договір дарування. Похованням займався разом з матір`ю.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, пояснив суду, що за усним розпорядженням голови Новоайдарської селищної ради склав акт на підставі усних показань жителів будинку та встановив, що постійно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не проживали разом, а лише періодично на кв. Миру.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , будучи попередженою про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, пояснила суду, що проживає в АДРЕСА_8 , тобто в сусідньому під`їзді. Рощупкіну ніколи не бачила. ОСОБА_2 проживав постійно, світло в ночі горіло. Кожного дня його не бачила. Помер вдома.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за неправдиві показання, пояснив суду, що проживав в будинку з ОСОБА_2 , в одному під`їзді. ОСОБА_2 мешкав постійно, бачив його кожен день. Більше був вдома замкнутий, не спілкувався з сусідами. Світло горіло.

Судом встановлено, що заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 22.02.2016 року, яке набуло законної сили 03.03.2016 року, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_16 було розірвано (а.с.25а). З копії рішення суду, а також з копії ухвали Новоайдарського районного суду Луганської області від 20.04.2016 року про виправлення описки у вищевказаному рішенні, вбачається, що ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_16 з 14.06.2012 року (а.с.26б).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки, який породжує юридичні наслідки, передбачений СК України який набрав чинності з 01.01.2004 року, а тому такий факт може бути встановлений судом лише з моменту набрання чинності зазначеної норми закону, тобто з 01 січня 2004 року.

Враховуючи викладене, відсутні правові підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю без укладення шлюбу за період з 1998 року по 01.01.2004 року.

Відповідно до статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Судовим розглядом встановлено, що у 2004 2012 р.р. ОСОБА_17 С.В. набував у власність нерухоме майно, зокрема, земельну ділянку (а.с.35) та автомобіль (а.с.38).

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

В даному випадку суд вважає за можливе застосувати аналогію закону до зазначених правовідносин, та вважає, що оскільки з 14.06.2012 року по 03.03.2016 року ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_16 , то встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в даний період не вбачається можливим.

З даної ж підстави, суд також не вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини, оскільки для застосування ст. 1264 ЦК України, необхідним є доведення безперервносні такого проживання.

Однак заслухавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості часткового задоволення заяви та встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.03.2016 року по день смерті ОСОБА_2

До показань свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд ставиться критично, оскільки вони спростовуються показаннями інших свідків та дослідженими в судовому засіданні матеріалами.

Таким чином, дослідивши надані заявником докази та заслухавши свідків, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.03.2016 року по день смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, заінтересована особа Новоайдарська селищна рада задовольнити частково.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт проживання однією сім`єю без шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 03.03.2016 року по день смерті ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 30.05.2019 року.

Головуючий О. М. Іванова