Постанова

Іменем України

09 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 369/4844/15-ц

провадження № 61-27421св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Істерн Менеджмент Україна»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна», на рішення Апеляційного суду Київської області у складі колегії суддів: Таргоній Д. О., Мельника Я. С., Коцюрби О. П., від 23 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Позовна заява мотивована тим, що 31 липня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Глобал Істерн Менеджмент Україна» укладений договір про відновлювальну кредитну лінію №11v -01-13 із змінами та доповненнями, за умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 500 000 євро, зі сплатою 12 % річних, строком до 18 серпня 2016 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 01 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким передано в іпотеку банку земельну ділянку для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1222 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Бузівська , кадастровий № :11:004:0040; та земельну ділянку для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1154 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Бузівська , кадастровий № :11:004:0033;

Також на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 31 липня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з умовами якого в іпотеку банку передана земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,4826 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий № 1:01:008:0035; домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 882,1 кв. м, житловою площею 216,5 кв. м, з надвірними спорудами, що знаходяться за цією ж адресою.

02 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений договір застави основних засобів, згідно з яким в заставу передана щоглова трансформаторна підстанція ЩТП-160 з потужністю S=160 кВА (в кількості 1 од.) з повітряною лінією електропередач ПЛ-10кВ напругою 10 кВ (в кількості 1 од.) загальною протяжністю 1,5 км, включаючи опори.

Внаслідок невиконання ТОВ «Глобал Істерн Менеджмент Україна» зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, яка станом на 23 травня 2015 року складається із: суми строкової заборгованості за основним боргом кредиту 1 406 000 євро, що за курсом НБУ становить 35 074 502,02 грн; суми простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 45 000 євро, що за курсом Національного банку України становить 1 122 583,64 грн; суми строкової заборгованості по відсоткам 14 738,85 євро, що за курсом НБУ становить 367 679,82 грн; суми простроченої заборгованості по відсоткам 93 580,21 євро, що за курсом НБУ становить 2 334 480,27 грн, суми строкової заборгованості за щомісячними комісіями 15 675,30 грн; суми простроченої заборгованості за щомісячними комісіями 40 104,89 грн. Разом сума вимоги до боржника складає 39 290 440,23 грн.

З урахуванням зазначеного, ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» просило звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 25882-90300/0713 від 31 липня 2013 року, іпотечним договором № 25883-90312/0813 від 01 серпня 2013 року, договором застави основних засобів № 25892-90700/0813 від 02 серпня 2013 року, укладеними з ОСОБА_1 , з метою задоволення пропорційно вартості предмета іпотеки, застави частини вимог за договором про відновлювальну кредитну лінію № 11v-01-13 від 31 липня 2013 року, укладеним з ТОВ «Глобал Істерн Менеджмент Україна», які станом на 23 березня 2015 року складають 1 559 319,06 євро та 391 194,48 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 451 000 євро; сума заборгованості за процентами - 108 319,06 євро; сума заборгованості за комісійними винагородами - 55 780,19 грн; сума заборгованості з пені - 335 414,29 грн; визнати за банком право власності на земельну ділянку для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1222 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада вузівська , кадастровий № :11:004:0040; земельну ділянку для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1154 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Бузівська , кадастровий № :11:004:0033; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,4826 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий № 1 :01:008:0035; домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 882,1 кв. м, житловою площею 216,5 кв. м, з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; щоглову трансформаторна підстанція ЩТП-160 з потужністю S=160 кВА (в кількості 1 од.) з повітряною лінією електропередач ПЛ-10кВ напругою 10 кВ (в кількості 1 од.) загальною протяжністю 1,5 км, включаючи опори, за ціною оцінки предмета іпотеки, визначеною незалежним суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» державної реєстрації права власності на нерухоме майно; виселити з вказаного домоволодіння ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у складі судді Волчка А. Я. від 26 червня 2015 року позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 31 липня 2013 року № 25882-90300/0713, іпотечним договором від 01 серпня 2013 року № 25883-90312/0813, договором застави основних засобів від 02 серпня 2013 року № 25892-90700/0813, укладеними з ОСОБА_1 , з метою задоволення пропорційно вартості предмета іпотеки, застави частини вимог за договором про відновлювальну кредитну лінію від 31 липня 2013 року № 11v-01-13, укладеним з ТОВ «Глобал Істерн Менеджмент Україна», які станом на 23 березня 2015 року складають 1 559 319,06 євро та 391 194,48 грн, з яких: сума заборгованості за кредитом - 1 451 000 євро; сума заборгованості за процентами - 108 319,06 євро; сума заборгованості з комісійної винагороди - 55 780,19 грн; сума заборгованості з пені - 335 414,29 грн.

Визнано за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на земельну ділянку для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1222 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Бузівська , кадастровий № :11:004:0040; земельну ділянку для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1154 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Бузівська , кадастровий № :11:004:0033; земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,4826 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий № 1:01:008:0035; домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 882,1 кв. м, житловою площею 216,5 кв. м, з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; щоглову трансформаторну підстанцію ЩТП-160 з потужністю S=160 кВА (в кількості 1 од.) з повітряною лінією електропередач ПЛ-10кВ напругою 10 кВ (в кількості 1 од.) загальною протяжністю 1,5 км, включаючи опори за ціною оцінки предмета іпотеки, визначеною незалежним суб`єктом оціночної діяльності на момент проведення ПАТ «Банк«Фінанси та Кредит» державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, а тому банк набув право на звернення стягнення на майно, яке передано в іпотеку та заставу банку на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 23 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання за останнім права власності на предмет іпотеки не може бути вирішено у судовому порядку, оскільки передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2017 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подало до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що нормами чинного законодавства не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього на підставі рішення суду.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла заява ТОВ «ЕйПіЕс Україна» про залучення правонаступника.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 07 жовтня 2019 рокузаяву ТОВ «ЕйПіЕс Україна» про залучення до участі у справі правонаступника задоволено. Залучено ТОВ «ЕйПіЕс Україна» до участі у цій справі як правонаступника позивача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Фактичні обставини справи, встановлені судами

31 липня 2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Глобал Істерн Менеджмент Україна» укладений договір про відновлювальну кредитну лінію №11v -01-13 із змінами та доповненнями, за умовами якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 1 500 000 Євро строком до 18 серпня 2016 року з оплатою відсотків по ставці: 12,5 % річних за період по 18 серпня 2016 року; у разі порушення позичальником строків погашення кредиту згідно графіком зниження ліміту кредитної лінії 18,75 % річних від суми невиконаного своєчасно зобов`язання за кредитом згідно з вищезгаданим графіком, за період часу з моменту непогашення кредиту до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом та 18,75 % річних за період з терміну повернення кредиту, що зазначений в пункті 1.1 цього договору, а також у випадку порушення строків повернення кредитних коштів, що вказані в пунктах 4.5, 6.1 цього договору, до дня фактичного погашення заборгованості за кредитом, також 14,5 % річних у разі порушення позичальником пункту 8.3 договору.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 01 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір № 25883-90312/0813, згідно з яким передані в іпотеку: земельна ділянка для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1222 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Бузівська , кадастровий № :11:004:0040; земельна ділянка для розміщення виробничо-складських та офісних приміщень, площею 1,1154 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с/рада Бузівська , кадастровий № :11:004:0033.

На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 31 липня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким передані в іпотеку: земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,4826 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , кадастровий номер 1:01:008:0035; Домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 882,1 кв. м, житловою площею 216,5 кв. м, з надвірними спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

02 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_1 укладений нотаріально посвідчений договір застави основних засобів № 25892-90700/0813, згідно яким передана в заставу щоглова трансформаторна підстанція ЩТП-160 з потужністю S=160 кВА ( в кількості 1 од.) з повітряною лінією електропередач ПЛ-10кВ напругою 10 кВ ( в кількості 1 од.) загальною протяжністю 1,5 км, включаючи опори.

Внаслідок невиконання третьою особою зобов`язань за кредитним договором станом на 23 травня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 3 929 044 023 грн, яка складається із: суми строкової заборгованості за основним боргом кредиту - 1 406 000 євро, що за курсом Національного банку України становить 35 074 502,02 грн; сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 45 000 євро, що за курсом НБУ становить 112 258 364 грн; сума строкової заборгованості за відсотками - 14 738,85 євро, що за курсом НБУ становить 367 679,82 грн; сума простроченої заборгованості за відсотками - 93 580,21 євро, що за курсом НБУ становить 2 334 480,27 грн; сума строкової заборгованості з щомісячної комісії - 1 567 530 грн; сума простроченої заборгованості з щомісячної комісії - 40 104,89 грн.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Законом України «Про іпотеку» передбачено три форми захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду), два позасудові - на підставі виконавчого напису нотаріуса та на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Сам договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 12 Закону України «Про іпотеку» вказано, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто, законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Згідно зі статтею 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку»; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Відповідно до цієї статті іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржене іпотекодавцем у суді.

Отже, чинним законодавством передбачене право оспорити в суді державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки за іпотекодавцем, набутого в позасудовому порядку.

Для реалізації іпотекодержателем позасудового способу звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за загальним правилом необхідні тільки воля та вчинення дій з боку іпотекодержателя, якщо договором не передбачено іншого порядку.

Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно у договорі.

З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем.

Зазначений правовий висновок щодо порядку звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього висловлений у постанові Великої Палати Верховного суду від 21 березня 2018 року у справі № 760/14438/15-ц (провадження № 14-38цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з пунктом 8 договорів іпотеки, укладених між сторонами, звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюються на розсуд Іпотекодержателя: або за рішенням суду; або на підставі виконавчого напису нотаріуса; або іпотекодержателем самостійно на умовах цього договору.

Сторони домовилися, що згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у пунктах 9.3.1 та 9.3.2 цього договору, задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленою статтею 37 Закону України «Про іпотеку» або шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки у будь-який спосіб.

Аналогічні умови містить пункт 9 договору застави основних засобів від 02 серпня 2013 року.

Договір іпотеки не містить погодження сторін про звернення стягнення на іпотечне майно шляхом передачі предмету іпотеки у власність банку за судовим рішенням.

Установивши, що сторони, підписавши іпотечні договори та договір застави, обумовили всі їх умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду іпотекодержателя з позовом про визнання за ним права власності на предмет іпотеки та предмет застави, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову банку, оскільки передача банку права власності на предмет іпотеки та предмет застави є позасудовим способом врегулювання спору, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна», залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 23 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник