Справа № 236/3235/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Ткачова О.М.

при секретарі Грицай Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 справу за позовом ОСОБА_2, представник позивача - ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

19.09.2018 року представник позивача звернулась до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом, в якому просила визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, втратившими право користування житловим приміщенням - будинком №48 по вул. Севастопільська в м. Лиман ( колишня назва ОСОБА_1) Донецької області (а.с. 4-7).

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, про що суду надала відповідну заяву (а.с. 62).

Представник позивача ОСОБА_3, в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Крім того, суду пояснила, що відповідач ОСОБА_4 із старшою донькою ОСОБА_6 у 2013 році звернулася до позивачки з проханням зареєструвати її та її неповнолітню дитину, у звязку з тим, що ОСОБА_4 не виплачують соціальні виплати на дитину та пообіцяла ОСОБА_2, що вона з донькою знімуться з реєстрації за першою вимогою. З 2014 року відповідач не проживає за адресою реєстрацією. В 12.01.2017 році ОСОБА_4 народила сина, якого було автоматично зареєстровано за місцем реєстрації матері. Відповідач ОСОБА_5, колишній чоловік позивача, також зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, проте не проживає за зазначеною адресою, оскільки з 2015 року перебуває у розшуку. У звязку з викладеним, представник позивача просила позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судовому засіданні позов не визнала, та підтвердила, що дійсно зареєстрована у будинку позивача з 2013 року, за що вона заплатила позивачці 1200 грн. З 2014 року з донькою не проживає за місцем реєстрації, її особисті речі також там відсутні. Не заперечує, що 22.11.2013 року написала розписку, якою зобовязалася знятися з реєстрації по першій вимозі власниці будинку ОСОБА_2 Проте на теперішній час не має можливості знятися з реєстрації у будинку № 48 по вул. Севастопільська у м. Лиман, та зняти з реєстрації своїх неповнолітніх дітей, оскільки не має де перереєструватися.

Відповідач ОСОБА_5, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Представник третьої особи - Виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради Донецької області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без участі представника, про що суду надав відповідну заяву (а.с.65).

Суд, заслухавши представника позивача та відповідача ОСОБА_4, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

В статті 82 ЦПК зазначено - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 30 квітня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, в реєстрі за № 830 є власником житлового будинку за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Севастопільська, 48 (а.с. 16).

Відповідачі по справі ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка діє від свого імені та від імені та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані в зазначеному житловому будинку, що підтверджено довідкою виконкому Лиманської міської ради Донецької області від 28.02.2018 року(а.с.18).

Відповідно до розписки від 22.11.2013 року відповідач ОСОБА_4 зобовязалася знятися з реєстрації по першій вимозі власниці будинку ОСОБА_2 (а.с. 15).

З березня 2014 року відповідач ОСОБА_4 та її неповнолітня донька не проживає в будинку позивача, а з червня 2014 року відповідач ОСОБА_9 не проживає в будинку позивача, їх особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується актом, завіреним 04.09.2018 року заступником голови мікрорайону «Сєвєрний» ОСОБА_10 (а.с. 17).

Згідно висновку № 32 наданого 31.10.2018 року виконавчий комітет (орган опіки та піклування) Лиманської міської ради вважає за можливе визнання неповнолітніх: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки при обстеженні умов проживання неповнолітніх дітей за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Севастопільська, 48, службою у справах дітей Лиманської міської ради встановлено, що неповнолітні у вказаному будинку не проживають, їх особисті речі в будинку відсутні (а.с. 63).

Відповідно до ст. 8 ОСОБА_11 України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_11 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_11 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_11 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_11 України гарантується. Ст. 41 ОСОБА_11 України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

При цьому право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Нормами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Вимогами ст. 386 ЦК України передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Крім того, пояснення відповідача ОСОБА_4 та надана нею розписка явно свідчать про те, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не було укладено договір найму житла як такого, а це була непередбачена законом України угода про тимчасову реєстрацію місця проживання.

Таким чином, з огляду на викладене, відповідачі не є членами сімї позивача, між ними не було укладено договору найму житла, вони не бажають добровільно знятись з реєстрації. В будинку за адресою: Донецька область, м. Лиман, вул. Севастопільська, 48, відповідачі не мешкають з 2014 року, їх речей там немає, то вони є такими, що з цих підстав втратили право користуватись цим жилим приміщенням, бо право позивача на володіння, користування та розпорядження своїм майном, яке належить йому на праві власності підлягає захисту, а отже позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивач не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Керуючись ст.ст.98,150,156,162,168-169 ЖК України, ст.ст.383,386,391,405 ЦК України ст.ст. 263-265 ЦПК України,суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, представник позивача - ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4, втратившими право користування житловим приміщенням - будинком №48 по вул. Севастопільська в м. Лиман ( колишня назва ОСОБА_1) Донецької області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд.

Повний текст рішення виготовлений 11.03.2019 року.

Суддя -