Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1032/19

Номер провадження: 2/511/466/19

"06" червня 2019 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Іванової О. В. ,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просить суд:

- проаналізувати вищевикладені у заяві дії, події, обставини, факти, та керуючись нормами діючого законодавства України відреагувати та вжити заходи з відновлення та захисту його законних прав, свобод і інтересів, згідно наданих суду повноважень та компетенції;

- поділити спільно нажите за час шлюбу ним - ОСОБА_1 з ОСОБА_2 майно, а саме:

Тварини:

- 1 (одна) доросла собака породи «Кавказький вівчар», паспортизована, у віці З роки.

- 1 (одна) доросла собака породи « ІНФОРМАЦІЯ_1 вівчар», паспортизована, у віці 4 роки.

- 1 (одне) цуценя (сука) собаки породи «Ротвейлер», паспортизоване, у віці 2 місяців.

-40 (сорок) курей;

-250 (двісті п`ятдесят) курчат у віці 4 місяців;

-20 (двадцять) качок «глухонімої» породи.

Земельні ділянки:

-пайова земельна ділянка розміром 3,4 га, яка належала ОСОБА_3 - батьку моєї колишньої дружини ОСОБА_4 ;

-пайова земельна ділянка розміром 3,4 га, яка належала ОСОБА_5 - матері моєї колишньої дружини ОСОБА_4 ;

-пайова земельна ділянка розміром 3,4 га, яка належала ОСОБА_6 - сестрі моєї колишньої дружини ОСОБА_7 .

Спільно-придбана автомототехніка:автомобіль «КрАЗ256 Б1» 1984 р.в.автомобіль «ВАЗ 2103» 1974р.в;автомобіль «ЗІЛ ММЗ 554» 1989р.в;автомобіль «ЗІЛ ММЗ 554» 1988р.в; причіп автомобільний бортовий «ІFА»;мопед «Хонда» білого кольору; причіп автомобільний одноосний ПА-004-3/1 «Бобер стандарт»;автомобіль «Ауді 80»; мотоблок «Зубр»;мопед «Хонда» червоного кольору.

Спільно-придбану побутову техніку:- пристосування для розпилу деревини (циркулярна пила) саморобна; - телевізор «ДЕО» виробництва Кореї; - відеомагнітофон;- кутова шліфувальна машину УШМ «Темп» 125;- зварювальний апарат Нордіка;- кутова шліфувальна машину 150;- пила-сучкоріз «Штіль»;- пральна машина «Ауріка», з центрифугою, виробництва Молдови;- караоке, виробництва Кореї; - кухонна мікрохвильова піч на 28 літрів; - телевізор «Медіон»;- кутова шліфувальна машину УШМ «Темп» 180;- електрошуруповерт;- електролобзик;- мотокоса 42;- кухонна електрична духовка; - ноутбук «Асус»;- другий ноутбук «Асус»;- супутникова система безпровідного інтернету «Лімонет»;

- кухонна електросоковижималка;- побутовий електричний сепаратор на 12 літрів;

- 2-х камерний 1 моторний холодильник «Снайге» виробництва Прибалтики;- 4х камфорна кухонна газова плита білого кольору;- 4х камфорна кухонна газова плита коричневого кольору; - електричний потужний водяний насос БЦН;- 50 метрів силіконового шлангу для поливу синього кольору діаметром 1 дюйм, для водяного насосу БЦН;- 20 метрів шлангу для поливу типу Туман діаметром 2 дюйми, для водяного насосу БЦН;

Спільно-придбані меблі; водопровід;

Спільно-придбані будівельні матеріали,що знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

Сіновал, гараж, сарай, теплицю мобільну, споруджене відведене та огороджене місце для автомобільних запчастин зі спільно-придбаних будівельних матеріалів.

Огорожі;

Спільно-придбаний будинок на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 ;

Спільно-придбані будівельні матеріали,що знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 :

- 2 (два) відрізки вживаної рейки залізничної вузької колії типу Р 18 довжиною 5 (п`ять) метрів;

-1 (один) відрізок вживаної рейки залізничної вузької колії типу Р 24 довжиною 5 (п`ять) метрів.

Сарай,саж, літню кухню,вигул зі спільно-придбаних будівельних матеріалів та вирішити питання відшкодування судових витрат.

Окрім того, з метою забезпечення позову просив негайно вжити заходи з накладення арешту на майно спільно-нажите ним та ОСОБА_2 ;

- негайно вжити заходи з проведення дій з знаходження майна у випадках відсутності цього майна, та притягнення причетних, організатора, чи організаторів, співучасника, чи співучасників до його зникнення - до відповідальності, можливо, за викрадення та виведення майна спільно нажитого його з ОСОБА_2 з під поділу, з метою незаконного позбавлення його належної за законом частки майна;

Провадження по справі не відкрито. Ухвалою суду від 05.06.2019 року позовна заява ОСОБА_1 про поділ спільного нажитого майна подружжя залишена без руху.

В обґрунтування вимог про забезпечення позову, заявник вказує, що це потрібно з метою попередження незаконного позбавлення його належної за законом частки майна, тобто переоформлення земельних ділянок розташованих за адресами: АДРЕСА_2 , таємного вивезення та приховування, відчуження майна з метою незаконного виведення майна спільного нажитого ним з ОСОБА_2 з під поділу.

В процесі вивчення позову по справі і відповідно до ст.149-159 ЦПК України , суддя прийшов до висновку про необхідність у відмові в задоволення вимог в забезпеченні позову вказаним способом, який вказано позивачем при подачі заяви про забезпечення позову.

Зі змісту п.п.1-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України впливає, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (ч. 4 ст, 151 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, умовою застосування забезпечення позову як сукупності процесуальних дій є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному статтею 259 ЦПК України, і відповідно до вимог статті 260 ЦПК України повинна включати мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Тобто, позивач в своєї заяві повинен навести обґрунтування з відповідними доказами про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Окрім того, у відповідності до ч.1 ст. 154 ЦПК України за своїм змістом заява про забезпечення позову має також містити пропозиції позивача щодо зустрічного забезпечення (тобто самостійно запропонувати суду підтвердження своєї сумлінності в питанні заявленого забезпечення позову).

Тобто, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен переконатися хто саме і на якій правовій підставі на час постановлення оскаржуваної ухвали користується спірним майном, яким чином заходи забезпечення позову можуть вплинути на права та законні інтереси цієї особи, (або на її господарську діяльність або права інших осіб) та переконатися в належному обґрунтуванні неможливості або утрудненості виконання рішення суду в контексті заявлених позовних вимог.

Лише вирішивши вказані питання, встановивши обставини, які мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, надавши оцінку чи не вплине вжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту тощо та обґрунтувавши неможливість або утрудненість виконання судового рішення вважається, що заходи забезпечення позову судом вжиті у відповідності до вимог цивільно-процесуального законодавства.

Позивач, звертаючись до суду із вимогою про застосування заходів забезпечення без посилання на будь-яку норму закону просив суд накласти арешт з метою попередження незаконного позбавлення його належної за законом частки майна - переоформлення земельних ділянок розташованих за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , таємного вивезення та приховування, відчуження майна - з метою незаконного виведення майна спільно нажитого мною з ОСОБА_2 з під поділу розташованого на земельних ділянках за адресами: АДРЕСА_3 .

На обґрунтування вимоги про забезпечення позову шляхом арешту всього спільного майна з відповідачем, позивачем жодного правовстановлюючого документу, датованого навіть 2018-2019 року, суду не надано.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову, яка подана фізичною особою сплачується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 384,20 грн.

Але, у позові не зазначені підстави та обґрунтування доцільності вжиття заходів, та вказаний вид забезпечення позову не сплачений судовим збором взагалі.

Окрім цього, позивачем не підтверджено що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, або яким чином відсутність арешту буде перешкоджати виконанню судового рішення, що наявність причинного зв`язку між незастосуванням забезпечення позову у виді накладення арешту на майно та наслідком у вигляді потенційної загрози виконанню рішення суду - не доведено; зустрічне забезпечення взагалі не зазначено, а тому суд вважає вимоги про забезпечення позову необґрунтованими і відмовляє в їх задоволенні у повному обсязі, що не перешкоджає позивача повторного звернення до суду з цих же підстав після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 258, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на майно спільно-нажите сторонами з метою попередження незаконного позбавлення його належної за законом частки майна - переоформлення земельних ділянок розташованих за адресами: АДРЕСА_3 , таємного вивезення та приховування, відчуження майна - з метою незаконного виведення майна спільно нажитого мною з ОСОБА_2 з під поділу розташованого на земельних ділянках за адресами: 67 АДРЕСА_5 ;

- негайного вжиття заходів з проведення дій з знаходження майна у випадках відсутності цього майна, та притягнення причетних, організатора, чи організаторів, співучасника, чи співучасників до його зникнення - до відповідальності, можливо, за викрадення та виведення майна спільно нажитого його з ОСОБА_2 з під поділу, з метою незаконного позбавлення його належної за законом частки майна відмовити у повному обсязі.

Роз`яснити позивачу право на повторне звернення до суду з тих же самих підстав на будь-якій стадії розгляду справи після виконання вимог вказаної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С Суддя: О. В. Іванова