ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2019 року м. Кропивницький

справа № 397/1388/18

провадження № 22-ц/4809/950/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого - Кіселика С.А., (суддя доповідач)

Суддів: Дьомич Л.М., Єгорової С.М.

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому, без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2019 року у складі судді Мирошниченка Д.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі з 06.02.1999 року по 21.06.2006 року. Мають трьох спільних дітей, які після розірвання шлюбу залишились проживати з нею.

Згідно рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2005 року з відповідача стягнуто аліменти на трьох дітей до їх повноліття. З 08.10.2018 року стягнення з відповідача аліментів на доньку ОСОБА_1 припинилося.

Згідно рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 року з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який навчається в Кропивницькому інженерному коледжі ЦНТУ на контрактній основі до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2019 року.

З 01.09.2017 року донька ОСОБА_1 вступила до Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова м. Києва на денну форму навчання. Наразі вона є студенткою 2 курсу.

У зв`язку з навчанням, донька ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги з боку батька для придбання учбових матеріалів, одягу, взуття, продуктів харчування, оплати за проживання в гуртожитку АДРЕСА_1 , оплати проїзду до місця навчання з с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області до м. Київ, не має можливості працювати, оскільки навчається на денній формі навчання. Також ОСОБА_5 часто хворіє та потребує коштів на лікування. Вказує, що за проживання доньки ОСОБА_5 в гуртожитку 5200,00 грн. вчасно оплатила.

Також зазначає, що матеріальну допомогу доньці ОСОБА_5 надає лише вона. На її утриманні, крім сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_5 , перебувають ще двоє неповнолітніх дітей. Всі діти часто хворіють, потребують значних коштів на лікування. Сини ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також донька ОСОБА_9 перебувають на «Д» обліку в лікарні. Також, сама має проблеми зі здоров`ям, перебуває на диспансерному обліку, має постійно лікуватися, потребує оперативного втручання. Тому, не в змозі забезпечити доньку ОСОБА_5 всім, що їй потрібно в зв`язку з продовженням навчання. Відповідач в добровільному порядку не надає доньці ОСОБА_5 матеріальної допомоги, хоча має таку можливість.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/12 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, на період навчання, починаючи з дня пред?явлення позову до суду, тобто з 16.10.2018 року і до 30.06.2019 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не більш як до досягнення нею 23-ого віку.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі зазначив, що рішення вважає необґрунтованим, таким, що не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушення і неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначила, що апеляційну скаргу вважає безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Рішення суду вважає законним і обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.

Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що з 06.02.1999 року по 21.06. 2006 року сторони перебували у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6, 8-10).

Крім того, позивач, має доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 7).

Згідно довідок № 39 від 21.09.2018 року та № 191 від 27.09.2018 року, виданих Кропивницьким інженерним коледжем Центральноукраїнського національного технічного університету, ОСОБА_3 є студентом даного коледжу на контрактній основі, денного відділення, з терміном навчання з 01.09.2017 року по 30.06. 2019 року. Вартість навчання за навчальний рік (за період з вересня 2018 року по червень 2019 року) становить 7560,00 грн. (а.с. 11, 17).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.05.2018 року з відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який навчається в Кропивницькому інженерному коледжі ЦНТУ на контрактній основі стягнуто аліменти в розмірі 1/8 частини до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2019 року.

Згідно довідки № 1320 від 20.09.2018 року, виданої Національним педагогічним університетом імені М.П. Драгоманова, ОСОБА_1 дійсно є студенткою 2-го курсу денної форми навчання факультету української філології та літературної творчості імені Андрія Малишка Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова та її термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року (а.с. 12, 109).

Задовольняючи позов та стягуючи з позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/12 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, на період навчання, починаючи з дня пред?явлення позову до суду, тобто з 16.10.2018 року і до 30.06.2019 року, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а починаючи з 01.07.2019 року, у розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу), щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2021 року, але не більш як до досягнення нею 23-ого віку, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав та можливості стягнення в відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання.

В той же час, суд першої інстанції визначаючи розмір аліментів неправильно застосував норму матеріального права, зокрема ч.2 ст. 182 СК України, в частині визначення мінімального розміру аліментів, як таку, що регулює правовідносини, що склались між сторонами і безпідставно визначив розмір аліментів, що підлягають стягненню, у відповідності до положень цієї норми права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що правовідносини які виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України, що містяться у главі 16 « Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання», і саме нормами цієї глави регулюється встановлення розміру аліментів, що підлягає стягненню.

Так, згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Тобто, Закон передбачає альтернативу щодо визначення виду аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, але в той же час зобов`язує суд при визначені розміру аліментів враховувати положення ст. 182 СК України.

Положення статті 200 СК України не містять приписів щодо обов`язкового встановлення мінімального розміру аліментів, а отже, не визначають його мінімальної межі з посиланням на розмір прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини для особи яка вже є повнолітньою.

Відповідач не погодився із рішенням суду щодо стягнення із нього аліментів, однак колегія суддів вважає, що у своєму рішенні суд дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для стягнення аліментів. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду.

Суд першої інстанції в повному обсязі дослідив докази надані сторонами і прийняв до уваги, що відповідач є працездатною особою, має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, а також отримує орендну плату за надання землі в оренду, у новій сім`ї на його утриманні знаходиться одна неповнолітня дитина, дружина відповідача є працездатною але не працює, хвороби дружини, на які вказує відповідач, є хронічними, в той же час донька відповідача, яка продовжує навчання, потребує батьківської допомоги на навчання і здобуття професії.

Враховуючи те, що ухвалюючи рішення суд безпідставно зазначив мінімальну межу розміру аліментів в редакції ст. 182 СК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача має бути частково задоволена, а рішення суду скасувано з підстав передбачених п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Таким чином, керуючись ст. 367,ст. 368, ст. 374, ст. 376, ст.377, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21 березня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/12 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 жовтня 2018 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2019 року, а починаючи з 01.07.2019 року, у розмірі 1/10 частини заробітку (доходу), щомісяця і до закінчення ОСОБА_5 навчання, тобто до 30.06.2021 року.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., який необхідно сплатити на рахунок: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6001, код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Суддя доповідач С.А.Кіселик

Судді: Л.М.Дьомич

С.М.Єгорова