ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5616/19 Справа № 209/21/18 Суддя у 1-й інстанції - Ковальова А. Б. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року Дніпровський Апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", треті особи: державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Курило В.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю " Кредитні ініціативи"

на рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрованого під реєстраційним №15286 від 06 серпня 2016 року про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 ; зобов`язати Дніпровський відділ державної виконавчої служби м.Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області закрити провадження №54186568 від 23.06.2017 року, по зверненню стягнення за виконавчим написом №15286 від 06 серпня 2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича. В обґрунтування посилався на те, що він 07 грудня 2005 року з Акціонерним комерційним промислово-інвестаційним банком, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестаційний банк» уклав кредитний договір №1159-22/2005, за умовами якого отримав кредит у сумі 42500,00 грн. Зобов`язання за даним кредитним договором забезпечувалось договором іпотеки №1160-22/2005 від 2005 року, який укладено між «Акціонерний комерційний промислово-інвестаційний банк» та ОСОБА_2 , предметом якого є нерухоме майно, а сама квартира АДРЕСА_1 .

З січня 2006 року він почав погашення своїх зобов`язань за вище зазначеним кредитним договором. Однак, з початку 2011 року виникли обставини, які унеможливлювали у повному обсязі та належним чином сплачувати грошові кошти в рахунок погашення кредиту, та сплати відсотків, у зв`язку з суттєвим погіршенням його матеріального становища. Наприкінці жовтня 2017 року, від представника ТОВ «Кредитні ініціативи» він дізнався про існування виконавчого напису нотаріуса, і йому було надано копію виконавчого напису, з якого випливає, що 6 серпня 2016 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 15286, на договорі іпотеки від 07.12.2005 року, № 1160-22/2005, на підставі якого звернув стягнення на предмет іпотеки, яким є нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 . Власником предмета іпотеки є ОСОБА_2 . Право вимоги за зазначеним договором іпотеки було придбано ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за договорами забезпечення, посвідченого 17.12.2012 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим № 1423, відступлено право вимоги за іпотечним договором.

Державним виконавцем Курило В.В. Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції , у Дніпропетровській області, 23.06.2017 року відкрито виконавче впровадження за заявою ТОВ «Кредитні ініціативи» та на підставі виконавчого напису №15286 від 06.08.2016 року, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А. про стягнення з ОСОБА_1 , боргу в сумі 58779,88 грн.

Відповідно до п.2.3 кредитного договору №1159-22/2005 від 07.12.2005 року кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 04 грудня 2015 року, тому він не розуміє, чому нотаріус Чоловський В. А. у виконавчому напису посилається на те що, за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, пропонує задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 04 грудня 2015 року по 01 червня 2016 року, тобто після закінчення строку кредитного договору. Крім того в умовах кредитного (п.6.7) та іпотечного (п.6.4) договорів зазначений чіткий порядок та умови задоволення вимог позикодавця у судовому порядку. Вважає, що приватний нотаріус не мав жодних підстав для вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, попередньо не переконавшись та не отримавши від ТОВ «Кредитні ініціативи» документів, які б підтвердили отримання ним вимоги усунення порушень (а.с.4-7, 26-29).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований під реєстром №15286 від 06 серпня 2016 року про звернення стягнення на нерухоме майно, яким є квартира АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с.154-158).

В апеляційній скарзі ТОВ "Кредитні ініціативи" посилаючись на порушення судом 1 інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог (а.с.161-170).

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскарженій частині залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що відповідно до виконавчого напису №15286 від 06 серпня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., власником предмету іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, було запропоновано задовольнити вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 04 грудня 2015 року по 01 червня 2016 року, а саме: заборгованість за кредитом - 17029,58 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 16836,40 грн., заборгованість по пені - 24913,90 грн. Загальна сума заборгованості становить 58779,88 грн. (а.с.31).

Відповідно до копії кредитного договору №1159-22/2005 від 07.12.2005 року, «Акціонерний комерційний промислово-інвестаційний банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір, відповідно до якого позичальнику був наданий кредит у сумі 42500,00 грн. з кінцевим строком повернення кредиту та процентів - 04.12.2015 року за процентною ставкою 20% річних (а.с.32-34).

07.12.2005 року на виконання умов кредитного договору №1159-22/2005 від 07.12.2005 року між «Акціонерним комерційним промислово-інвестаційний банком» та ОСОБА_1 був укладений іпотечний договір №1160-22/2005, відповідно до якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,1 кв.м., житловою - 37,1 кв.м. (а.с.35-36).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.06.2017 року, державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Курило В.В. було відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №15286, виданого 06.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. (а.с.39-40).

Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, на квартиру АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_1 був накладений арешт (а.с.40-41).

ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. з заявою про вчинення виконавчого напису, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки власником якого є ОСОБА_1 (а.с.63-64).

29.06.2016 року за вих.№1369-34 на адресу ОСОБА_1 направлялась вимога про усунення порушень, вимога про добровільне виселення (а.с.65).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, ОСОБА_1 за кредитним договором 1159-22/2005 від 07.12.2005 року має заборгованість у сумі 58779,88 грн.за період з 01.01.2013 року по 01.06.2016 року (а.с.68).

Задовольняючи частково позовні вимоги суд 1 інстанції виходив з того, що відсутні докази, які підтверджували б безспірність заборгованості, що є порушенням норм чинного Законодавства.

Із вказаними висновками суду 1 інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 з послідуючими змінами затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Наведеним Переліком такими документами визнано кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями та передбачено, що для одержання виконавчого напису додаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З заяви про вчинення виконавчого напису вбачається, що для вчинення виконавчого напису ТОВ "Кредитні ініціативи" надало нотаріусу наступні документи: заяву про вчинення виконавчого напису нотаріуса; іпотечний договір;копію кредитного договору; копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; оригінал розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надіслання письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; довідка фінансової установи про ненадходження платежу; документи що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання (а.с.63).

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису.

Зокрема, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами, ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави зробити висновок про те, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису досліджене Верховним Судом України, яким, зокрема, у постанові від 05 липня 2017 року у справі №6-887 цс17 викладено висновок, за яким суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком №1172.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості та її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Між тим, матеріали цивільної справи не місять відомостей того, що ОСОБА_1 отримував від ТОВ "Кредитні ініціативи" лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором у зв`язку з чим, останній був позбавлений права оскарження вимог ТОВ "Кредитні ініціативи", або ж виконання її, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Також нотаріусом не з`ясовано чи не пропущено ТОВ "Кредитні ініціативи" строк позовної давності, не встановлено, коли було здійснено останню оплату по кредиту.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Із пункту 2.4 Кредитного договору № 1159-22/2005 від 07 грудня 2005 року вбачається, що погашення кредиту здійснюється позичальником щомісячно у відповідності до графіку (додаток 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Відтак, у ТОВ "Кредитні ініціативи " виникло право вимоги (звернення до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису) з 02.01.2013 р. тобто з наступного дня коли, ОСОБА_1 перестав вносити платежі, однак виконавчий напис вчинено 06.08.2016 р. тобто з пропуском строку позовної давності щодо окремих складових заборгованості.

Отже, матеріали справи не містять доказів, які підтверджували б безспірність суми заборгованості, на чому наполягає позивач, що є порушенням норм чинного Законодавства.

Враховуючи вищезазначене, посилання апелянта на порушення судом норм матеріального права є безпідставними з огляду на те, що судом вірно застосовані норми матеріального права та застосовано закон який підлягав застосуванню.

Між тим, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм процесуального права, а саме невірне зазначення назви суду та порушення позивачем ч. 3 ст. 175 ЦПК України в розумінні ст. 376 ЦПК України не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки це порушення не призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів вважає, що справа розглянута всебічно, встановлені правовідносини, що склалися між сторонами, яким надана вірна правова оцінка, досліджені наявні докази, висновки суду першої інстанції обґрунтовані чинними нормами матеріального права.

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права, правові підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Таким чином, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду в оскарженій частині відповідає вимогам ст.ст. 263, 264 ЦПК України і його в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" - залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року в оскарженій частині - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: