ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м.Херсон

Номер справи: 661/35/18

Номер провадження: 22-ц/819/528/19

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряПрушинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 23 листопада 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про задоволення вимоги кредитора спадкоємцями,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.02.2017 року між ним та ОСОБА_4 , від імені якого за довіреністю діяв ОСОБА_3 , укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_4 отримав грошові кошти в сумі 80 910 грн., що еквівалентно 3000 доларів США за офіційним курсом НБУ, встановленим на момент укладання даного договору. За вказаним договором ОСОБА_4 зобов`язався не пізніше 15.12.2017 року повернути грошові кошти в гривнях в сумі еквівалентній 3000 доларів США за офіційним валютним курсом НБУ, встановленим на 15.12.2017 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, однак за життя свої зобов`язання за договором не виконав - борг не повернув. 17.10.2017 року Новокаховською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 285/2017 за заявою ОСОБА_1 , до якої перейшли всі майнові права та обов`язки спадкодавця, в тому числі і за договором позики.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 31.02.2017 року в сумі 82 230 грн. в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та понесені судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 82 230 грн., в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 822,30 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог та судові витрати покласти на відповідача.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У ході апеляційного розгляду адвокат Івченко М.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити, посилається на недоведеність позову та відсутність доказів прийняття ОСОБА_1 спадкового майна після смерті ОСОБА_4 на суму позову.

Позивач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_3 апеляційну скаргу не визнали, просять її залишити без задоволення, а рішення суду без змін та пояснили, що на підставі виданої довіреності була оформлена позика на суму 3000 доларів США, яка погоджена ОСОБА_4 . Частина коштів отриманих у позику пішла на оформлення спадщини його представником ОСОБА_3 , а частина лишилась у ОСОБА_4 на лікування. ОСОБА_2 пояснив, що дав у борг гроші ОСОБА_4 саме через ОСОБА_3 , тому що останнього знав особисто та зобов`язання були забезпечені зафіксованим у довіреності правом ОСОБА_3 . розпоряджатись належним майном довірителя ОСОБА_4 Про отримання позики знала і племінниця ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , яка тепер це не визнає. Після смерті ОСОБА_4 його спадкоємиця ОСОБА_1 має виконати зобов`язання спадкодавця в межах вартості отриманого у спадщину майна. Вартість успадкованого майна відповідає сумі заявленого позову. Вимога до спадкоємців направлена відповідно до положень ст. 1281 ЦК України у передбачені законом строки.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно ч.1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.238 ЦК України представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Відповідно до частини третьої статті 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

За загальним правилом довірена особа, яка виступає від імені довірителя, зобов`язана діяти в її інтересах добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відповідності до положень ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

Згідно ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщину входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Суд першої інстанції вирішуючи спір дійшов висновку, що при укладенні договору позики від імені та в інтересах ОСОБА_4 його представник - ОСОБА_3 діяв в межах повноважень визначених нотаріально посвідченою довіреністю, а відповідачка не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення представником правочину в своїх інтересах.

Таких висновків суд дійшов обґрунтовано.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що згідно довіреності від 14.06.2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області Нікодон О.О., ОСОБА_4 . уповноважив ОСОБА_3 вести від його імені справи з правом збирати, оформляти документи на спадщину, розпоряджатись усім належним йому майном з правом розписуватись за довірителя на договорах цивільно-правового характеру та отримувати належні за договорами гроші (а.с.10).

В зв`язку з потребою у коштах, в тому числі на оформлення спадкових прав ОСОБА_4 , 31.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_3 на підставі вказаної довіреності укладено договір позики, за умовами якого позичальник отримав у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 80 910,00 грн, що еквівалентно 3000 доларам США за офіційним курсом НБУ, встановленим на час укладення договору. Позичальник зобов`язався не пізніше 15.12.2017 року повернути позикодавцеві гроші в гривнях в сумі еквівалентній 3000 доларів США за офіційним валютним (обмінним) курсом НБУ, встановленим на 15.12.2017 року (а.с. 8,9).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що договір позики від 31.03.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , від імені та в інтересах якого діяв ОСОБА_3 укладено в письмовій формі у відповідності до вимог ст.ст.1046, 1047 ЦК України, що підтверджує факт укладення договору та передачу позикодавцем грошових коштів позичальнику.

За загальним правилом представник може бути уповноважений на вчинення лише тих дій, право на вчинення яких має особа, яку він представляє і укладення тих правочинів, які незаборонені виданою довіреністю. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року №61-1783св17, справа №2-7716/11-ц.

За змістом виданої довіреності ОСОБА_3 має право розписуватись за довірителя, в тому числі на договорах цивільно-правового характеру, позика входить до цієї категорії договорів в укладенні яких довіритель не обмежений.

Після укладення договору позики у травні 2017 року представником ОСОБА_3 вчинено дії в інтересах ОСОБА_4 по оформленню спадкових прав останнього та видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку грошових внесків спадкодавця ОСОБА_5 В частині спадкування частки у квартирі АДРЕСА_1 , у видачі свідоцтва про спадщину відмовлено, рекомендовано звернутись до суду для визнання права власності. Вказані обставини підтверджуються копією спадкової справи (а.с. 197-207).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Корабельним районним у м. Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

28.12.2017 року ОСОБА_2 направив до Новокаховської державної нотаріальної контори вимогу до спадкоємців про погашення боргу спадкодавця за договором позики від 31.03.2017 року (а.с. 12).

Відповідно до довідки в.о. завідувача Новокаховської державної нотаріальної контори Заремби С.А. згідно спадкової справи № 285/17 спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла його племінниця ОСОБА_1 (а.с. 45).

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_4 , в інтересах якого було укладено договір позики, свої зобов`язання за договором не виконав та ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер до настання строку повернення грошових коштів - 15.12.2017 року.

Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла ОСОБА_1 , яка у зв`язку з дотриманням кредитором вимог ст. 1281 ЦК України та згідно положень ст. 1282 ЦК України як спадкоємиця зобов`язана задовольнити вимоги кредитора в межах вартості майна, отриманого у спадщину.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що договір позики укладено з дотриманням всіх передбачених законом вимог, відповідач не довела, що ОСОБА_3 , укладаючи спірний правочин від імені ОСОБА_4 , діяв виключно у власних інтересах.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про існування підстав для задоволення позову в межах вартості успадкованого майна.

Разом з тим, задовольняючи повністю позовні вимоги, суд першої інстанції не пересвідчився в межах якої суми відповідачка успадкувала майно спадкодавця-боржника за зобов`язаннями та має нести відповідальність, задовольнивши позовні вимоги повністю без належних і допустимих доказів вартості успадкованого майна.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на те, що ОСОБА_4 претендував на частину квартири АДРЕСА_1 , яка лишилась після смерті його батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 і вартість цієї частки відповідає сумі боргових зобов`язань.

Однак згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.04.2018 року після смерті ОСОБА_6 все належне йому майно успадкувала онука - ОСОБА_1 . Спадщина складається з ѕ частин квартири АДРЕСА_1 (а.с.82).

В ході апеляційного розгляду з метою перевірки обставин, що мають значення для вирішення спору з Новокаховської нотаріальної контори витребувано матеріали спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . З матеріалів спадкових справ вбачається, що після смерті ОСОБА_5 з належної їй НОМЕР_2 частини квартири АДРЕСА_1 : ј прийняв та оформив за життя ОСОБА_6 , інша частина не оформлена та у видачі ОСОБА_4 свідоцтва про право власності на зазначене майно відмовлено, рекомендовано звернутись до суду із позовом про визнання права власності (а.с. 183-207).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, документально підтверджено та доведено прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді 1/2 частки від спадкового майна, яке складається з Ѕ частки грошових внесків на ім`я ОСОБА_5 в сумі 13506, 77 грн., тобто ОСОБА_4 за життя видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 12.05.2017 року на суму 6753,39 грн грошових внесків. В межах зазначеної суми є належні і допустимі докази прийняття спадщини. Решта спадкового майна, на яке претендував ОСОБА_4 не оформлена та є спірною. В матеріалах справи відсутні відомості про виконання рекомендацій нотаріуса та звернення ОСОБА_4 до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Таким чином, в межах належних і допустимих доказів вартість успадкованого майна ОСОБА_4 , яке після його смерті успадкувала відповідачка ОСОБА_1 становить 6753,39 грн.

За таких обставин в межах даної суми вартості успадкованого майна спадкоємець ОСОБА_1 має нести відповідальність за невиконаними зобов`язаннями спадкодавця ОСОБА_4 , в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні зі зменшенням суми стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 82230 грн. до 6753,39 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що у довіреності на ім`я ОСОБА_3 чітко зазначено в яких договорах цивільно-правового характеру представнику надано право розписуватись за довірителя, а саме: в договорах купівлі-продажу, міни, оренди (найму), є безпідставними, оскільки вказаний перелік договорів в довіреності вказано окремо від права на підписання договорів цивільно-правового характеру від імені довірителя. Окрім того, як зазначалось вище, будь-яких застережень та обмежень на укладення певних правочинів у довіреності не міститься.

Посилання скаржника на існування підстав недійсності правочину, - до уваги не приймаються, як позбавлені правового обґрунтування.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні зі зменшенням суми стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 82230 грн. до 6753,39 грн. Також підлягає зміні відповідно розмір суми відшкодування судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь позивача з 822,30 грн. до 67,51 грн. пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2018 року, - змінити зменшивши суму стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 82230 грн. до 6753,39 грн., а також стягнуту суму відшкодування судового збору з 822,30 грн. зменшити до 67,51 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 04 червня 2019 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова