ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 березня 2019 року

м. Харків

справа № 644/2789/18

провадження № 22-ц/818/1295/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.

ім'я (найменування) сторін:

позивач - ОСОБА_1,

відповідач - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2018 року в складі судді Шевченка С.В.,

у с т а н о в и в :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася у суд із уточненим в подальшому позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 17 лютого 2017 року по 01 липня 2018 року в розмірі 16 246 грн. 30 коп.

Позов мотивовано тим, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року, з ОСОБА_2 на її користь стягнуті аліменти на малолітніх дійтей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, однак не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2017 року. Однак, відповідач аліменти не сплачував , у зв'язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 4 264 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунком Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків (далі - Міжрайонний ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області). Оскільки несвоєчасна та не в повному обсязі сплата відповідачем аліментів призвела до заборгованості, вважає, що відповідно до законодавства вона має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених своєчасно аліментів за кожен день прострочення.

ОСОБА_2 позов визнав частково, не заперечував проти стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з січня 2018 року по 01 липня 2018 року. Щодо стягнення пені за період з лютого 2017 року по грудень 2017 року заперечував, посилався на те, що його вини в утворенні заборгованості за вказаний період немає, оскільки сума аліментних платежів в розмірі 19 699 грн. 38 коп. була нарахована державним виконавцем після набрання рішенням суду першої інстанції від 30 серпня 2017 року законної сили, відкриття виконавчого провадження і визначення суми, з якої слід виходити при визначенні щомісячного розміру аліментного платежу. Як тільки було визначено загальний розмір аліментних платежів, які підлягали стягненню, ним було сплачено 19 699 грн. 38 коп., відтак його вини в утворенні заборгованості за даний період немає.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в період з січня 2018 року по 01 липня 2018 року в розмірі 5 883 грн. 14 коп. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з частино 3 статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. На підтвердження заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів, позивач надала розрахунок Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області, що суд вважає належним доказом в даній справі. На підставі статті 196 СК України позивач має право на стягнення неустойки (пені) за період з січня 2018 року по 01 липня 2018 року у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Оскільки заборгованість по сплаті аліментів за період з 17 лютого 2017 року по 15 грудня 2017 року утворилася не з вини ОСОБА_2, суд першої інстанції ввважав, що позов в цій частині задоволенню не підлягає.

08 січня 2019 року ОСОБА_3 - представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Посилаючись на підстави, передбачені статтею 376 ЦПК України, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що несплата аліментів з 18 жовтня 2017 року утворилась з вини ОСОБА_2, оскільки саме з цього часу він був зобов'язаний виконувати рішення суду першої інстанції про стягнення з нього аліментів.

ОСОБА_2 рішення суду першої інстанції не оскаржив, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року, зміненим рішенням Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на малолітніх дійтей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, однак не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 лютого 2017 року і до повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З часу досягнення повноліття ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на малолітню доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу щомісячно до повноліття дитини, однак не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і повноліття останньої.

Однак, ОСОБА_2 аліменти не сплачував, у зв'язку з чим утворилася заборгованість в загальному розмірі 4 264 грн. 66 коп., що підтверджується розрахунками, наданими Міжрайонним ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 24 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 55237795 з примусового виконання виконавчого листа № 644/1041/17, виданого 20 листопада 2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 13 грудня 2017 року № 49245, складеним старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області, ОСОБА_2 мав заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 грудня 2017 року в розмірі 19 699 грн. 38 коп.

Згідно з розрахунком заборгованості по аліментам від 26 квітня 2018 року № 26232, складеним старшим державним виконавцем Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харків ГТУЮ у Харківській області в грудні 2017 року, ОСОБА_2 сплатив 19 699 грн. 38 коп. в рахунок заборгованості по сплаті аліментів. Станом на 01 квітня 2018 року заборгованість ОСОБА_2 складає 4 264 грн. 66 коп.

Статтею 180 СК України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов'язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Задовольняючи позовні вимоги частково та ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2018 року по 01 липня 2018 року, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не сплачує аліменти, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Оскільки заборгованість по аліментам за період з січня 2018 року по 01 липня 2018 року утворилась з вини ОСОБА_2, суд першої інстанції відповідно до вимог статті 196 СК України обгрунтовано стягнув неустойку за прострочення сплати аліментів.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 17 лютого 2017 року по 15 грудня 2017 року з таких підстав.

Відповідно до статті 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

За правилами статті 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 серпня 2017 року та рішення Апеляційного суду Харківської області від 18 жовтня 2017 року набрали законної сили 18 жовтня 2017 року.

20 листопада 2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 644/1041/17.

Постановою старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області від 24 листопада 2017 року відкрито виконавче провадження № 55237795 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

В грудні 2017 року ОСОБА_2 добровільно сплатив 19 699 грн. 38 коп. в рахунок заборгованості по сплаті аліментів.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що заборгованість по аліментам за період з 17 лютого 2017 року по 15 грудня 2017 року утворилась не з вини ОСОБА_2, а тому суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у стягненні неустойки за прострочення сплати аліментів за вказний період.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов'язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов'язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Оскільки позов задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11 березня 2019 року.

Головуючий - А.В. Котелевець

Судді - Р.М. Піддубний

О.Ю. Тичкова