Справа №173/158/19
Провадження №2/173/507/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

За участю: представника позивача - адвоката Серебрякова Е.С.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

18.01.2019 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 , з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом до відповідача Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.01.2019 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 06.03.2019 року.

06.03.2019 року постановлена ухвала про розгляд справи за правилами загального провадження та залучено до участі в розгляді справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 23.05.2019 року

Згідно поданої позовної заяви позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 2/10 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті батька ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3

Після смерті батька відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається в тому числі і з 2/5 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 .

Даний будинок належав батькові на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2004 року за реєстр. № 1471, виданого Ісаковою Л.В., державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

Після смерті батька він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену частину будинку, але постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської районної нотаріальної контори від 06 листопада 2018 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що із наданих документів неможливо встановити на яке саме майно (частку або ціле) та на яку саме адресу необхідно видати свідоцтво про право на спадщину на його ім`я, що й стало підставою звернення до суду.

В підготовчому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Пояснивши, що в позовній заяві викладені всі обставини справи та наведені доводи на їх обґрунтування. Другий спадкоємець зазначеного вище майна мати його довірителя ОСОБА_2 , померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач представник Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги визнає.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть наданим представником позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами виникли правовідносини, що виникають із права власності на нерухоме майно. Способом захисту порушених цивільних прав позивачем визначено визнання права власності, з яким погоджується суд. Даний спосіб захисту порушених прав передбачений ст. 16, ЦК України.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть та копією свідоцтва про народження

Після смерті ОСОБА_3 , відкрилась спадщина майно, яка складається в тому числі і з 2/5 частки домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 . Даний будинок належав ОСОБА_3 , на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2004 року за реєстр. № 1471, виданого Ісаковою Л.В., державним нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, що підтверджується витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі .

Позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської районної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений будинок, але постановою приватного нотаріуса від 06.11 2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з тим, що із наданих документів неможливо встановити на яке саме майно (частку або ціле) та на яку саме адресу необхідно видати свідоцтво про право на спадщину на його ім`я, що підтверджується копією постанови .

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що за життя батько позивача ОСОБА_3 , був власником 2/5 частики домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17.08.2004 року за реєстр. № 1471, виданого Ісаковою Л.В., державним нотаріусом Другої дніпродзержинської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_3 ,. з заявами про прийняття спадщини звернулись позивач та його мати ОСОБА_2 ОСОБА_2 , було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 2/10 житлового будинку під АДРЕСА_1 .

На підставі рішення Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області № 19 від 27.08.2015 року, затверджено адресну орієнтацію домоволодіння ОСОБА_3 : АДРЕСА_1 . Дана адреса була зазначена у свідоцтві про право на спадщину, яке було видане матері позивача.

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як зміна органом самоврядування адреси домоволодіння, що належало спадкодавцю за життя.

Стосовно частки, яка припадає позивачеві вбачається, що згідно виданого свідоцтва про право на спадщину, виданого матері позивача вказується, що позивачеві та матері позивача належить по Ѕ частині 2/5 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , тобто по 1/10 частині зазначеного домоволодіння за кожним.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємці за законом чи за заповітом мають право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, позивач є спадкоємцем після смерті батька за законом першої черги. Другий спадкоємець першої черги - мати позивача ОСОБА_2 , оформила свої спадкові права після смерті чоловіка, отримавши свідоцтво про право на спадщину, і на даний час померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Інших спадкоємців згідно оглянутої копії спадкової справи судом не встановлено, так як інші особи не подавали заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за спадкоємцем - позивачем ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 2/10 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Понесені позивачами судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 768.40 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв`язку з встановленими розбіжностями в правовстановлюючому документі на майно.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до Пушкарівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа. що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування за законом на 2/10 частки житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн.. 40 коп., покласти на позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02.06.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване 03.06.2019 року

Оприлюднене 03.06.2019 року

Дата набрання законної сили: 03.07.2019 року