Справа № 466/1201/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

за участю представника позивача Назаркевич С ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку в подальшому уточнив та остаточно просив стягнути з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 63202 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №700015403, відповідно до умов якого ПАТ «Альфа-Банк» зобов`язувався надати ОСОБА_3 кредит у сумі 99900 грн., а ОСОБА_3 зобов`язувався повернути кредит в порядку та умовах, визначених даним договором, сплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до договору №1.

Позивач свої зобов`язання перед відповідачем виконав, надав останньому кредит у розмірі 99900 грн. Проте, відповідач у порушення умов договору, свої зобов`язання перед банком не виконав, в результаті чого станом на 11.12.2018 рік заборгованість становить 63202 грн., та включає в себе заборгованість за кредитом у розмірі 57303,99 грн. та штрафу у розмірі 5898,50 грн.

Позивач стверджує, що на виконання умов договору ним було направлено відповідачу вимогу про повернення кредиту, але така відповідачем не виконана, заборгованість не повернута. У зв`язку із чим змушений звернутися до суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із наступним. ОСОБА_3 є військовослужбовцем, приймав участь в антитерористичній операції, а тому відповідно до законодавства проценти за кредитним договором не підлягали нарахуванню, а усі суми коштів сплачені відповідачем на користь банку повинні були зараховуватися не як плата за користування кредитними коштами, а підлягали зарахуванню у погашення основної суми кредиту.

Крім того, відповідач стверджує, що ним було сплачено банку на 5894,82 грн. більше, аніж передбачено договором, оскільки позивач не заперечує, що відповідачем сплачено 102762,82 грн. Тобто остовна сума кредиту переплачена. Крім цього ОСОБА_3 додатково сплачено 3032,00 грн., що стверджується квитанцією.

Також ОСОБА_3 у відзиві покликається на те, що ним не отримувалося від банку Вимоги. Тому, враховуючи вищевикладене просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги підтримав повністю, надавши пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Крім того, наголосив на тому, що у розпорядженні АТ «Альфа-Банк» немає відомостей пропроходження військової служби ОСОБА_3 ., тому підстав для перерахунку коштів немає.

Представник відповідача Жидачівська Т.М. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю. Пояснила, що документи про проходження ОСОБА_3 військової служби надавалися банку та долучалися до кредитного договору, проте у сторони відповідача немає документального підтвердження. Крім того, представник відповідача ствердила, що відповідач не отримував вимоги банку, більше того, при матеріалах справи немає підтвердження, що така вимога направлялася на адресу відповідача. Також ОСОБА_2 ствердила, що якщо порахувати всі проплатити відповідача, то останній сплатив зайві кошти.

Заслухавши сторін, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.08.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 укладено Кредитний договір №700015403. Відповідно до умов договору, Банк зобов`язкувався надати ОСОБА_3 кредит у розмірі 99900 грн., а ОСОБА_3 зобов`язувався в порядку та на умовах, що визначені у Договорі, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором та Додатком №1 графіку повернення платежу.

ПАТ «Альфа-Банк» свої зобов`язання перед ОСОБА_3 . виконав, надав останньому кредит у розмірі 99900,00 грн., що стверджується випискою з особового рахунку ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк.

Відповідно до розрахунку АТ «Альфа-Банк» станом на 11.12.2018 року ОСОБА_3 допустив заборгованість перед банком у розмірі 63202,49грн., що включає в себе 57303,99 грн. заборгованості за кредитом та 5898,50 грн. заборгованості по штрафам.

Суд вважає, що наданий Банком розрахунок заборгованості ОСОБА_3 перед АТ «Альфа-Банк`не є вірним у зв`язку із наступним.

На підставі Указу Президента України від 17.03.2014 року №303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17.03.2014 року №1126-VII, з 18.03.2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває і на момент розгляду справи.

Законом України від 20.05.2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» статтю 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» доповнено пунктом 15, відповідно до якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами та організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону №1275-VII дію вказаної норми поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

У ході судового розгляду встановлено, що відповідно до довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №7008 від 16.12.2014 року, виданої в.о. начальником Маріупольського МУ ГУМВС України в Донецькій області про те, що ОСОБА_3 старший інспектор з особливих доручень відділу організації служби УДСО при ГУМВС України у Львівській області, дійсно в період з 15.11.2014 року по 16.12.2014 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на підставі наказу ГУМВС України у Львівські області №526 о/с дск від 12.11.2014 року та наказу Антитерористичного центру СБУ №74 від 15.11.2014 року. Крім того, згідно з довідкою №8774 від 14.09.2015 року ОСОБА_3 дійсно брав участь в період з 18.08.2015 року по 15.09.2015 року в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції на підставі наказу про відрядження ГУМВС України у Львівській області від 14.08.2015 року №582 о/с дск., наказу Антитерористичного центру СБУ «Про прибуття» №237 від 25.08.2015 року та наказу Антитерористичного центру СБУ «Про прибуття» №258 від 15.09.2015 року.

Відтак, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» є учасником бойових дій, оскільки він є військовослужбовцем Міністерства внутрішніх справ України, який за рішенням державних органів був направлений для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.

Пунктом 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Кредитний договір №70015403, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 30.08.2013 року, також діяв і в 2014 році, тобто після початку особливого періоду. Відтак, суд приходить до висновку, що ПАТ «Альфа-Банк» зобов`язаний був не нараховувати ОСОБА_3 , як учаснику бойових дій, проценти за користування кредитом, штрафні санкції та комісії за прострочення виконання зобов`язань, а платежі, раніше зараховані як проценти, штрафи та комісії, перерахувати у погашення основного зобов`язання. Або з моменту отримання відомостей про це зробити відповідний перерахунок. Аналогічна позиція викладена в постанові ВСУ від 04.04.2018 року у справі №761/31570/15-ц (провадження №61-3585ск18).

Крім того, суд приходить до висновку, що положення пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в частині припинення нарахування процентів мають зворотну дію в часі, а тому поширюються на правовідносини, що виникли на підставі Кредитного договору, укладеного 30.08.2013 року №70015403, оскільки в Прикінцевих положеннях Закону України №1275-VII є пряма вказівка про надання зазначеній нормі дії в часі у межах конкретно визначеного періоду, а саме: військовослужбовці з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Згідно з ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії в часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує відповідальність особи. Відповідно, враховуючи те, що п.15 ч.4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» на конкретно визначений період скасовує відповідальність військовослужбовців за порушення грошових зобов`язань у виді штрафних санкцій, вищевказану норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність на певний час.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги той факт, що банком фактично в супереч вимог законодавства зараховувалися внесені кошти ОСОБА_3 в погашення плати за користування кредитом, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 зобов`язання по поверненні кредитних коштів виконав в повному обсязі, а тому у позовних вимогах слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 89, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 204, 1054 ЦК України суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити за безпідставністю.

Позивач: Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ідентифікаційний код: 23494714, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Десятинна, 4/6.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя О. І. Баєва