Номер провадження: 22-ц/813/1768/19
Номер справи місцевого суду: 523/4480/18
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука С.С.,

представника ТДВ «АТП-15142» - Залевської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року про залишення позовної заяви без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «АТП-15142», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасне виконання зобов`язань, стягнення різниці в виплаті коштів на додаткове (посилене) харчування, індексацію розміру відшкодування на посилене додаткове харчування, стягнення матеріального відшкодування витрат на лікування,

встановив:

29 березня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ВАТ «АТП-15142», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних відшкодувань за прострочення виконання зобов`язання в сумі 154 404,60 грн., на додаткове харчування в сумі 14 635 грн. і 9114 грн., на лікарські препарати в сумі 51 876 грн.

05 квітня 2018 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси справу прийнято до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року справу №520/4480/18 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «АТП-15142», третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення 3% річних та індексу інфляції за несвоєчасне виконання зобов`язань, стягнення різниці в виплаті коштів на додаткове (посилене) харчування, індексацію розміру відшкодування на посилене додаткове харчування, стягнення матеріального відшкодування витрат на лікування, було залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року та постановлення нової, якою справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач та її представник повторно не з`явились у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце його проведення, не надавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Апеляційний суд вважає, що такого висновку суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судове засідання, в якому було постановлено оскаржувану ухвалу, було призначено на 27 листопада 2018 року, про зо учасники справи були повідомлені належним чином.

Разом з тим, 26 листопада 2018 року від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання їй можливості укласти договір з адвокатом (а.с.123).

Представник відповідача - Залевська І.В. наполягала на залишенні позовної зави без розгляду, посилаючись на те, що позивач тричі не з`явилась в судове засідання, яке з цих підстав не може бути проведено протягом 8 місяців, що свідчить про навмисне затягування нею розгляду справи.

У зв`язку з викладеними обставинами, судом було ухвалено відмовити у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, та залишено позовну заяву без розгляду.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повторну неявку позивача до судового засідання без поважних причин, які б давали суду підстави для залишення позову без розгляду, спростовується матеріалами справи та не грунтується на вимогах чинного цивільно-процесуального законодавства.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 є жінкою похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалід 2 групи (а.с. 8,9), проте завчасно надала суду заяву про відкладення розгляду справи, оскільки мала для цього поважну причину - для укладення договору з адвокатом, тобто виконала вимоги п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, а тому у суду першої інстанції не було правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

При цьому колегія суддів зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Колегія суддів вважає, що доводи представника відповідача - Залевської І.В. про те, що позивач ОСОБА_1 навмисно затягує розгляд справи, оскільки могла протягом 8 місяців укласти договір з адвокатом, є слушними, однак вказані обставини не є підставою для відмови в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , враховуючи її похилий вік і положення п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України щодо повідомлення позивачем суду про причини неявки в судове засідання.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надала суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Що стосується питання про те, що ВАТ «ОТП-15142» на даний час змінило назву на Товариство з додатковою відповідальністю «Автотранспортне підприємство - 15142», а також щодо смерті третьої особи ОСОБА_2 , то питання щодо уточнення учасників справи має вирішити суд першої інстанції в ході продовження розгляду справи.

При цьому колегія суддів виходить із того, що правових підстав для залучення правонаступників третьої особи ОСОБА_2 до участі у справі в порядку, передбаченому ст. 55 ЦПК України, матеріали справи не містять, так як ОСОБА_2 помер за 4 роки до пред`явлення даного позову, що підтверджується актовим записом № 19 від 25.01.2014 року (а.с. 161).

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2018 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.05.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра