Справа №731/139/19
Провадження №2/731/85/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Трохименко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області за правилами загального позовного провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мачуха ОСОБА_2 , з якою вона проживала після смерті батька. Вона здійснила поховання ОСОБА_2 та вступила у володіння спадковим майном. Своїх дітей мачуха не мала. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яку вона своєчасно прийняла. До складу спадщини входить земельна частка (пай) площею 4,45 умовних кадастрових гектари. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай) відмовлено нотаріусом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (сертифіката). Сертифікат було втрачено, державний акт про право власності на земельну ділянку по даному сертифікату не видавався.

Від представника відповідача - Антонівського сільського голови Якименка В.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, відповідно до якої не заперечують щодо позовних вимог ОСОБА_1 (а.с. 33).

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі (а.с. 49).

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 18-19).

Відповідно до виданої виконавчим комітетом Ладанської селищної ради Прилуцького району Чернігівської області довідки від 3 травня 2018 року ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала в АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_3 і вони вели спільне господарство (а.с. 11).

Батьками позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 9, 15, 16).

ОСОБА_2 включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Перше травня» с. Антонівка Варвинського району Чернігівської області, який є додатком до державного акта про право колективної власності на землю серії НОМЕР_1 від 9 жовтня 1995 року, під номером 266 (а.с. 20, 21).

Витягом з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Варвинською районною державною адміністрацією, на ім`я ОСОБА_2 був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 (а.с. 13, 14).

За даними державного реєстру земель станом на 31 грудня 2012 року на ім`я ОСОБА_2 державний акт на право власності на земельну ділянку на заміну сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 не видавався (а.с. 12).

11 травня 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Сидоренко Л.О. із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 на земельну частку (пай), що перебувала у колективній власності КСП «1 Травня», але отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 10).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» від 14 лютого 1992 року N 2114-XII пай може успадковуватись відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Виходячи зі змісту ст. 5 ЦК України, до правовідносин застосовується те законодавство, яке діяло на час їх виникнення.

Зважаючи на те, що смерть спадкодавця ОСОБА_2 відбулась 18 лютого 1996 році, суд вважає за необхідне керуватись матеріальними нормами ЦК УРСР в редакції від 18 липня 1963 року, чинній на час виникнення спірних відносин.

Стаття 524 ЦК УРСР визначає можливість спадкоємства за законом і за заповітом, та вказує, що спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Часом відкриття спадщини відповідно до ст. 525 ЦК УРСР визнається день смерті спадкодавця, а місцем згідно зі ст. 526 ЦК УРСР - останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Інформація про те, що ОСОБА_2 за життя склала заповіт, в матеріалах справи відсутня.

Статтями 529-530 ЦК УРСР в редакції, чинній на час відкриття спадщини, було передбачено дві черги спадкоємців за законом. Перша - діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того із батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Друга черга - брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері.

Отже, чинне на час смерті ОСОБА_2 законодавство не відносило до числа спадкоємців за законом осіб, які проживали разом зі спадкодавцем або були його утриманцями, якщо вони не належали до однієї з двох черг спадкоємців за законом.

Докази на підтвердження того, що ОСОБА_2 за життя здійснила усиновлення (удочеріння) позивачки ОСОБА_1 у порядку, передбаченому чинним на той час Кодексом про шлюб та сім`ю України (глава 14), в матеріалах справи відсутні.

Спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась (а.с. 36).

Відповідно до ст. 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Відповідач проти позову не заперечує.

Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Проте з аналізу наведених вище норм вбачається, що законні підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, законодавство взагалі не передбачає такого поняття як право власності на земельну частку (пай), адже пай визначається в умовних кадастрових гактарах без виділення в натурі (на місцевості). Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-ІV від 5 червня 2003 року унормовує лише такі поняття як право на земельну частку (пай) та право власності на земельну ділянку.

За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України в разі відмови у позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі ст. ст. 524-526, 529-530, 555 ЦК УРСР, керуючись ст. ст. 141, 247, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області (, юридична адреса: 17621, Чернігівська область, Варвинський район, с. Антонівка, вул. Молодіжна, 1) про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Семенченко