Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

28 березня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Лисюк О. С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24 грудня 2017 року о 22 год. 50 хв., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Форд» д/н НОМЕР_1 в м. Києві на вул. О. Теліги, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н. НОМЕР_2 та автомобілем «Деу» д.н. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, завдавши матеріальних збитків.

Постановою Подільського районного суду міста Києва від 24 травня 2018 року, залишеної без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 758/369/18, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Посилається на те, що на момент настання ДТП, у ОСОБА_3 як водія наземного транспортного засобу був відсутній поліс обов`язкового страхування автоцивільної відповідальності, у зв`язку з чим, 02 січня 2018 року позивач звернулася із запитом до судового експерта Новоселецького Валерія Анатолійовича, який має вищу автотехнічну освіту, кваліфікацію судового експерта по спеціальності 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів і розміру збитку завданого власнику транспортного засобу», свідоцтво № 593 від 04.12.2001 року, виданого Міністерством юстиції України, дійсне до 09.06.2020 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 3710 від 05.11.2002 року, виданого Фондом державного майна України, для проведення автотоварознавчої експертизи пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу марки: Honda Accord, реєстраційний знак НОМЕР_2 . Вартість експертних послуг склала 3500,00 грн., яка була оплачена позивачем 09.01.2018 року.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку від 26.01.2018 № 01/01 вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, реєстраційний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при ДТП на момент проведення дослідження, становить 346 846,23 грн.; вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Honda Accord, реєстраційний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при ДТП на момент проведення дослідження, становить 193883,41 грн.

Крім того, згідно рахунку-фактури від 19.01.2018 № РФ-16122, виставленого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Центр кузовного ремонту на Jlence) на замовлення позивача, вартість відновлюваного ремонту Honda Accord, реєстраційний знак НОМЕР_2 становить 253 315, 26 грн.

Посилається на те, що згідно Договору про надання правничої допомоги від 15 серпня 2018 вартість послуг (гонорар) становить 10 000,00 грн. Позивачем за надані послуги правничої допомоги було перераховано на поточний рахунок адвокатського об`єднання «КОНОВАЛ ТА ПАРТНЕРИ» 10 000 грн..

Посилаючись на те, що обов`язок щодо відшкодування матеріального збитку у розмірі 193883,41 грн. за завдану шкоду автомобілю позивача покладено на відповідача, однак останній в позасудовому прядку не відшкодував завдані збитки, позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь 193 883,41 грн. на відшкодування шкоди, 10000,00 грн. витрат на правову допомогу, 3500,00 грн. витрат на оплату експертних послуг та 1938,84 грн. судовий збір.

Ухвалою від 22.10.2018 року було відкрите провадження у даній справі за правилами альтернативної підсудності за місцем спричинення шкоди в результаті ДТП.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся за адресою, зазначеною як місце проживання у постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності та за адресою реєстрації. Заяв про розгляд справи за його відсутності, про причини неявки, відзив на позовну заяву від відповідача не надходили.

Зважаючи на відсутність заперечень позивача, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача, який вважається належним чином повідомленим про розгляд справи відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України, з можливістю постановлення заочного рішення по справі (ч. 4 ст. 223 ЦПК України).

Суд, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши учасників даного судового розгляду, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 24.12.2017 о 22 год. 50 хв., ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Форд» д/н НОМЕР_1 в м. Києві на вул. О. Теліги, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Хонда» д.н. НОМЕР_2 та автомобілем «Деу» д.н. НОМЕР_3 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Власником автомобіля «Хонда» д.н. НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 (а.с. 29).

Відповідно до постанови Подільського районного суду міста Києва від 24 травня 2018 року, залишеної без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 758/369/18, відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 66-68).

Спричинення збитків у зв`язку з пошкодженням автомобіля ОСОБА_1 стало підставою для звернення позивачки до суду з даним позовом.

Так, згідно частини першої статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною третьою статті 22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1194 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку від 26.01.2018 № 01/01, вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Accord, реєстраційний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при ДТП на момент проведення дослідження, становить 346 846,23 грн. (триста сорок шість тисяч вісімсот сорок шість гривень 23 копійки), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Honda Accord, реєстраційний знак НОМЕР_2 , внаслідок його пошкодження при ДТП на момент проведення дослідження, становить 193883,41 грн. (сто дев`яносто три тисячі вісімсот вісімдесят три гривні 41 копійка) (а.с. 6-53).

За проведення експертного автотоварознавого дослідження позивачкою понесено витрати у розмірі 3500 грн. (а.с. 6).

Таким чином, матеріалами справи повністю підтверджується факт завдання шкоди відповідачем майну позивача - транспортному засобу, реальна вартість матеріальної шкоди у розмірі 193 883,41 грн., понесення витрат у розмір 3500 грн. на проведення оцінки вартості матеріального збитку, та законність вимог позивача про стягнення з відповідача вартості відновлювального ремонту автомобіля.

Вищевказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, у судовому засіданні відповідачем не спростовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлює, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 80 ЦПК встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, надані позивачем докази є достатніми, а вимоги, які повністю підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані.

Враховуючи встановлені вище обставини та норми чинного законодавства України, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування матеріальної шкоди 193883,41 грн., завданої у зв`язку з пошкодженням автомобіля, 3500,00 грн., які були оплачені позивачем 09.01.2018 року за складання Звіту про оцінку пошкоджень.

Зважаючи на доведеність обставин понесення позивачкою витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. (а.с.57-58), наявність їх розрахунку, зважаючи на співрозмірність витрат з ціною позову, з відповідача також підлягають стягненню витрати на правову допомогу відповідно до ст. 137 ЦПК України. При цьому, чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на відповідача покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий сбір у сумі 1 938,84 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1166, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 4, 76, 77, 80, 81, 141, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) 193 883,41 грн. на відшкодування майнової шкоди, 10 000 грн. витрат на правову допомогу, 3500 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження та 1 938,84 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення (або вручення) повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 2 квітня 2019 року.

Суддя Т. В. Войтенко