1Справа № 335/4271/19 2/335/1631/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої діями суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої діями суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя при розгляді цивільних справ за її позовами.

Справа надійшла згідно автоматизованого розподілу в провадження судді Апаллонової Ю.В. і після ознайомлення з позовною заявою встановлено наявність підстав для заявлення самовідводу головуючому судді.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає самовідводу, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України, передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість.

ОСОБА_1 у позовній заяві просить відшкодувати їй за рахунок коштів Державного бюджету України шкоду, заподіяну протиправними, на її думку, діями Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, у зв`язку з винесенням суддею Проценко А.М. ухвали від 08.04.2019 по справі № 335/3815/19 ухвали про відмову у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «БАНК ФОРУМ» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, підстави для відводу (самовідводу) судді, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 39 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Виходячи з ч. 1, ч. 9, ч. 12 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

За ч. 1 ст. 41 ЦПК України, у разі задоволення самовідводу судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

В силу змісту ст. 6 Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до п.1.1. Бангалорських принципів поведінки судді суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

На підставі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою субєктивного та обєктивного критеріїв. Щодо субєктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з правлюдини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за субєктивним та обєктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Автрії» від 24 лютого 1993 року, пп.27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).

Враховуючи, що предметом позову, який надійшов у провадження судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонової Ю.В. є відшкодування коштів Державного бюджету України за шкоду, заподіяну незаконними діями Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя і подальший розгляд позову поставить під сумнів принцип неупередженого розгляду справи безстороннім і незалежним судом, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішення даної справи, заявлений самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39,40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Апаллонової Юлії Володимирівни у цивільній справі № 335/4271/19 за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої діями Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя задовольнити.

Справу передати для вирішення питання про передачу справи іншому судді в порядку встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ю.В. Апаллонова