ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/1655/19
Провадження № 2/636/1205/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області в інтересах малолітньої: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, Чугуївський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

Орган опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої доньки - ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог Орган опіки та піклування посилається на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 29.08.2018 батьки написали заяву про відмову забрати новонароджену дитину із пологового відділення через складне матеріальне становище. Інших родичів, які можуть забрати малолітню дитину, немає. На даний час малолітня ОСОБА_1 влаштована під опіку до громадян України, мешканців Чугуївського району, в зв`язку з чим Чугуївською районною державною адміністрацією надано висновок про усунення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по відношенню до їх малолітньої доньки ОСОБА_1 .

Сторони у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача за довіреністю ОСОБА_4 надійшла заява про підтримання позовних вимог, розгляд справи без її участі. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, від них надані заяви про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Від представників третіх осіб надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи у межах наданих доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївському та Печенізькому районах ГТУЮ в Харківській області. (а.с. 4).

29.08.2018 ОСОБА_2 та ОСОБА_3 написали заяву про відмову забрати дитину з полового будинку через скрутне матеріальне становище (а.с. 7), у зв`язку із чим 29.08.2018 КЗОЗ «Чугуївська Центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки (матір або батько), інші родичі або законний представник відмовилися забрати з полового будинку (а.с. 6). Згідно розпорядження голови Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 02.10.2018 № 383 малолітній дитині ОСОБА_1 наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 9). Згідно розпорядження голови Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області від 27.11.2018 № 455, призначені опікуни над малолітньою дитиною ОСОБА_1. , позбавленою батьківського піклування, та дитина передана у сім`ю опікунів (а.с. 8, 9).

Конвенція про права дитини, що ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, визнаючи, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, забезпечує те, щоб дитина не розлучалася з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, крім того зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Частина 4 ст. 155 СК України передбачає покладання на батьків відповідальності, встановленої законом, за ухилення їх від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до діючого СК України, до батьків, які ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, передбачено застосування таких правових санкцій, які можуть вважатися юридичною відповідальність, зокрема, позбавлення батьківських прав. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною, однак не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Таким чином, оскільки відповідачі не переймаються станом здоров`я своєї малолітньої доньки, ухиляються від виконання своїх обов`язків, передбачених законом, по її вихованню та матеріальному утриманню, і взагалі відмовилися забрати її з пологового будинку, суд приходить до висновку щодо необхідності позбавлення їх батьківських прав і не бачить підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки в даному конкретному випадку виявив та оцінив позитивний результат у майбутній долі малолітньої ОСОБА_1 і вважає, що таким чином та в такий спосіб будуть захищені її права та інтереси.

Надані докази є підтвердженням того, що позбавлення батьків батьківських прав є доцільним, оскільки відповідачі допустили свідоме нехтування своїми обов`язками. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 СК України зазначає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» - він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи, а у разі стягнення аліментів на неповнолітніх дітей - 70%.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, суд визначає розмір аліментів, що підлягають стягненню з у вигляді 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

З урахуванням встановлених обставин справи, досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відповідачі безвідповідально ставляться до виховання своєї дитини, ухиляються від виконання своїх обов`язків по її вихованню, тому доцільно позбавити їх батьківських прав та стягнути при цьому аліменти на утримання дитини, оскільки особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі вищевикладеного, перевіривши матеріали цивільної справи та надані докази, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 223, 258, 259, 263-265, ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов Органу опіки та піклування при Виконавчому комітеті Кочетоцької селищної ради Чугуївського району Харківської області, в інтересах малолітньої: ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей Чугуївської районної державної адміністрації, Чугуївський районний центр соціальних служби для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав- задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Великоплоске, Великомихайлівського району, Одеської області, та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Кочеток, Чугуївського району Харківської області, батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Великоплоске, Великомихайлівського району, Одеської області, та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Кочеток, Чугуївського району Харківської області, проживаючих за адресою: АДРЕСА_1 , на користь виховного закладу, прийомних батьків, батьків-вихователів, опікунів/піклувальників, куди буде влаштована дитина, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 травня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Великоплоске, Великомихайлівського району, Одеської області, та ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Кочеток, Чугуївського району Харківської області, судовий збір в дохід держави у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -