Справа № 2-5401/2010
Провадження № 2-др/645/5/19
УХВАЛА

іменем України

10 червня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі Проневич Д.О., учасники справи: представник позивача, відповідач не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування заяви зазначив, що рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.12.2010 р. задоволено позовні вимоги ВАТ «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є заявник,та стягнуто зі ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором №774 від 19.07.2006 р. в сумі 139154,18 грн.та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 1503,15 грн, а всього стягнуто 14657,33 грн. На підставі вказаного рішення Фрунзенським районним судом м.Харкова було видано виконавчий лист. Між тим, АТ «Ощадбанк» в особі філії Харківське обласне управління у своїй позовній заяві від 20.10.2010 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України»заборгованість за кредитним договором №774 від 19.07.2006 р. у сумі 17482,56 доларів США, що відповідно до курсу купівлі-продажу долара США, встановленого НБУ, станом на 28.10.2010 р. становить 138315,02 грн. Крім того, просив стягнути судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1503,15 грн.

Оскільки при ухвалені судового рішення судом зазначена заборгованість лише у гривні, позивач вважає, що це може утруднити та унеможливити виконання судового рішення, оскільки сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Просить суд, з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України, ухвалити додаткове рішення по справі, зазначивши точну суму грошових коштів, які підлягають стягненню зі ОСОБА_1 за кредитним договором №774 від 19.07.2006 р., у розмірі 17482,56 доларів США, що відповідно до курсу купівлі-продажу долара США, встановленого НБУ, станом на 30.12.2010 р. становить 139 154,18 грн..

В судове засіданні представник позивача ОСОБА_2 .І. не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, що суд вважає за можливе .

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, за повідомленням її матері ОСОБА_3 , ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що надала суду копію свідоцтва про смерть НОМЕР_1 .

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із змісту рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.12.2010 р., звертаючись до суду з позовом, позивач ВАТ «Державний ощадний банк України» просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №774 від 19.07.2006 р. у сумі 17482,56 доларів США, що відповідно до курсу купівлі-продажу долара США, встановленого НБУ, станом на 28.10.2010 р. становить 138315,02 грн., та судові витрати у розмірі 1503,15 грн.

Вказаним рішенням позовні вимоги було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за Кредитним договором №774 від 19.07.2006 р. в сумі 139154,18 грн.та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 1503,15 грн., а всього сягнути 140657,33 грн.

При цьому в мотивувальній частині рішенні суд зазначив мотиви, з яких він дійшов висновку про стягнення заборгованості саме в національній валюті, а саме відсутність в матеріалах справи генеральної ліцензії банку та письмового дозволу на здійснення валютних операції.

11.01.2011 р. вказане судове рішення набрало законної сили та 16.03.2011 р. Фрунзенським районним судом м.Харкова видано виконавчий лист № 2-5401/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за Кредитним договором №774 від 19.07.2006 р. в сумі 139154,18 грн.та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у розмірі 1503,15 грн., а всього сягнути 140657,33 грн. (а.с.8).

Постановою державного виконавця від 17.11.2016 р. вказаний виконавчий лист повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, і здійснені державним виконавцем протягом року заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними (а.с.26).

Вказаний виконавчий лист може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 17.11.2019 р., таким чином, строк на звернення до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення стягувачем не пропущений.

Також судом встановлено, що 02.06.2017 р. стягувач звертався до суду із заявою про виправлення арифметичних помилок у судовому рішенні та помилки у виконавчому листі, в якій просив суд зазначити у рішенні Фрунзенського районного суду м.Харкова від 30.12.2010 р. та у виконавчому листі розмір заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , в доларах США, проте у задоволенні вказаної заяви ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05.07.2017 р. було відмовлено (а.с.17).

Згідно ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у зв`язку з тим, що на виконання п.2 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд зазначив точну суму, присудженої до стягнення, тому ухвалення додаткового рішення в даному випадку не є необхідним.

В разі незгоди позивача з ухваленим судовим рішенням по справі він мав право своєчасно оскаржити його в апеляційному порядку, проте не скористався таким своїм правом. Також суд вважає, що звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, стягувач фактично просить суд змінити суть ухваленого рішення, що є неприпустимим.

Керуючись ст.ст.263-265, 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківського обласного управління АТ «Ощадбанк» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк

України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Харківського Апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, через Фрунзенський районний суд м.Харкова.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчисляється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає чинності після закінчення терміну на апеляційне оскарження, а у випадку її оскарження після розгляду апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 12.06.2019 р.

Суддя -