ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5864/19 Справа № 196/1527/18 Суддя у 1-й інстанції - Зубій А.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", Царичанської РЕМ, Петриківської РЕМ про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування компенсації за спричинену моральну шкоду, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", Царичанської РЕМ, Петриківської РЕМ про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування компенсації за спричинену моральну шкоду.

Вказувала, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , зареєстрована і проживає в ньому.

Зазначала, що згідно п.1.1 договору №1301018 "Про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області", укладеного між нею та ВАТ " Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" від 19 червня 2003 року, енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати споживачеві електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 1,3 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов`язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Вказувала також, що 28 вересня 2018 року близько 16 години до її будинку прибули нібито працівники Царичанської РЕМ і постачання електроенергії в будинок припинено шляхом роз`єднання проводів, але ніякого акта про це їй надано не було. До припинення подачі електроенергії вона в повному обсязі виконувала умови вищевказаного договору.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд:

- визнати дії відповідачів по припиненню подання електроенергії в будинок АДРЕСА_1 неправомірними;

- зобов`язати відповідачів відновити подачу електричної енергії в будинок АДРЕСА_1 ;

- в рахунок відшкодування компенсації за завдану моральну шкоду стягнути з відповідачів на її користь солідарно 50.000 грн.

Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 ; відповідачі порушили зобов`язання, передбачені договором від 19 червня 2003 року; спір, щодо належності домоволодіння, розглядається судом; факт штучного створення нестерпних умов для проживання в домоволодінні завдає душевні страждання.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Зважаючи на те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 09 липня 2012 року приватним нотаріусом Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Сало В.В., відповідно до статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" та на підставі акта про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого в.о. начальника відділу державної виконавчої служби Царичанського районного управління юстиції Влащенко Ю.І., 06 липня 2012 року видано свідоцтво про те, що ОСОБА_3 належить на праві власності житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , що раніше належав ОСОБА_1 . Вказане свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №666 (а.с.31).

14 лютого 2013 року право власності ОСОБА_3 на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , зареєстроване у Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 263599 (а.с.32-33).

05 вересня 2018 року на ім`я оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі" надійшла заява - приєднання фізичної особи, яка була ініційована споживачкою ОСОБА_3, що діє на підставі паспорту НОМЕР_1 від 28 вересня 2006 року, виданого Петриківським РВ УМВС в Дніпропетровській області; приєднання до умов договору споживача про розподіл електричної енергії за технічними даними паспорту точки розподілу за об`єктом споживача в АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_2 .

05 вересня 2018 року споживач ОСОБА_3 , керуючись ст.ст.633,634, 641,642 ЦК України та, ознайомившись з умовами договору про постачання електричної енергії споживачу на сайті електропостачальника, звернулась на адресу Царичанського центру обслуговування клієнтів із заявою - приєднанням до договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції постачальника (а.с.40-43).

З моменту акцептування цих заяв - приєднання споживач та оператори системи розподілу та постачання набувають всіх прав та обов`язків за договорами і несуть відповідальність за їх виконання (неналежне виконання) згідно з умовами договорів та чинним законодавством України.

До заяви - приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачем ОСОБА_3 , яка є новим власником домоволодіння в с . АДРЕСА_1 , додано копії правовстановлюючих документів на будинок (а.с.31-36).

26 вересня 2018 року на адресу начальника Царичанського Центру обслуговування клієнтів надійшла заява від побутового споживача ОСОБА_3 з проханням надати відповідь, чому не припинено постачання електричної енергії житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить їй на праві власності (а.с.48).

31 жовтня 2018 року на ім`я начальника Царичанського РЕМ надійшла заява від ОСОБА_3 з проханням повторно відключити домоволодіння, яке належить їй на праві приватної власності в АДРЕСА_1 . У заяві ОСОБА_3 зазначила, що позивачка ОСОБА_1 самовільно захопила її будинок та самовільно підключила електроенергію (а.с.49).

28 вересня 2018 року відповідачем по справі узгоджено дату відключення домоволодіння згідно із завданням на виконання заявок та припинено електроживлення вказаного домоволодіння (а.с. 47).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили, що саме позивач ОСОБА_1 на даний час, а не ОСОБА_3 є законним власником житлового будинку АДРЕСА_1 , а тому правових підстав для визнання дій відповідачів по припиненню подачі електроенергії в будинок АДРЕСА_1 неправомірними, зобов`язання відновити подачу електричної енергії та стягнення з відповідачів моральної шкоди не вбачається.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.2 ст.382 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.7.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою від 14 березня 2018 року №312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг електроживлення електроустановки може бути припинено оператором системи за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін (за погодженням з оператором системи) та на погоджений електропостачальником строк (який визначається власником електроустановки) після оплати власником цієї електроустановки оператору системи послуги з відключення.

Встановивши, що змінився власник об`єкта нерухомого майна з позивача ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , остання, як власник будинку АДРЕСА_1 , звернулася до ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" з заявою про припинення електропостачання, відключення енергопостачання відбулось за заявою власника, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що підстави для визнання дій відповідачів неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування компенсації за спричинену моральну шкоду відсутні.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 спростовуються матеріалами справи, згідно яких власником вказаного домоволодіння є ОСОБА_3 (а.с.31,32).

Посилання апелянта на те, що існує спір щодо належності домоволодіння АДРЕСА_1 , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відсутні будь-які докази наявності такого спору та результат його вирішення, який би спростовував висновки суду першої інстанції щодо права власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.