У Х В А Л А

"28" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 , про відвід судді Катющенко В.П., -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод, перегородок та дверей, у користуванні місцями загального користування у комунальній квартирі.

Справу розглядає суддя Катющенко В.П.

24 травня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання позивача ОСОБА_1 про відвід судді Катющенко В.П., яке 27 травня 2019 року передано головуючому судді.

Клопотання про відвід позивачем обґрунтовано тим, що позивач вважає, суддя Катющенко В.П. вчинила ряд проступків які не відповідають судді суду України, а саме: 20.04.2018 року суддя Катющенко винесла постанову про запит інформації з нотаріальної контори про особу спадкоємця померлого Степаньяна яку отримували більше двох з половиною місяців і суддя Катющєнко В .П відмовилася з`ясовувати та не захотіла давати оцінку що більше двох з половиною місяців не надавалась інформація про особу спадкоємця померлого ОСОБА_6 і таким чином суддя Катющенко В.П., і таким чином знову було здійснення затягування судового провадження, і суддя Катющєнко В.П . відмовилася виконати її обов`язок по притягненню винних до відповідальності за затягування надання інформації про особу спадкоємця померлого ОСОБА_6 , хоча відповідно до закону відповідь на запит судді мав був наданий у продовж не більше 10 (десяти) днів з дня отримання запиту в судді, і це явно вказує на те що запит не був відправлений з суду і тому суддя Катющєнко відмовилася давати правову оцінку затягування надання інформації на запит судді про особу спадкоємця ОСОБА_8 , що є неналежним здійсненням правосуддя суддею Катющенко В.П. та є навмисним затягуванням судового розгляду, що збільшує його моральні та матеріальні збитки через обмеження його права користуватися вільно ванною, кухнею туалетом у комунальній квартирі, бо суддя Катющєнко В.П. затягує навмисно судовий процес. З жовтня 2018 року по 25.04.2019 р., тобто близько пів року суддя Катющенко В.П. не здійснювала судочинство, тобто суддя Катющєнко В.П. у цей період часу відкривала судові засідання заслуховувала заяви та клопотання і потім закривала судове засідання переносила на іншу дату і таким чином суддя Катющенко В.П. не розглядала справу по суті з жовтня 2018 року по 25.04.2019 року, що є затягуванням на пів року судового процесу самою суддею Катющенко В.П. що порушило ст.7 ЗУ «Про судоустрій та статус судді», п.7 ст.129 Конституції України, п.10, ч.3 ст.2 ЦПК України, та ч.1 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини. Суддя Катющєнко В.П. відмовилася задовольнити його заяви подані до суду, та оголошені його представником ОСОБА_16, у судових засіданнях, про залучення до справи у якості третіх осіб КП «Керуюча компанія з обслуговуваним житлового фонду Дніпровського району Києва» (далі Керуюча компанія), та його структурний підрозділ ЖЕД-411, так-як ці організації мали обов`язки у випадку порушення житлового законодавства, та незаконну побудову перегородок Керуюча компанія та ЖЕД-411 мали обов`язки вчинити певні дії по захисту порушених житлових прав і у постанові від 18.09.2017 року суддя Катющенко В.П. сама вказала що до подання мною позову до суду я мав звернутися за захистом своїх прав до управителя комунальної власності і таким чином сама суддя Катющенко В. П. визнала цим що Керуюча компанія та ЖЕД-411 мають обов`язки у цій справі але не зважаючи на це суддя Катющенко В.П. відмовила надати цим суб`єктам господарювання статус третіх осіб у цій справі, хоча по іншим аналогічним справам № 755/19544/15-ц, №755/16156/15-ц, № 755/10108/18, №755/5709/18 КП «Керуюча компанія з обслуговування фонду Дніпровського району Києва» було залучено у якості третьої особи і відповідно до аналогії відповідно до ст. 8 ЦК України, та ст. 10 ЦПК України, це іще один аргумент на підставі якого суддя Катющенко В.П. мала б залучити до справи у якості третьої особи Керуючу Компанію з ЖЕД-411, бо вони мали обов`язки, він до них звертався і ці організації не вчинили нічого та ніяких дій щодо захисту його прав, але суддя Катющенко В.П. вважає що ці організації вона не має права зачипляти, що вказує на упередженість, необ`єктивність, та не справедливість судді Катющенко В.П. Суддя Катющенко В.П. у постанові від 19.09.2018 року складену суддею 08.10 2018 року у 15:21:00 ввела мене в оману щодо змісту ст. 55, так суддя Катющенко В.П. вказала в ухвалі що правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе лише за умови, що фізична особа померла після відкриття

провадження у справі, хоча зміст ст. 55 ЦПК України навпаки вказує що: «У разі смерті

фізичної особи, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або

третьої особи на будь-якій стадії судового процесу» і це є службове підроблення судді

Катющенко В.П. що підпадає під ст. 366 КК України, та таким чином суддя Катющекно

знову його вводить в оману, діє не добросовістно, упередженно, порушує принципи

судочинства та ділової етики судді, і він втратив взагалі довіру до судді Катющенко В .П . через

постійні її якісь незаконні тлумачення законів України, що означає що суддя Катющенко

В.П. не здатна здійснювати правосуддя, бо або вона не знає законодавство, або вона

навмисно перекручує законодавство України як їй заманеться, і тому у зв`язку з

вищезазначеним просить відвести суддю Катющенко В . П . від розгляду справи №

755/13821/17 через багаточисельні та систематичні порушення судді Катющенко В.П., через

що він не довіряє судді Катющенко В.П. та вважає що вона не може винести неупереджене,

справедливе, законне судове рішення по справі № 755/13821/17, і вона направляла її

зусилля на затягування судового процесу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 7, 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 Цивільного процесуального кодексу України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Цивільного процесуального кодексу України, цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В той же час, належних доказів і переконливих аргументів, які б підтверджували наявність обставин, визначених у ст. ст. 36, 37 ЦПК України, які б унеможливлювали участь головуючого судді Катющенко В.П. у розгляді даної справи, заявником не наведено.

Усі посилання заявника у клопотанні про відвід головуючого судді є надуманими необґрунтованими, не відповідають дійсним обставинам справи та є помилковим тлумаченням сторони процесуальних рішень прийнятих судом.

Крім того, позивач мав право заявити відвід з підстав викладених у клопотанні у строк визначений цивільним процесуальним кодексом України. Так, за вимог ч. 3 ст. 39 Цивільного процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до сталої практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду («Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного («Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Змагальність судового процесу та покладення на суд обов`язку здійснювати цивільне судочинство об`єктивно та неупереджено є передумовою того, що рішення по суті справи може бути ухвалено як на користь позивача, так і відповідача, що не свідчить про зацікавленість або упередженість судді.

Крім того, суд в даному випадку, вважає за необхідне звернути увагу позивача на неприпустимість зловживання процесуальними правами та на можливі наслідки у разі визнання зловживанням процесуальними правами дій, що суперечать завданню цивільного судочинства, які визначені в ст. 44 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, щодо посилань позивача на умисний не розгляд даної справи саме головуючим у період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, то слід зазначити наступне.

Підготовчі судові засідання 25 жовтня 2018 року та 13 листопада 2018 року були відкладені у зв`язку з відсутністю доказів отримання судових повісток усіма учасниками справи, при цьому представники позивача - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 уважали за неможливим проведення судових засідань за таких обставин. В підготовчому судовому засіданні 06 грудня 2018 року судом оголошена перерва з метою узгодження правової позиції між позивачем, та його представниками ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , в тому числі щодо залучення до участі в справі співвідповідача ОСОБА_17 , а також враховуючи різну позицію, представників позивача, щодо питань які виникають під час вирішення процесуальних питань в підготовчому судовому засіданні, явка позивача визнана обов`язковою. В підготовчому судовому засіданні 19 грудня 2018 року судом також оголошена перерва у зв`язку з неявкою позивача та неузгодженістю щодо правової позиції з процесуальних питань які виникли між представниками позивача ОСОБА_16 та ОСОБА_15 В підготовчому судовому засіданні 14 березня 2019 року представник позивача ОСОБА_15 повідомив суд про узгодження позиції з усіх питань, однак під час виконання вимог ст. 197 ЦПК України, виникло питання щодо необхідності уточнення позовних вимог, оскільки після залучення до участі в справі співвідповідача ОСОБА_4 , в супереч положенням ЦПК України, позовних вимог до останньої позивачем заявлено не було, у зв`язку з чим в підготовчому судовому засіданні оголошена перерва. В підготовчому судовому засіданні 04 квітня 2019 року явка позивача була визнана обов`язковою, оскільки, за повідомленням представника позивача ОСОБА_15, останнім підготовлено заяву про зміну предмету позову, однак підписати дану заяву він не має права, оскільки за стандартами надання безоплатної правової допомоги, між позивачем та адвокатом має бути підписана правова позиція, яку позивач в категоричній формі відмовився підписувати, на зв`язок не виходить, у зв`язку з чим, представником позивача ОСОБА_15 було направлено на адресу позивача протокол узгодження правової позиції, заява про зміну предмету позову та роз`яснення щодо прав та обов`язків позивача. Станом на день проведення підготовчого судового засідання вказані повідомлення позивачем отримані не були. В підготовче судове засідання 25 квітня 2019 року позивач не з`явився. 24 квітня 2019 року до суду надійшла заява позивача від 12 квітня 2019 року в якій останній повідомив, що подав до суду всі наявні докази, та враховуючи, що у справі є представник ОСОБА_15 , позивачу не має що надати суду, позивач просить проводити розгляд справи за його відсутності, на підставі наявних в матеріалах справи даних та доказів. За повідомленням в підготовчому судовому засіданні представника позивача ОСОБА_15 , протокол узгодження правової позиції між позивачем та представником не погоджений, позивач уникає узгодження правової позиції. Підготовче судове засідання відкладено на 31 травня 2019 року, позивачу надіслано повідомлення про необхідність його явки в підготовче судове засідання, оскільки суд позбавлений можливості закрити підготовче провадження у справі без належного виконання вимог Цивільного процесуального кодексу України за відсутності погодженої правової позиції між позивачем та представником позивача ОСОБА_15

Таким чином, усі дії головуючого під час розгляду даної справи в повній мірі відповідають завданням та засадам цивільного судочинства, спрямовані на забезпечення захисту прав усіх учасників справи, в тому числі позивача.

За вказаних обставин, перевіривши наведені позивачем ОСОБА_1 . підстави для відводу головуючого у справі, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, адже незгода сторони з процесуальними рішеннями та діями судді не може бути підставою для відводу, у зв`язку з чим клопотання про відвід слід передати для його вирішення в порядку ст. 33 ч.1 ЦПК України. При цьому, підстав для зупинення провадження у справі суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 33, 36,40, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати клопотання позивача ОСОБА_1 , про відвід судді Катющенко В.П., необґрунтованим.

Передати клопотання про відвід для вирішення в порядку ст. 33 ч.1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: