Справа № 539/356/19
Провадження № 2/539/378/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді Гудкова С.В.,
з участю секретаря Яценко Л.І.,
представника позивача ОСОБА_1 .,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-
ВСТАНОВИВ:
До цього часу кошти не повернуті, відповідач на дзвінки не відповідає, за місцем проживання відсутній.
Прохає суд: стягнути з відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь позивачки ОСОБА_2 (РНООКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), заборгованість за договором позики від 14.01.2016р. боргу у розмірі 277037,13грн., 3% річних за час прострочення повернення боргу в розмірі 8288,34грн, а всього 285325,47грн. та понесені судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав на їх задоволенні наполягає.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Заяв про поважність пропуску судового засідання, відзиву на позовну заяву не надав.
27.05.2019 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи, згідно ст.280 ЦПК України, оскільки вважає що маються підстави для проведення заочного розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
При цьому, відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа,- незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, виходячи з приписів наведених правових норм, та положень ст.ст.202,207 ЦК України, укладений між сторонами Договір грошової позики від 14 січня 2016 року є підтвердженням укладення договору позики, який внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Згідно ч. 1 ст. 192 ЦК України ,законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.
Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Станом на день подачі позову, курс долара США до української гривні за офіційним курсом НБУ становить 27,703713грн. за 1 долар США. Виходячи з викладеного, сума боргу за договором позики складає в перерахунку на українську гривню 277037,13грн.
Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
З дати настання строку повернення боргу, з 28.012016р., по дату складання позову (24.01.2019р.) час затримки повернення боргу становить 1092дні. 3% річних за вказаний період становить 8388,34грн.
У зв`язку з тим, що відповідач добровільно не повернув кошти за договором позики , суд вважає, що суму заборгованості слід стягнути у примусовому порядку, а тому позов слід задовольнити у повному обсязі.
Позивачем по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2853,25грн. та витрати на проведення оцінки майна в розмірі 250грн Дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст.141 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 192, 202, 207, 247, 526, 533, 625, 1046, 1049, ЦК України, ст.ст. 12, 19, 76, 141, 263-265, 280-284 ЦПК України,
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНООКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), заборгованість за договором позики від 14.01.2016р. боргу у розмірі 277037,13грн., 3% річних за час прострочення повернення боргу в розмірі 8288,34грн, а всього 285325гривень 47коп .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати в розмірі 3487гривень 45коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:
Позивач- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( НОМЕР_3 НОМЕР_2 ), проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), за даними реєстру територіальної громади у м. Лубни - зареєстрованим не значиться, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 )
Текст повного судового рішення виготовлено 27.05.2019 року.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду С.В. Гудков