ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7028/19 Справа № 204/8687/18 Суддя у 1-й інстанції - Самсонова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Панченка Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надра, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма А-Фактор Плюс про визнання частини договору іпотеки недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ТОВ Фірма А-Фактор Плюс звернулося до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилався на те, що звернення ОСОБА_1 з вищевказаним позовом і намагання зробити неможливим здійснення господарської діяльності ТОВ Фірма А-Фактор Плюс свідчить про порушення чинного законодавства, оскільки рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.02.2012 року, що не було скасоване і набрало законної сили, було відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ КБ Надра, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І., про визнання договорів недійсними, зокрема і про визнання недійсним Договору іпотеки № 547/1-Н від 26.10.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 і ВАТ КБ Надра.

Проте, не зважаючи на дану обставину, ОСОБА_1 звертається до суду з аналогічними вимогами, що свідчить про явне порушення закону.

Оскільки питання щодо недійсності Договору іпотеки № 547/1-Н від 26.10.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 і ВАТ КБ Надра, вже було предметом судового розгляду і в задоволенні такої вимоги було відмовлено, повторне звернення до суду з аналогічними вимогами і застосуванням заходів забезпечення позову унеможливлюють здійснення господарської діяльності та свідчить про здійснення штучного спору, який не має на меті реального захисту порушеного, невизнаного або оспореного права позивача, а застосування заходів забезпечення позову відбулося саме на підставі такого штучного позову, без врахування всіх наявних доказів по справі, без врахування інтересів відповідача ТОВ Фірма А-Фактор Плюс та можливості здійснення ним господарської діяльності.

Ураховуючи викладене, заявник просив суд скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2019 року.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2019 року заяву ТОВ Фірма А-Фактор Плюс про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 25.02.2019 року, та знято заборону будь-яким особам, у тому числі суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості відносно нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема щодо його відчуження та/чи обтяження, на підставі пункту 5.3 Договору іпотеки № 547/1-Н від 26.10.2006 року, укладеного між ВАТ КБ Надра і ОСОБА_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Куліш В.І. і зареєстрований в реєстрі за № 1863.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 і 2 статті 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що спір, про який заявлено позивачем у даній справі вже був вирішений судом, по цьому спору вже є рішення, яке набрало законної сили, і яким відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним Договору іпотеки № 547/1-Н від 26.10.2006 року, а тому обставини, що були підставою для накладення заборони на вищезазначене майно, на теперішній час відсутні.

Однак, колегія суддів з такими висновками суду погодитися не може, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень частини 1 статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України). Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Однак, суд першої інстанції, задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, належним чином не дослідив та не перевірив стан відкритого виконавчого провадження, факт повного виконання судового рішення, такі докази матеріали справи не містять.

Зазначене порушення норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин справи, що призвело до однобічного розгляду питання.

Крім того, посилання суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, як на підставу для скасування заходів забезпечення позову на те, що спір, про який заявлено позивачем у даній справі вже був вирішений судом, по цьому спору вже є рішення, яке набрало законної сили, і яким відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсним Договору іпотеки № 547/1-Н від 26.10.2006 року, є безпідставним, оскільки питання про тотожність позовів не може бути предметом розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову, а є окремою процесуальною дією суду.

Відповідно до частини 2 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко