Ухвала

24 травня 2019 року

м. Київ

справа № 752/4814/17

провадження № 61-9471ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Усенко Микола Миколайович, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що 07 грудня 2012 року у приміщенні Акціонерного товариства «Астра Банк» він передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 17 750 доларів США, для погашення кредитної заборгованості ОСОБА_2 . На підставі цього ОСОБА_2 мав відчужити ОСОБА_1 два машино-місця у АДРЕСА_1 , однак машино-місця так і не були відчуженні на користь ОСОБА_1 , а повернути у добровільному порядку грошові кошти ОСОБА_2 відмовився.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 17 750 доларів США, що становить 377 500 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, та апеляційний суд, залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, виходили із того, що під час розгляду цієї справи було встановлено факт здійснення у грудні 2012 року у приміщенні Акціонерного товариства «Астра Банк» ОСОБА_1 обмінно-валютної операції з ОСОБА_2, яка само по собі жодним чином не доводить безпідставність набуття ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 17 750 доларів США, належних ОСОБА_1 Встановити обставини безпідставного набуття грошових коштів неможливо, оскільки ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували його доводи.

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Усенко М. М., на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року - 1 921 грн.

Ціна позову у цій справі становить 17 750 доларів США, що в гривневому еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України становить 377 500 грн і, відповідно,станом на 01 січня 2019 року не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921*500=960 500).

За правилом пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи ціну позову, предмет позову та складність зазначеної справи, а також беручи до уваги, що касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, ураховуючи, що частина шостої статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються у тому числі і на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Додатково Верховним Судом враховано, що судове рішення судом апеляційної інстанції постановлено після набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», тобто після 15 грудня 2017 року.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження узгоджуються із положеннями Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року та постанова Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року ухвалені у малозначній справі, вона не підлягають касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Усенко Микола Миколайович, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 19 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк