ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2269/19 Справа № 183/3339/17 Суддя у 1-й інстанції - Сорока О.В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а:

у липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, одночасно з позовом було подано заяву про його забезпечення шляхом накладання арешту на майно ОСОБА_4, а саме житловий будинок №4 по провулку Ціолковського у м.Новомосковську Дніпропетровської області.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2017 року заяву про забезпечення позову задоволено.

18 грудня 2018 року ОСОБА_3 звернувся з заявою про забезпечення свого позову шляхом заборони Новомосковському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції вчиняти будь-які дії щодо реалізації арештованого майна, а саме будинку №4 по провулку Ціолковського у м.Новомосковську Дніпропетровської області, який належить відповідачу ОСОБА_2

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року заяву про забезпечення позову було задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року скасувати, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою порушено його права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.п.1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відповідно заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача,щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Сукупний аналіз даних положень законодавства дає підстави вважати, що при вирішенні питання про застосування заходів забезпечення позову, суд повинен, крім іншого, зясувати відомості про особу відповідача та про належність йому майна, про накладення арешту на яке просить інша сторона.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та просив стягнути з відповідача борг у розмірі 481.185 грн.

Позивачем ОСОБА_3 достатньо обґрунтовано подану заяву.

Обраний вид забезпечення позову є цілком співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки сума позову 481.185 грн. є достатньої значною.

Колегією суддів не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про неефективність вжитих заходів, чи про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, тому суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку саме про необхідність часткового вжиття заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що дана справа розглянута по суті та 29 березня 2018 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково та з відповідача стягнуто 488.496 грн.20 коп.

Порушень процесуального права, які могли б призвести до скасування ухвали суду першої інстанції, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2017 року про забезпечення позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_5