РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20697/18

пр. № 2/759/2942/19

15 травня 2019 року Святошинський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді П`ятничук І.В.,

при секретарі Медвідчук В.В.,

з участю представника позивача адвоката Писаренко А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської Ради, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 , Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 20.12.2018 р. звернулась до суду з позовом до Київської міської Ради, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 та Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якій просить постановити рішення яким визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на кв. АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачка вказує на те, що після смерті її чоловіка - ОСОБА_3 залишилось спадкове майно - Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 , звернувшись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила передбачений законом строк для прийняття спадщини, також позивачка пояснила, що фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, також вказувала, що прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , яка складається із Ѕ частини вказаної квартири, а також пояснила, що спадкоємцем після батька є її сестра ОСОБА_2 , однак вона посвідчила заяву про відмову від спадщини, тому просила заявлені позовні вимоги задовольнити посилаючись на ст.1261, 1268 ЦК України.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду свого представника з належним чином оформленими повноваженнями, тому є можливим розгляд справи в її відсутності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись при цьому на обставини справи, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Київської міської Ради та представники 3-іх осіб- Головного управління юстиції у м.Києві та Дванадцятої київської нотаріальної контори в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду відзиви на позовну заяву та просили слухати справу у відсутність їх представників, що суд з урахуванням обставин справи вважає за можливе.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подавала.

Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку представників відповідача та 3-іх осіб такою, що не перешкоджає розгляду позовної заяви, суд розглядає заяву без участі представників відповідача та 3-іх осіб.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 (а.с. 9).

Після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_1 відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачки ОСОБА_4 (а.с.10), після його смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому на праві власності (а.с.5).

Як вбачається з матеріалів справи, з заявою про прийняття спадщини після померлого батька позивачка ОСОБА_1 звернулась у встановлені законом строки 07.04.2017 року, а також 06.07.2017 року вона звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка, однак 30.10.2017 року нотаріусом Дванадцятої київської нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка ОСОБА_3 , оскільки вона пропустила шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини (а.с.25).

Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Згідно з інформаційним листом від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до правил статей 316,328 ЦК України: правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги майна спадкодавця ОСОБА_3 та спадкодавця ОСОБА_4 не заявила про відмову від нього, фактично прийняла спадщину, проживає та користується квартирою, здійснює необхідний ремонт, а тому суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1258, 1268, 1269, 1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 3 12, 13, 48, 76-82, 89, 229, 259, 263-265, 265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської Ради, треті особи: Головне управління юстиції у м.Києві, ОСОБА_2 , Дванадцята київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою с.Микілька Борщагівка Києо-Святошинського району Київської обл., паспорт НОМЕР_1 виданий Солом`янським РУГУ МВС України в м.Києві 25.07.2002 року, що зареєстрована в АДРЕСА_2 право власності в порядку спадкування за законом після померлого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.П`ятничук