ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/145/19 Справа № 185/4940/17 Головуючий у першій інстанції: Головін В.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що він є власником частини житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування 1/4 частини будинку, посвідченого 14 березня 1989 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою, та 1/4 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину, посвідченого 31 липня 1985 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою за №3430. Крім нього в його частині даного житлового будинку зареєстровані його колишня дружина ОСОБА_2 , з якою він розірвав шлюб 16 січня 2006 року і яка на даний момент не є членом його сім`ї, а також ОСОБА_1 , які не є власниками даного житлового будинку і не мають права розпоряджатися будинком. Відповідачі самовільно у 2005 році відібрали у нього правовстановлюючі документи на частину його будинку і домову книгу, якими він не може скористатися, постійно погрожують йому повністю забрати його житло, стверджують, що він не отримає його і запевняють, що будинок належить їм. Відповідачі всіляко не допускають його, як власника, до своєї частини будинку на територію садиби і в приміщення самого будинку, перешкоджають проживанню позивачу і його дружині, влаштовують сварки і суперечки. Відповідачі чинять йому, позивачу, перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні його частиною будинку. Відповідачі змінили всі замки і не надають позивачу користуватися цими ключами, а також вільно користуватись його частиною будинку. Позивач вимушений проживати в селі АДРЕСА_2 у його нинішньої дружини. В теперішній час в його частині житлового будинку знаходяться його особисті речі, якими він не може належним чином володіти і користуватися, так як відповідачі чинять йому перешкоди і забороняють входити в його ж частину будинку. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належною йому частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , усунути порушення його прав, як власника даного житлового приміщення, надати йому ключі від будинку і вільний доступ до нього, а також повернути правовстановлюючі документи на його частину будинку; вселити його в належну йому частину будинку АДРЕСА_1 (а.с. 69).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року позов задоволено, вирішено зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належною йому на праві власності частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом вселення ОСОБА_3 в будинок, надання йому вільного доступу до будинку та повернення правовстановлюючих документів на будинок і ключів від будинку. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на судовий збір в сумі по 320,00 грн., з кожного.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог. Вирішено вселити ОСОБА_3 в належну йому на праві власності частину будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 і ОСОБА_1 надати ОСОБА_3 ключі від будинку та не чинити йому перешкоди у володінні і користуванні належною йому на праві власності частиною будинку АДРЕСА_1 . В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про зобов`язання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_3 перешкоди у розпорядженні належною йому на праві власності частиною будинку АДРЕСА_1 , про зобов`язання повернути правовстановлюючі документи відмовлено. Стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі по 320,00 грн., з кожного.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просять ухвалити додаткову постанову щодо позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням шляхом виселення відповідачів з будинку АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про завчасне вручення 26.04.2019 року судових повісток ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які долучені до матеріалів справи. Заява ОСОБА_1 від 21.05.2019 року про відкладення розгляду питання щодо ухвалення у даній справі додаткового судового рішення для надання можливості скористатися правничою допомогою, - є необґрунтованою, будь-яких доводів щодо неможливості отримання правової допомоги до даного судового засідання, враховуючи що повістка отримана завчасно 26.04.2019 року, заявником не наведено, відповідних доказів суду не надано. Відповідачі у судове засідання не з"явились, про наявність поважних причин неявки кожної з відповідачів суду не повідомлено.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно змісту первісної позовної заяви від 23.06.2017 року, ОСОБА_3 просив зобов`язати відповідачів не чинити позивачу перешкоди в користуванні і володінні належною йому частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , усунути порушення прав позивача, як власника даного житлового приміщення, виселити відповідачів з його частини житлового будинку без надання відповідачам іншого жилого приміщення (а.с. 2-3).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 29 січня 2018 року уточнив позовні вимоги та остаточно просив зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у володінні, користуванні і розпорядженні належною йому частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , усунути порушення його прав, як власника даного житлового приміщення, надати йому ключі від будинку і вільний доступ до нього, а також повернути правовстановлюючі документи на його частину будинку; вселити позивача в належну йому частину будинку АДРЕСА_1 (а.с. 69).

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ЦПК України в редакції, що діяла по 14.12.2017 року, крім прав та обов"язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право, зокрема, протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

За положеннями п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Згідно протоколу судового засідання місцевого суду від 29.01.2018 року, позивач змінив позовні вимоги, надавши суду відповідну письмову уточнену позовну заяву (а.с. 69), що не містить вимоги про виселення відповідачів, яка були прийнята судом першої інстанції та, відповідно, судом першої інстанції було розглянуто справу згідно уточнених позовних вимог, про що зазначено в рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року (а.с. 97-90).

Відповідно до письмових матеріалів справи, протоколів та звукозаписів судових засідань місцевого і апеляційного судів, змісту судових рішень у даній справі, питання щодо виселення відповідачів ні місцевим, ні апеляційним судами не досліджувалось та не вирішувалось по суті, пояснення з цього приводу учасниками справи не надавались.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивачем підтверджено, що вимогу про виселення відповідачів ні в місцевому, ні в апеляційному судах він не підтримував, на цей час таких вимог до відповідачів не має.

Виходячи з викладеного, враховуючи, що позивачем підтримані та розглянуті місцевим і апеляційним судами по суті уточнені позовні вимоги, що викладені в позовній заяві від 29.01.2018 року; приймаючи до уваги, що будь-які інші вимоги не були предметом розгляду ні місцевого, ні апеляційного судів, що підтверджується, зокрема, протоколами та звукозаписами судових засідань, - колегія вважає за необхідне залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ухвалення додаткового судового рішення у даній справі.

Крім того, апеляційна скарга відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містить доводів щодо невирішення місцевим судом будь-яких позовних вимог; в суді апеляційної інстанції (до ухвалення постанови від 05 лютого 2019 року) відповідних клопотань з цього приводу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 270, 381 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі по апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді