Провадження №4-с/369/54/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.

секретаря Середенко Б.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області, головний державний виконавець Сорохтей Леся Юріївна, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язати вчинити дію, -

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця. Свої вимоги мотивував тим, що ним отримано по пошті шість постанов державного виконавця щодо встановлених обмежень та повідомлення про внесення до Єдиного реєстру боржників, які вважає неправомірними. Так, постановою державного виконавця від 11 вересня 2018 року відкрито виконавче провадження, але в порушення вимог закону вона не направлена йому рекомендованим листом. Таке порушення унеможливило йому з`явитись своєчасно до виконавця, надати всі чеки, щоб підтверджували сплату ним аліментів, мав право оскаржити її в установленому порядку. Також вважає, що виконавчий лист не був пред`явлений до примусового виконання протягом восьми років, бо мало місце добровільне виконання рішення суду. Тому в подальшому всі постанови виконавця щодо встановлених обмежень, внесення відомостей про нього як боржника є неправомірними. Виконавцем вказано, що заборгованість утворилась за період з 15 вересня 2010 року по 01 серпня 2018 рік в розмірі 108 460,25 грн., але виконавчий лист був пред`явлений лише у серпні 2018 року, тому нарахування заборгованості має проводитись саме з дня пред`явлення листа до виконання. І всі обмеження мають нараховуватись на заборгованість, яка виникає після пред`явлення виконавчого листа до виконання. Тому заборгованість в розмірі 108 460,25 грн. є неправомірною. Також зазначив, що обмеження у праві керування транспортним засобом фактично є перешкодою для працевлаштування і відповідно мати більший заробіток для утримання і доньки, і своєї нової родини.

Просив суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо не надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 вересня 2018 року щодо примусового виконання рішення суду від 06 жовтня 2010 року; зобов`язати державного виконавця надіслати боржнику рекомендованим поштовим відправленням постанову про відкриття виконавчого провадження; визнати неправомірними та зобов`язати державного виконавця скасувати постанови державного виконавця від 26 вересня 2018 року про встановлення тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон, у праві керування транспортними засобами, у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною, охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, про арешт майна боржника, та повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників; зобов`язати державного виконавця скасувати розрахунок розміру заборгованості від 26 вересня 2018 року та відкликати повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

У судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримав. Просив задоволити скаргу та відновити порушене право.

У судове засідання представник Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області, головний державний виконавець Сорохтей Леся Юріївна, ОСОБА_2 не з`явились. Про час та місце розгляду скарги повідомлені. Причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду, відзиви, пояснення не надходили.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 листопада 2018 року були витребувані матеріали виконавчого провадження, які надійшли до суду лише 23 квітня 2019 року.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Встановлено, що рішенням Києво-Святошинському районного суду Київської області від 06 жовтня 2010 року у справі № 2-4336/10 задоволено позов ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі ј частини всіх видів його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 15.09.2010 року.

Ухвалою Києво-Святошинському районного суду Київської області від 19 червня 2018 року у справі № 2-4336/10 за заявою ОСОБА_5 виправлено описки у виконавчому листі Києво-Святошинському районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року № 2-4336/10.

06 вересня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТЮ у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року № 2-4336/10.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

При цьому ст. 18 Закону встановлений обов`язок виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст. 26 Закону передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

06 вересня 2018 року разом із вказаною заявою до Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТЮ у Київській області пред`явлено виконавчий лист Києво-Святошинського районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року № 2-4336/10 та копію ухвали Києво-Святошинському районного суду Київської області від 19 червня 2018 року у справі № 2-4336/10 про виправлення описки у виконавчому листі Києво-Святошинському районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року № 2-4336/10.

Постановою Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТЮ у Київській області Сорохтей Лесі Юріївни від 11 вересня 2018 року відкрите виконавче провадження з примусового виконання рішення виконавчого листа № 2-4326/10, виданого 6 жовтня 2010 року Києво-Святошинським районним судом Київської області.

Порядок надсилання копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) встановлений ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Так, документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.

На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

З наданих суду копій матеріалів виконавчого провадження ВП № 57164313 вбачається, що згідно супровідного листа копія постанови про відкриття виконавчого провадження була направлена боржнику 11 вересня 2018 року. Разом з тим, даний лист не містить реєстраційного номеру вихідної кореспонденції, не вказано кількість додатків до листа. Тому даний лист не може вважатись підтвердженням належного виконання державним виконавцем свого обов`язку.

Інших доказів про направлення ОСОБА_1 рекомендованим відправленням постанови від 11 вересня 2018 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4326/10 від 6 жовтня 2010 року згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» суду не надано. Тому в цій частині доводи скарги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а саме щодо визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання державного виконавця направити постанову про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державний виконавець після відкриття виконавчого провадження здійснив розрахунок заборгованості, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 26 вересня 2018року за період з 15 вересня 2010 року по 01 серпня 2018 року становить суму 108460 грн. 25 коп.

26 вересня 2018 року головним державним виконавцем направлено повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників.

Згідно ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за два роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 30 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

У подальшому постанова про накладення штрафу у розмірі, визначеному абзацом першим цієї частини, виноситься виконавцем у разі збільшення розміру заборгованості боржника на суму, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік.

Суми штрафів, передбачених цією частиною, стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу.

Відповідно до п. 4 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 02 квітня 2019 року визнано неправомірною постанову Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорохтей Лесі Юріївни від 26 вересня 2018 року ВП № 57164313 про накладення штрафу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів в сумі 54 230 грн 12 коп 50% від суми заборгованості 108 460,25 грн. Зобов`язано Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорохтей Лесю Юріївну скасувати постанову Головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Сорохтей Лесі Юріївни від 26 вересня 2018 року ВП № 57164313 про накладення штрафу про стягнення з ОСОБА_1 користь ОСОБА_5 штрафу у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті аліментів в сумі 54 230 грн 12 коп 50% від суми заборгованості 108 460,25 грн.

При цьому судом було встановлено, що головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТЮ у Київській області Сорохтей Л. Ю. не надано доказів про те, що з дня пред`явлення ОСОБА_2 6 вересня 2018 року до Києво-Святошинського районного відділу ДВС ГТЮ у Київській області виконавчого листа Києво-Святошинському районного суду Київської області від 6 жовтня 2010 року № 2-4336/10 та ухвали Києво-Святошинському районного суду Київської області від 19 червня 2018 року у справі № 2-4336/10 про виправлення описок виникла заборгованість на суму 108460 грн 25 коп. За вказаних обставин підстави для застосування до ОСОБА_1 штрафу, передбаченого ч. 14 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», в розмірі 54 230 грн 12 коп. відсутні.

Відповідно до ч.7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

У судове засідання державний виконавець не з`явився, жодних пояснень суду не надав, у матеріалах виконавчого провадження є копії чеків, квитанцій, але виконавцем перерахунку не проведено, не надано й відмови у проведення такого перерахунку, тому обґрунтованими є доводи скарги щодо неправомірного нарахування заборгованості, скасування розрахунку та зобов`язання виконавця виключити відомості з реєстру боржників.

Відповідно до ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» від 07.12.2017 року, який набрав чинності 06.02.2018 року, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

При цьому в ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» внесено зміни, а саме доповнено частиною 4, згідно якої строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частин дев`ятої, дванадцятої статті 71 цього Закону, обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також встановлено, що постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року накладено арешт на майно ОСОБА_1

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року встановлено тимчасове обмеження боржника у праві на полюванні.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною, охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 , у праві керування транспортними засобами.

Всі тимчасові обмеження встановлені до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Суд приймає до уваги те, що тимчасові обмеження в праві є обмеженням прав особи. Так, зокрема статтею 33 Конституції України, особі гарантовано свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Свобода пересування і право на вибір місця проживання, вперше було передбачене статтями 13 і 14 Загальної декларації прав людини, згідно з якими кожна людина має право на свободу пересування і обрання собі місця проживання в межах кордонів кожної держави, право залишати будь-яку країну, включаючи також її власну, і повертатися до своєї країни, право шукати притулок від переслідувань (за винятком таких, які викликані вчиненням неполітичного злочину або діяннями, що суперечать цілям і принципам ООН) в інших країнах і користуватися цим притулком.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

У відповідності до ст.3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Гочев проти Болгарії» («Gochev v. Bulgaria» від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі; по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції; по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування).

При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід зазначити, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості; проте навіть якщо зазначене обмеження свободи пересування було виправданим на самому початку, воно може стати непропорційним і таким, що порушує права людини, якщо воно автоматично продовжуватиметься протягом тривалого періоду.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, будь які умови обмеження у свободі пересування у разі його застосування обов`язково мають бути визначені законом.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Крім того, боржник виконав вимоги ч.4 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено обов`язок сторони виконавчого провадження невідкладно повідомити виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, інформації про сплату ним коштів в рахунок аліментів державному виконавцю не надавав

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 надав державному виконавцю копії квитанцій щодо сплати аліментів, що підтверджено матеріалами виконавчого провадження.

У судове засіданні державний виконавець не з`явився, будь-які пояснення щодо отриманих квитанцій не надав та необхідності в подальшому застосування вищевказаних обмежень, зважаючи на те, що вони застосовуються до визначення виконавцем заборгованості. Державний виконавець не надав суду будь-яких підтверджень при вирішенні питання про встановлення обмежень щодо доведеності факту зловживання процесуальними правами чи невиконання боржником обов`язків, наявність непогашеної заборгованості, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».Належних та допустимих доказів на спростування доказів скаржника щодо погашення ним заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за шість місяців, що обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем у передбаченому ст.ст.12, 81 ЦПК України порядку суду не надано.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження ухилення боржника від сплати аліментів, характер та посадові обов`язки державного виконавця, неможливість застосування обмежень до невизначення заборгованості та строків такої заборгованості, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та її задоволення.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,81,141,200,206,263-265,447-453ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного управління територіального управління юстиції в Київській області, головний державний виконавець Сорохтей Леся Юріївна, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов`язати вчинити дію задоволити.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області щодо не надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 вересня 2018 року ВП№57164313.

Зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області надіслати Пісковому Сергію Павловичу рекомендованим поштовим відправленням постанову про відкриття виконавчого провадження від 11 вересня 2018 року ВП№57164313.

Визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року про накладення арешту на майно ОСОБА_1 .

Визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві на полюванні.

Визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною, охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії.

Визнати неправомірною та зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області скасувати постанову головного державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС ГТУЮ в Київській області від 26 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами.

Визнати неправомірним повідомлення про внесення відомостей про боржника до Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_1 державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області.

Зобов`язати державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області скасувати розрахунок розміру заборгованості від 26 вересня 2018 року та виключити з Єдиного реєстру боржників повідомлення про боржника ОСОБА_1 .

Інформація про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Києво-Святошинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, м.Вишневе, вул. Л.Українки, буд.86.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення або складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений 29 квітня 2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич