Провадження № 4-с/752/5/19
У Х В А Л А

Іменем України

20.06.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.,

з участю секретаря - Петрова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»» на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Верес В.В., заінтересована особа: ОСОБА_1

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Верес В.В.

Відповідно до поданої скарги заявник просить визнати неправомірними дії та рішення державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ ГТУЮ у м.Києві Верес В.В. щодо невиконання рішення Апеляційного суду м.Києва від 27.04.2016 р. № 22-ц/796/5705/2016, зобов`язати державного виконавця виконати рішення Апеляційного суду м.Києва від 27.04.2016 р.

Скарга обґрунтована тим, що 17.10.2016 Публічне акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулося до Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з заявою про звільнення майна з-під арешту за Вих. № 46756 на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2016 №22-ц/796/5705/2016.

Згідно із вказаним рішенням, суд вирішив зняти арешти та заборону на відчуження з нерухомого майна а саме: однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), які накладені 13 грудня 2010 року, згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони щодо його відчуження № 1096/8 та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка винесена під час здійснення виконавчих дій по виконавчому провадженню НОМЕР_2 відкритому 03 червня 2010 року, які винесені державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції, щодо боржника ОСОБА_1 .

У своїй заяві Банк просив зняти арешт на підставі ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-//ІІІ, відповідно до якої, у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

21.10.2016 року державним виконавцем Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Верес В.В. було надано відповідь на звернення від 17.10.2016, в якій повідомляється про те, що виконавче провадження НОМЕР_2 перебувало на виконанні у відділі з 03.06.2010 по 23.12.2014 та повернуто стягувачу у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 606-ХІУ від 21.04.1999 року), отже відповідно до ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" (№ 606-ХІХ/ від 21.04.1999 року) зняти арешт з майна боржника не виявляється можливим, оскільки, виконавче провадження № 19656370 завершено.

Вказану відповідь разом із рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.04.2016 №22-ц/796/5705/2016 представник Банку отримав 21.10.2016 нарочно.

Заявник вважає такі дії державного виконавця неправомірними, а рішення державного виконавця у вигляді відповіді на запит таким, що порушує права Стягувача за виконавчим документом.

На підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва Шумко А.В. від 04.11.2016 р. відкрито провадження за скаргою.

16.01.2019 р. на підставі розпорядження керівника апарату суду № 98 від 15.01.2019 р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу від 16.01.2019 р. справа передана в провадження судді Голосіївського районного суду м.Києва Колдіної О.О. та прийнята в провадження.

Представник заявника та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про місце і час судового розгляду повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що на виконанні в ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві перебувало виконавче провадження № 19656370, що відкрито на підставі виконавчого листа № 2-1980, виданого 14.05.2010 р. Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Кредит Дніпро» заборгованості за кредитним договором.

13.12.2010 р. державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві в межах виконавчого провадження накладено арешт на все нерухоме майно боржника ОСОБА_1

22.06.2011 р. проведено опис та арешт майн - квартири АДРЕСА_2 .

23.12.2014 р. державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» в зв`язку із встановленням мораторію на звернення стягнення на майно відповідно до Закону України «про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

27.04.2016 р. Апеляційним судом м.Києва ухвалено рішення у справі за позовом ПАТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 , ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві про звільнення майна з-під арешту», відповідно до якого позов задоволено, знято арешт та заборону на відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , який накладено 13.12.2010 р. згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 19656370.

17.10.2016 р. Банк звернувся до Голосіївського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві з заявою про зняття арешту та заборони на відчуження нерухомого майна на підставі рішення Апеляційного суду м.Києва від 27.04.2016 р.

21.10.2016 р. Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві ПАТ «Кредит Банк Дніпро» надана відповідь про неможливість зняття арешту на підставі ст.59 Закону України про виконавче провадження» в зв`язку із завершенням ВП № 19656370.

Згідно з ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (ст.451 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного участині шостійстатті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбаченіпунктом 1-2розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеногочастиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченомустаттею 11Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

В даному випадку, обставини, визначені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні, а виконавче провадження завершено, що виключає вчинення державним виконавцем дій щодо зняття арешту з майна.

Таке питання вирішено судом і заявник не позбавлений можливості звернутись до державного реєстратора з метою зняття обтяження з нерухомого майна.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»» на дії державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Верес В.В., заінтересована особа: ОСОБА_1 , відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя