Справа №409/239/19
Пров.№2/409/461/19

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року смт.Білокуракине
Білокуракинський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді: О.Ю.Максименко
за участю секретаря судових засідань: А.М.Малик
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Зоря" про розірвання договору оренди земельної ділянки, -
Позивач звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірма "Зоря" про розірвання договору оренди земельної ділянки.
Позивач в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.
Представник позивача - Заїка В.К. в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання 29.08.2019р. та 03.10.2019 року не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштових відправлень. Згідно повернутих до суду повідомлень про вручення поштового відправлення уповноважена особа відповідача отримала судові повістки, про що свідчить її особистий підпис на повідомленнях. Причин неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило.
03.10.2019 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
На підтвердження не сплати відповідачем орендної плати в 2018 році позивачем надано виписки по картковому рахунку (а.с.14-18).
Згідно частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Підставам виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статі 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В позовній заяві позивачі посилаються як на підставу розірвання договорів оренди земельної ділянки на ст.ст. 610, 611, ЦК України, а саме щодо наслідків порушення зобов`язання, проте суд зауважує, до вказаних правовідносин має бути застосований Закон України «Про оренду землі», який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди.
Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Тобто, йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Істотність порушення визначається судом виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.
У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення.
Відповідно до п.д ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.
Отже, договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати (два та більше випадків).
Відповідно до ст. 13 ЦПК України Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до ст. 77 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем не надано суду в якості доказів копій договорів оренди земельної ділянки, які він просить розірвати. У своєму відзиві відповідач зазначає, що за тими реквізитами, які зазначені позивачем в своїх позовних вимогах, вони договорів оренди землі із позивачем не укладали. Позивач та його представник не зверталися до суду із клопотанням про витребування договорів оренди землі; в позовній заяві не зазначали, що ці договори у позивача, як сторони договору, відсутні. У зв`язку із чим суд не взмозі перевірити ані умови договорів, на порушення виконання яких посилається позивач, ані їх реквізити чи взагалі їх укладення. Позивач на підтвердження укладення договорів оренди землі надає витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, згідно яких між ним та відповідачем існують договірні відносини, проте, в даних витягах відсутні реквізити зазначених договорів та суд не може бути впевненим, що мова йде саме про оспорювані договори. Крім того, суд враховує заперечення відповідача, що за зазначеними позивачем реквізитами договори оренди землі із позивачем не укладалися. Окрім того, суд зауважує, що відзив на позовну заяву був направлений як позивачу, так і представнику позивача, яку вони отримали, про що представник позивача повідомив суд в підготовчому засіданні. Проте, уточненої позовної заяви із виправленням можливих описок до суду надано не було. Відповідь на відзив позивач та (або) представник позивача не подавали.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судових засіданнях.
В підготовчому засіданні брав участь представник позивача. З процесуальними правами та обов`язками він ознайомлений, клопотань про надання або витребування доказів ним не заявлялося, в підготовчому засіданні представник позивача, який є адвокатом, повідомив, що всі докази, які він вважає за потрібне, він суду надав.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем та представником позивача не надано суду належних та допустимих доказів щодо обґрунтування своїх позовних вимог, а тому позовні вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають.
Також не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 13, 15, 21, 30, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 509, 525, 526,610, 611, 620, 626, 627, 629, 651 ЦК України, ст. 141 ЗК України, ст.ст. 9, 10, 12, 13, 43, 77-81, 89, 141, 259, 263-265, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд, -
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі за необґрунтованістю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Луганського апеляційного суд через Білокуракинський районний суд Луганської області на підставі п.15.5 ч.1 Розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Білокуракинським РВ УМВС України в Луганській області 04.01.1998р., зареєстрований за адресою: с.Нещеретове Білокуракинський АДРЕСА_1 .
Представник позивача: ОСОБА_2 Кузьмич, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 590 від 19.04.2000 року, адреса: кв. Миру АДРЕСА_2 Луганської АДРЕСА_3 .
Суддя Білокуракинського
районного суду Луганської області О.Ю. Максименко