КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2019 року Київський апеляційний суд в складі:

Судді - доповідача: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 рокупозовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 6 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи неподаною та повертаючи заяву заявнику у зв`язку з тим, що вона не усунула недоліки позовної заяви , суд першої інстанції виходив із того, що заявником не були виконані вимоги ухвали від 26 грудня 2018 року.

Проте, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи, виходячи з наступного.

До неналежно оформленої позовної заяви застосовуються положення статті 185 ЦПК України.

Згідно статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ним ухвали.

Ураховуючи положення ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, повернення заяви з тих підстав, що позивач не виконав вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала відповідну ухвалу суду, але ухилилась від виконання вимог, вказаних в ухвалі.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26.12.2018 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для виправлення недоліків, а саме, сплати судового збору та надання заявником належно завірених копій документів, які є доказами по справі, зокрема копію заповіту, який позивач просить визнати недійсним. Визначено строк для усунення недоліків, що не може перевищувати десять днів з дня отримання копії ухвали суду.

Із матеріалів справи убачається, що копію зазначеної ухвали суду позивач отримала 11.02.2019, що убачається із наявної в матеріалах справи розписки (а.с. 9).

На виконання вимог ухвали від 26.12.2018 заявником 21.02.2019 подано заяву , в якій вона просить витребувати спадкову справу із нотаріальної контори, так як вона позбавлена можливості самостійно отримати зазначений доказ, а також із клопотанням про звільнення її від сплати судового збору або про розстрочку сплати судового збору, оскільки вона є особою малозабезпеченою.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що визнаючи позовну заяву ОСОБА_1 , неподаною та повертаючи її заявнику, суд першої інстанції передчасно прийшов до висновків, що ухвала суду першої інстанції про усунення недоліків не виконана.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь - якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Неспроможність особи одноразово сплатити судовий збір не повинна її позбавляти доступу до правосуддя. Законодавець передбачив шляхи вирішення цього питання, в тому числі і шляхом розстрочки та відстрочки сплати судового збору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що передчасне повернення заяви порушує право заявника на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.ХІ.1950).

За таких обставин оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 3 червня 2019 року.

Суддя - доповідач:

Судді: