ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2982/19 Справа № 214/709/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Хомініч С. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1,

відповідач ФОП ОСОБА_2,

розглянувши у спрощенному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року, ухваленого суддею Хомініч С.В, у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 30 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 про захист прав споживачів та зустрічно позовною заявою ФОП ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди.

В мотивування заявлених вимог посилається на, що на сайті «OLX» він побачив оголошення про реалізацію меблів магазином «Меблі по каталогу», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200 років Кривому Рогу, буд. 12.

Він 12.10.2015 оформив замовлення на кухонний гарнітур «Паула та сплатив 13100 грн. авансу, повна вартість гарнітуру склала 13740 грн. Після виготовлення, доставки та збірки кухонного гарнітуру, він виявив недоліки, а саме: відсутній верхній карниз, барна стійка не відповідає розмірам, фасад верхніх шаф не відповідає тому малюнку, який є у каталозі, дверцята барної стійки зламані, не відповідний розмір та колір усієї поверхні гарнітуру. Про недоліки він повідомив у претензії працівникам магазину з вимогою їх усунення, які не виконано. Після уточнення позовних вимог, позивач просить суд: зобовязати відповідача повернути сплачені авансом 13100 грн. за виготовлення і установку кухонного гарнітуру, сплатити моральну шкоду та витрати на правову допомогу.

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.07.2016 позов ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалою цього ж суду від 13.12.2016 задоволено заяву ФОП ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення, заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку .

У квітні 2017 року ФОП ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 звернувся до неї 12.10.2015 з проханням придбати кухонний гарнітур «Паула».

Згідно бланку замовлення від 12.10.2015 позивачем та відповідачем погоджено замовлення на суму 13740 грн. Після перевірки якості, повної комплектації та співвпадання з бланком замовлення товару ОСОБА_1 підписав талон доставки товару, в якому власноруч поставив свій підпис та претензій до неї він не мав. 19.10.2015 ОСОБА_1 знову звернувся з претензією, що після того, як ним був зібраний кухонний гарнітур він виявив недоліки щодо барної стійки. Того ж дня вона повернула згідно претензії частину коштів в сумі 1660 грн. До інших складових кухонного гарнітуру претензій не було. 19.11.2015 ОСОБА_1 написав скаргу на імя голови Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_3 в якій стверджував, що йому відмовились повернути кошти за товар неналежної якості, але після проведення перевірки головою Саксаганської районної у місті ради та проведеної перевірки 26.11.2015 правоохоронними органами прийшли до висновку, що претензії є безпідставними.

Після проведення перевірок на виявлення порушення прав споживачів органами виконавчої влади ОСОБА_1 почав погрожувати їй в телефонних дзвінках. Постійно приходив до місця здійснення діяльності позивача здійснював сварки, принижував позивача. Своїми неправомірними діями ОСОБА_1 завдав їй значної моральної шкоди, яка виразилась в приниженні її честі і гідності заподіянні душевних і моральних страждань. Моральну шкоду оцінює в 50000 грн.

Ухвалою Саксаганського районного суду від 29.06.2017 заявлений первісний та зустрічний позови обєднано в одне провадження.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року відмовлено в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимогах.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення його прав, як споживача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

В мотивування доводів апеляційної зазначає, що суд не взяв до уваги невідповідність зібраної меблі до зразка, який було запропоновано. Відсутній карниз, фасади не відповідають малюнку у каталозі, дверцята барної стійки зламані, барна стійка не відповідає розмірам, що завдало йому багато незручностей та спричинило моральні страждання.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просила рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. В мотивування відзиву зазначила, що позивач після перевірки замовлення та його якості власноруч написав, що не має претензій до доставленого товару. За повернутий позивачем верх барной стінки йому повернуті кошти в сумі 1660 грн.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду оскаржується позивачем лише в частині відмови в задоволенні первісного позову, тому в частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом встановлено що згідно бланку замовлення ОСОБА_1 12.10.2015 замовив у магазині «Меблі», який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, пр. 200 років Кривому Рогу, буд. 12, кухню «Паула», кольору береза, стандарт, вартістю 13740 грн. Доставка гарнітуру склала 200 грн., а занос 30 грн. (том1, а.с. 29).

ОСОБА_1 12.10.2015 доставили куплений кухонний гарнітур, що підтверджується талоном доставки товару. В якому міститься підпис позивача ОСОБА_1, що претензій до комплектності та якості товару не має (том. 1 а.с. 81).

Як видно з тексту претензії від 19.10.2015 ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_2 після зібрання кухонного гарнітуру, виявив недоліки щодо барної стійки,її розмірів. Того ж дня відповідач повернула ОСОБА_1 частину коштів в сумі 1660 грн. (а.с. 29,81 том1).

Пізніше, ОСОБА_1 21.10.2015 звернувся до ФОП ОСОБА_2 з претензією в якій вказав, що він виявив недоліки, а саме: відсутній верхній карниз, барна стійка не відповідає розмірам які повинні були бути, фасад верхніх шаф не відповідає тому малюнку, який є у каталозі, дверцята барної стійки зламані, не відповідний розмір та колір усієї поверхні гарнітуру. Просив повернути вартість барної стійки, замінити двері фасаду над витяжною шафою на фігурні та поставити карниз. В разі невиконання його вимог, просив повернути кошти за кухню в розмір 12310 грн (а.с. 5 том1).

ОСОБА_1 16.11.2015 звернувся зі скаргу на імя голови Саксаганської районної у місті ради ОСОБА_3 в якій стверджував, що йому відмовились повернути кошти за товар неналежної якості (а.с. 82а том1).

Згідно відповіді виконкому Саксаганської районної у місті ради на № П-946-П/124 від 16.11.2015, на звернення ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2 надала пояснення, що організаційні роботи з продажу товару вона виконала. Монтажем кухонного гарнітуру вона не займалася. За барну стійку, від якої відмовився замовник, в сумі 1660 грн. кошти повернуто. Рекомендовано ОСОБА_1 у звязку зі спірним характером звернутися до суду. ( а.с.126 том1 ).

Ухвалюючи рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, що виявлений недолік відноситься до істотного недоліку товару, що він не може бути усунутий, або що його усунення потребує більше 14 днів, тому відсутні підстави для повернення коштів за отриманий позивачем товар.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Спір між сторонами виник з приводу якості наданої відповідачем ФОП ОСОБА_2 продукції меблів по замовленню позивача ОСОБА_1

Відповідно до статті 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Визначення поняття гарантії якості товару міститься у частині першій статті 675 ЦК України, якою передбачено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що виявлені ним недоліки придбаних меблів є істотними, що їх неможливо усунути.

В матеріалах справи міститься сертифікат відповідності та висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи, згідно якого підтверджено відповідність кухні «Паула» ГОСТ 16371.93 «набори корпусних меблів для використання в побуті за призначенням», що спростовує посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що меблі неналежної якості (а.с.119 том 1).

Колегія суддів не може погодитися із доводами апеляційної скарги позивача, що до відповідальності відповідача за виготовлення та збірку кухонного гарнітуру. Як видно з матеріалів справи, відповідач ФОП ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання щодо поставки товару, в комплектації обраної позивачем, вона не є виробником товару. Крім того, згідно комплектації зазначеної в толоні д- доставки від 12 жовтня 2015 року, що відповідає бланку-замовленні. В переліку комплектуючих кухонного гарнітуру відсутній карніз, як і вартість його, та відповідна оплата позивачем, тому доводи апеляційної скарги про відсутність карнізу в комплектуючих доставленого гарнітуру не можна визнати обґрунтованим, бо його замовлення та оплату позивачем не проведено.

Доводи апеляційної скарги позивача про стягнення з відповідача компенсації моральної шкоди та витрат за надання правової допомоги є безпідставними, такими, що не підлягають задоволенню. З огляду на недоведеність заявлених позовних вимог в частині вини відповідача в порушенні на думку позивача його прав, як споживача, вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди є похідними, такими, що задоволенню не підлягають. Судові витрати, повязані із розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача, що передбачено положенням ст.141 ЦПК України. Тому, вимоги в апеляційній скарзі про стягнення на користь позивача витрат за надання правової допомоги в сумі 500 грн. задоволенню не підлягають.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 14 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: