КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/117/19
Провадження №2/319/170/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Хамзіна Т.Р.,

секретар судового засідання Фінько Ю.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Куйбишевського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника позивача ОСОБА_2 до Сніжнянської міської ради Донецької області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До Куйбишевського районного суду 05 лютого 2019 року звернувся представник позивача ОСОБА_1 з позовом до Сніжнянської міської ради Донецької області (далі відповідач) провизначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 08 лютого 2018 року. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді нарахованої, але не виплаченої пенсії у сумі 68 630,25 грн. На час смерті ОСОБА_3 єдиним спадкоємцем за законом був її син ОСОБА_1, який не мав можливості звернутись із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 у встановлений законодавством шестимісячний строк, у звязку з тим, що він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Лише у жовтні 2018 року позивач зміг отримати свідоцтво про смерть матері ОСОБА_3 13.11.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у звязку із пропуском строку, який відведено для прийняття спадщини. Тому вимушений звернутись до суду із зазначеним позовом, просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини терміном у три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили та визнати за ним право власності на нараховану, але не виплачену ОСОБА_3 пенсію у сумі 68 630,25 грн. в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця, яка померла 08.02.2018.

Позивач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, будь-яких заяв або клопотань суду не надав.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб на підставі наявних у суду матеріалів відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.

Суд, зясувавши позиції сторін та інших учасників у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи дані та докази, надавши їм оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-БК № 619199, виданого повторно 26.09.2018 відділом ДРАЦС Сніжнянського міського управління юстиції Донецької області, 11 лютого 1967 року народився ОСОБА_1, батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 8).

19 жовтня 2018 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 19.10.2018 Соломянським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с. 9).

ОСОБА_6 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54939360 від 30.01.2019 (а.с. 13) за параметром запиту ОСОБА_3 інформація відсутня.

Тобто позивач до нотаріальної контори для оформлення спадщини за законом не звертався.

ОСОБА_6 зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54939364 від 30.01.2019 (а.с. 14) за параметром запиту ОСОБА_3 інформація відсутня.

Отже, спадкодавцем за життя не було складено заповіту.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою або застереженням. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

ОСОБА_6 з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 1220 ЦК України, передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути визнані поважними причинами, з яких спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, однак ці обставини мають бути такими, що унеможливлювали або утруднювали її своєчасне подання.

Судом встановлено, що на теперішній час позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. Протягом встановленого законом строку звернення до нотаріальної контори після смерті матері позивач не звернувся із заявою, оскільки, за його твердженням, він проживав у ІНФОРМАЦІЯ_1, яке відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014, і лише у жовтні 2018 року зміг отримати свідоцтво про смерть ОСОБА_3

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у звязку із пропуском строку, який відведено для прийняття спадщини, що підтверджується довідкою №228/01-16 від 13.11.2018. Нотаріусом також розяснено порядок встановлення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 10).

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні питання поважності причин пропущення позивачем законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини, судом враховане наступне:

02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності 15 жовтня 2014 року (далі Закон № 1669 -VІІ).

Відповідно до ч.1 ст. 9-1 Закону № 1669-VІІ, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, зокрема і місто Сніжне Донецької області.

Місцем смерті спадкодавця та місцем проживання позивача є м. Сніжне Донецької області, яке відповідно до розпорядження КМУ від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція.

Вїзд та виїзд на територію, що непідконтрольна Україні, є ускладненим, що є загальновідомим фактом.

Також звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини можливе лише після надання доказів смерті спадкодавця, тобто свідоцтва про смерть, виданого уповноваженим на це органом. Видача свідоцтва про смерть особи, яка померла на тимчасово окупованій території можлива лише після отримання рішення суду про встановлення факту смерті такої особи на тимчасово окупованій території України. Здійснення наведеної процедури також вимагає певних зусиль та часу.

Тож, наведені позивачем причини пропуску строку, встановленого ст. 1270 ЦК України суд визнає поважними.

При вирішенні питання про можливість визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 суд приймає до уваги, ті обставини, що в місті Сніжне Донецької області проводилися активні бойові дії, визнає дані обставини загальновідомими, відповідно до ч. 3 ст. 82 ЦПК України.

За таких обставин вбачається, що позивач, як спадкоємець першої черги, в період строку подання заяви про прийняття спадщини, пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, а на підставі норм чинного законодавства, вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, яка ніким не прийнята.

Разом із тим суд враховує, що позовна заява ОСОБА_1 містить позовну вимогу про визнання його спадкоємцем майна померлої, а саме про визнання за ним права власності на нараховану, але не виплачену ОСОБА_3 пенсії в сумі 63 630,25 грн.

Однак, суд не може задовольнити вказану вимогу у звязку із наступним.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 судам розяснювалось, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК та набути право на спадщину згідно до ч. 5 ст. 1268, ст. ст. 1269-1299 ЦК. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбутися лише після прийняття спадщини.

ОСОБА_6 з довідкою, виданою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 від 13.11.2018 року №228/01-16 після смерті ОСОБА_3, яка померла 08.02.2018 року, спадкову справу не було заведено, у звязку з пропущенням строку, який відведено для прийняття спадщини. Нотаріусом також розяснено порядок встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, визнання права власності позивача на спадщину, що складється із невиплаченої пенсії, є передчасним, оскільки позивач має здійснити певні передбачені законодавством дії із прийняття цієї спадщини. Надання додаткового строку для прийняття спадщини дозволить врегулювати це питання в позасудовому порядку. Отже права ОСОБА_1 в цій частині не порушені.

З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги в частині визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, та не вбачає підстав для вирішення питання про визнання за позивачем права на спадщину, оскільки спір щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись ст. 55, 124 Конституції України, ст.ст. 1216-1218, 2020, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.12, 76, 77, 81, 83, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в особі представника ОСОБА_2до Сніжнянської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на нараховану, але не виплачену пенсію в порядку спадкування задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (зареєстрований за адресою: 86500, АДРЕСА_1, проживає за адресою: 01042, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1), додатковий строк тривалістю в три місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його матері ОСОБА_3, яка померла 08.02.2018 року.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суд набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1; зареєстрований за адресою: 86500, АДРЕСА_1, проживає за адресою: 01042, АДРЕСА_2.

Відповідач: Сніжнянська міська рада Донецької області, ідентифікаційний код юридичної особи 33681255; місцезнаходження: 86500, Донецька область, м. Сніжне, вул. Леніна, буд. 39.

Суддя: Т.Р.Хамзін