Справа № 466/971/19 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/1866/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: головуючого судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 22 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила: розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_1 , зареєстрований 17.07.2010 року у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1234;

стягувати з ОСОБА_1 в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісячно, з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення дочкою повноліття;

прийняти рішення щодо спільного сумісного рухомого майна в її (позивача) користь;

прізвище « ОСОБА_4 » змінити на дівоче прізвище « ОСОБА_5 »;

вирішити питання судових витрат.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 22.04.2019 року позовні вимоги роз`єднано, виділено у самостійні провадження позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та про поділ майна подружжя.

Свої вимоги про стягнення аліментів позивач обґрунтовувала тим, що з моменту фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач участі у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченні не приймає, дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні, про те, чи відповідач офіційно працевлаштований і який отримує дохід, їй невідомо, а тому просила присудити аліменти в твердій грошовій сумі у вказаному вище розмірі для забезпечення належного утримання дитини відповідно до її віку.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.04.2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено.

Вирішено стягувати з ОСОБА_1 у користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 гривень щомісячно, починаючи з 08.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт зазначає, що він усвідомлює свій батьківський обов`язок утримувати дитину, ніколи не забуває про свою дочку та добровільно сплачує кошти на її утримання, але в меншому розмірі, ніж просить позивач.

Просить врахувати, що сплата аліментів у визначеному судом розмірі ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки він офіційно не працевлаштований та не має стабільного доходу.

Зазначає, що суд безпідставно не врахував додані ним квитанції на підтвердження добровільної сплати аліментів на дитину.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог абзацу 2 частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 24.09.2019 року, є дата складення повного судового рішення 04.10.2019 року.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідач визнав, що дитина проживає разом зі своєю матір`ю позивачем ОСОБА_2 , окремо від нього, і підтвердив відсутність у нього стабільного доходу та інших утриманців.

Відповідач також визнав й ту обставину, що в добровільному порядку між ним та позивачем не вирішено питання матеріального утримання дитини, однак, починаючи з березня 2018 року, він надав позивачу щомісячно грошові кошти на утримання дитини, але в меншому розмірі, ніж вона просить.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч.2 ст.181 СК).

Згідно з ч.3 ст.181 СК України, за відсутності такої домовленості між батьками, аліменти присуджуються за рішенням суду у користь того із батьків, з ким проживає дитина, у частці від доходу платника або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; а також інші обставини, які мають істотне значення.

За вимогами частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, проте, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи наведені вище вимоги закону й встановлені обставини справи, а саме: те, що відповідач не є інвалідом, не має медичних протипоказань до працевлаштування, має нестабільний (мінливий) дохід, розмір якого не називає, не має інших утриманців, не сплачує аліментів на інших дітей, колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів у твердій грошовій сумі і вважає його необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини такого віку, з урахуванням рівної участі позивача в матеріальному утриманні дитини.

Посилання відповідача на те, що він, починаючи з березня 2018 року, в добровільному порядку надавав грошові кошти на утримання дитини, не має правового значення для вирішення даного спору, оскільки в добровільному порядку його участь в матеріальному утриманні дитини між ним та позивачем не вирішена, а аліменти за оскаржуваним рішенням суду присуджені позивачу, починаючи з лютого 2019 року, і не стосуються періоду, в якому позивач добровільно сплачував грошові кошти.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення спору і не вказують на допущення судом першої інстанції порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 22 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 жовтня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.