Справа № 307/408/19
Провадження № 2/307/759/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2019 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тячівської міської ради та Державної нотаріальної контори про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про визнання права власності на право на земельну частку (пай), що знаходиться за межами насаленого пункту Тячів, в урочищі «Тетемеш» та «Підсевлегать».

Посилається на те, що ОСОБА_2 як член колективного сільськогосподарського підприємства «Тячівське» отримала 31.12.1996 р. сертифікат на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1 .

Після її смерті чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у порядку спадкування отримав сертифікат на вказані частки.

На підставі вищевказаного сертифікату ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельні ділянки, що перебували у постійному користуванні КСГП «Тячівське» і знаходилися за межами м. Тячів.

Розпорядженням голови Тячівської РДА за № 592 від 03.12.2002 р. було вирішено передати земельні ділянки, площею 2.60 га. в урочищі «Тетемеш», «Підсевлегать» у приватну власність ОСОБА_3 та було видано на його ім`я державний акт серії 111-ЗК № 023459 від 06.2002 р. на право власності на землю. З 2011 року він постійно використовував ці земельні ділянки.

За життя ОСОБА_3 склав заповіт, за яким заповів належний йому сертифікат на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_1 , йому ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , він у встановлений законом строк звернувся до Тячівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але через відсутність у нього правовстановлюючого документу на земельний пай йому було відмовлено.

Він звернувся до Тячівської міської ради про видачу дубліката правовстановлюючого документу, але йому було роз`яснено, що вони не видають дублікати правовстановлюючих документів та порекомендували звернутися до суду.

Просить задовольнити позов, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представники Тячівської міської ради та Тячівської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилися і не повідомили суду причини неявки. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Тячівське» належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КГСП «Тячівське», розміром 2.93 га., без визначення меж цієї частки в натурі, вартістю 7074 грв.

Після смерті ОСОБА_4 право на земельну частку, згідно свідоцтва про право на спадщину АЕЕ № 928105 від 18.11.01 р. було передано ОСОБА_5 .

У грудні 2002 року ОСОБА_3 виготовив технічний звіт про виконання робіт по підготовці та видачі державного акту на право приватної власності на земельну частку (пай), площею 2.60 га.

06.12.2002 р. ОСОБА_3 було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 2.60 га., розташовану в урочищах Тетемеш та Підсевлегать Тячівської міської ради, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер і після його смерті відкрилася спадщина. За життя ним було зроблено особисте розпорядження щодо частини його майна.

Згідно заповіту від 21.11.2011 р., ОСОБА_3 заповів ОСОБА_1 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 . Вказаний заповіт згідно листа державного нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори № 922/01-16 від 02.10.2019 р. не скасований.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1222 ЦК України визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1223 ч. 1 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Статтею 1268 ч. 1 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно положень статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Позивач у встановленому законом порядку звернувся до Тячівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на земельний пай, 04.08.2016 р. державний нотаріус виніс постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на сертифікат на право земельну частку (пай).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 328 ч. 2 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи, що складаючи заповіт на ім`я ОСОБА_1 ОСОБА_3 мав на увазі конкретну земельну ділянку і саме на цю ділянку він мав державний акт, виданий на підставі сертифікату на земельну частку (пай), серії НОМЕР_1 , але чомусь заповідав первинний документ (сертифікат), помилково вважаючи, що він і є правовстановлюючим документом, суд вважає, що належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення до суду з позовом про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування та задоволення цього позову.

Судові витрати слід покласти на позивача.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1216-1218, 1222, 1223, 1233, 1268, 1297 ЦК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити повністю. Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , право власності на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2.60 га., що знаходиться за межами насаленого пункту м. Тячів, в урочищах «Тетемеш» та «Підсевлегать», з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на землю, серії НОМЕР_4 - НОМЕР_5 № 023459 від 06.12.2002 р., зареєстрованого у книзі записів (реєстрації) державних актів на території Тячівської міської ради.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 15.10.2019 року.

Головуючий: В.І. Гримут