Справа № 629/431/19
Номер провадження 2/629/623/19
20.05.2019 року м. Лозова
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Мицик С.А., за участю секретаря судового засідання - Заводяної О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування, -
Позивачка в судове засідання не з`явилися, надала заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, в матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява ОСОБА_2 , в якій вона просить розглянути справу без її участі, не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав щодо її неповнолітнього сина.
Представник третьої особи - виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки та піклування, в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, надала висновок щодо можливості призначення ОСОБА_1 піклувальником над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідність інтересам дитини.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, надала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом РАГС Лозівського міського управління юстиції Харківської області, актовий запис №64 (а.с.11).
Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №125, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано 07.07.2009 року (а.с.10).
З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Лозівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №912, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 29.11.2012 року по справі №2025/5923/2012 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини всіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду - 24.10.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.25,26).

Згідно копії виконавчого листа та розрахунку від 16.01.2019 року №98/14.10-40/8 станом на 01.01.2019 року заборгованість по аліментам згідно виконавчого листа №2025/5923/2012, виданого Лозівським міськрайонний судом Харківської області 10.12.2012 року, складає 78287,56 грн. (а.с.26,27).

З інформації з Єдиного реєстру боржників станом на 01.02.2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває в Єдиному реєстрі боржників (а.с.28).

З копії довідки про прийняття та реєстрацію заяви від 22.03.2018 року, виданої ст.слідчим Лозівського ВП ГУНП в Харківській області Гусеницею М.В ., вбачається, що заява ОСОБА_3 про ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6, 20.03.2018 року прийнята та 21.03.2018 року зареєстрована в Єдиному реєстрі досудових розслідувань, реєстраційний №0000545, розпочато досудове розслідування (а.с.29).

ОСОБА_4 з 01.09.2017 року навчається в Лозівській філії Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу (ВНЗ І рівня акредитації) на ІІ курсі за спеціальністю 275 Транспортні технології (5.07010101 «Організація і регулювання дорожнього руху») на денній формі навчання на комерційній основі (з платою за навчання), термін навчання 3 роки 10 місяців (по 30.06.2021 року), що підтверджується довідкою №03 від 03.01.2019, виданою Лозівською філією Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу (а.с.16).

Згідно характеристики Лозівської філії Харківського державного автомобільно-дорожнього коледжу за час навчання ОСОБА_9 показав себе як дуже дисциплінований студент, загальноосвітній рівень задовільний, за характером спокійний, урівноважений, витриманий, ввічливий, духовно та фізично розвинений. До доручень ставить відповідально, у спілкуванні відкритий. Порядний, товариський, ініціативу щодо громадських доручень проявляє слабо. Правопорушень не здійснював, у вживанні алкогольних напоїв, наркотичних засобів та тютюнопалінні помічений не був. За час навчання батько ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , регулярно відвідував батьківські збори, цікавився навчанням сина, мав телефонний зв`язок з керівником групи. Мати ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , жодного разу не з`явилися в коледжі, батьківські збори не відвідувала, керівнику групи не телефонувала (а.с.19).

Згідно довідки, виданої КП «ЖУК» 03.01.2019 року, ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.15).

З характеристик за місцем мешкання, виданих Лозівським міським кварталом №26, вбачається, що ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 мешкає з липня 2013 року. Разом з нею проживав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та проживає син померлого - ОСОБА_4 . На теперішній час ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі зайнятості, займається веденням особистого господарства, по відношенню до алкогольних напоїв та наркотиків байдужа, випадків скандалів з сусідами не відомо, що підтверджується і самими сусідами (а.с.17,18).

Відповідно до копії висновку про стан здоров`я заявника, виданої Дитячою поліклінікою КЗОЗ «Лозівська центральна районна лікарня» 22.01.2019 року №40, за станом здоров`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , може виконувати обов`язки опікуна/піклувальника неповнолітньої дитини, за місцем проживання відсутні захворювання, які б суперечили перебуванню дитини (а.с.20).

Згідно копії довідки серії ІАА №0903901, станом на 20.01.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не знятої чи непогашеної судимості на території України не має (а.с.21).

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Лозівського районного нотаріального округу Харківської області Даниленко Н.В., зареєстрованого за №1137, вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємицею житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.24).

Позивачкою отримується орендна плата за здачу земельної ділянки в оренду, що підтверджується довідками №1 та №2, виданими селянським (фермерським) господарством «ЛАН» 16.01.2019 року (а.с.22,23).

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 від 14.03.2019 року №02-13-7/496, наданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області як органу опіки та піклування, ОСОБА_2 життям та здоров`ям дитини не цікавилася, виявляла повну байдужість, не турбувалася про моральний та духовний розвиток сина, матеріальної та фінансової допомоги на утримання дитини не надавала. ОСОБА_2 на даний час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , не працює, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває. Спеціалістами служби у справах дітей разом з представниками причетних структур було проведено обстеження житлово-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обстеження встановлено, що за вказаною адресою проживає ОСОБА_13 разом з неповнолітнім ОСОБА_5 . Сім`я проживає в житловому будинку, у дитини є ліжко, місце для навчання та відпочинку, одяг та взуття відповідно до статі та віку дитини, засоби гігієни. Загалом у будинку створені належні умови для повноцінного проживання, виховання, навчання та проведення дозвілля дитини. Спеціалістами служби у справах дітей з матір`ю дитини, ОСОБА_2 , проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо належного виконання своїх батьківських обов`язків, рекомендовано знайти засоби для сплати аліментів на утримання дитини. Інна ОСОБА_14 надала письмове пояснення, в якому зазначила, що з дитиною майже не спілкується та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Оскільки ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків не виконує, виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити її батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.46-48).

З висновку виконавчого комітету Лозівської міської ради як органу опіки та піклування від 17.04.2019 року №02-13-7/714 про можливість призначення ОСОБА_1 піклувальником над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та відповідність інтересам дитини, вбачається, що ОСОБА_1 проживала разом з 2012 року однією сім`єю з ОСОБА_3 та його сином - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Мати дитини, ОСОБА_2 , свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_4 : не цікавиться його життям та здоров`ям, фізичним, духовним та моральним розвитком, не утримує матеріально. ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, не працює, за місцем реєстрації не проживає (постійного місця проживання не має). Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька дитини ОСОБА_1 продовжує проживати та піклуватися про неповнолітнього ОСОБА_4 , утримує його матеріального, цікавиться його здоров`ям, навчанням та розвитком. ОСОБА_13 , у разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до неповнолітнього ОСОБА_4 , має бажання встановити піклування над ОСОБА_15 і надалі проживати разом з ним. ОСОБА_1 перебуває на обліку в центрі зайнятості та отримує дохід з паю, має власне житло. За станом здоров`я ОСОБА_13 може виконувати обов`язки піклувальника, за місцем проживання відсутні захворювання, які б перешкоджали виконувати обов`язки піклувальника. Станом на 20.01.2019 року на території України ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості не має, в розшуку не перебуває. ОСОБА_1 мешкає у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в якому створені відповідні житлово-побутові умови, у дитини окрема кімната, обладнана необхідними меблями та речами особистого вжитку. ОСОБА_16 не заперечує, щоб його мати була піклувальником над ОСОБА_17 , про що надав свою письмову згоду. ОСОБА_1 пройшла навчання при Харківському обласному центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, отримала рекомендації щодо включення її до Електронного банку даних по дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування і сім`ї потенційних опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів. ОСОБА_1 бажає бути піклувальником ОСОБА_4 , мотивуючи це тим, що на даний час саме вона піклується про дитину та бажає надалі займатися його виховання та утриманням неповнолітнього, його розвитком, лікуванням, захистом прав та інтересів. Вона обізнана з правовими аспектами встановлення піклування і станом здоров`я дитини, обов`язки щодо піклування зобов`язується виконувати сумлінно. Враховуючи вище викладене, виконавчий комітет Лозівської міської ради як орган опіки та піклування вважає можливим призначення ОСОБА_1 піклувальником над дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , опікуном над його майном, що буде відповідати інтересам дитини.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам, суд враховує наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. В даній ситуації суд звертає увагу, що статтею 32 Конституції України передбачено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Сімейне життя - це особисті майнові та немайнові відносини між подружжям, іншими членами сім`ї, яке здійснюється на засадах, визначених у Сімейному кодексі: кожна особа має право на повагу до свого сімейного життя (частина четверта статті 4); ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України (частина п`ята статті 5); регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на таємницю особистого життя їх учасників, їхнього права на особисту свободу та недопустимості свавільного втручання у сімейне життя (частина четверта статті 7) та інше.

Для суду є безспірним, що в даних правовідносинах при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідачів відбувається втручання в їх право на сімейне життя, яке не є абсолютним і може бути обмеженим в порядку передбаченому Конституцією України. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав неповнолітньої дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини" (статті 1, 9 Конвенції). Досліджуючи правомірність втручання в право відповідачів на сімейне життя, суд розуміючи місце Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року в сфері стандартів прав людини, вважає за необхідне звернутись до принципів викладених в статті 29 Декларації, згідно із якими: Кожна людина має обов`язки перед суспільством, у якому тільки й можливий вільний і повний розвиток її особи. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві. Отже, в даному випадку допускається обмеження прав особи, а процедура, підстави та правові наслідки позбавлення батьківських прав передбачені нормами Сімейного кодексу України (статті 164-167).

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Положеннями норм Сімейного кодексу України встановлено, що кожний із батьків зобов`язаний піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, проявляти у відношенні неї батьківське піклування, зобов`язаний виховувати та утримувати дитину до її повноліття. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (ст.ст.150, 151, 152, 155 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України).

Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, оскільки ОСОБА_2 нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням свого сина не займається, не турбується про нього, не піклується про здоров`я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток, а також враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов переконливого висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що повністю відповідає інтересам дитини.

Суд звертає увагу відповідачки на те, що відповідно до ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч.4 ст.167 СК України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Згідно ст.243 СК опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Так, згідно ч.4 ст.60 ЦК України суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.244 СК України піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Дослідивши дані про особу ОСОБА_1 , та встановивши, що вона разом з неповнолітнім ОСОБА_4 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , враховуючи її особисті якості, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, суд вважає за можливе встановити піклування над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначивши його піклувальником ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.150, 164-166 Сімейного кодексу України, п.п.15,16. Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, виконавчий комітет Лозівської міської ради Харківської області як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та встановлення піклування - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.п.н. НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , відносно її неповнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити піклувальником неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.А. Мицик