КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/7923/2019 Головуючий в суді 1 інстанції - Астахова О.О.
Унікальний №755/1639/18 Суддя-доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді доповідача - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину,

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 , про зміну розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року, з ј частини від усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2800 грн. щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2015 року і до досягнення сином повноліття. Також було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму понесених додаткових витрат на навчання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 3165 грн.

Позивач вважає, що розмір аліментів, який був встановлений рішенням суду, не є достатнім, оскільки витрати на утримання дитини та на її всебічний розвиток у творчих і спортивних гуртках, забезпечення одягом, продуктами харчування, значно зросли. Крім того підвищилися ціни на оплату житлово-комунальних послуг та транспорт.

Також зазначала, що наявна зміна обставин, зокрема матеріального стану відповідача, у порівнянні з раніше присудженою сумою аліментів. Так, на час розгляду попередньої справи про стягнення аліментів відповідачем було надано довідку про місце роботи ТОВ «Експо-Трейд Україна». Між тим, за інформацією наявною у позивача, на даний час відповідач не працює. Водночас, ОСОБА_3 має додатковий дохід який отримує з оренди квартири АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності, а також має у власності мотоцикл Suzuki Boulevard д.н. НОМЕР_1 .

Відповідач в добровільному порядку не сплачує присудженні за рішенням суду аліменти. Згідно довідки - розрахунку ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві заборгованість відповідача по сплаті аліментів на 01.06.2017 року становить 34910,96 грн.

Між тим, дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні, у зв'язку з чим ОСОБА_2 звернулася з даним позовом до суду.

Провадження за указаним позовом відкрито ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2018 року.

Крім того, до Дніпровського районного суду м. Києва27 квітня 2018 року ОСОБА_4 також звернулася з позовом до ОСОБА_3 , третя: особа ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 02 квітня 2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає, пояснюючи важким матеріальним становищем та обов`язком сплачувати аліменти на другу дитину - ОСОБА_5 .

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_4 звернулася до суду з даним позовом

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 травня 2018 року (суддя Ластовка Н.Д.) відкрито провадження у вказаній цивільній справі, а також об`єднано в одне провадження справу 755/1639/18 (провадження № 2/755/1964/18) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів (головуючий суддя - Астахова О.О.) зі справою № 755/6613/18 (провадження № 2/755/3709/18) за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину, присвоївши об`єднаній справі унікальний № 755/1639/18, провадження - № 2/755/1964/18.

В ході розгляду указаної об`єднаної справи у червні 2018 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_4 , із зустрічним позовом про зміну розміру аліментів, а саме: визначити аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Підставою для зміни розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 відповідач зазначив ту обставину, що у нього є інша дитина - ОСОБА_6 , яка також потребує сплати аліментів.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовлено.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину - задоволено частково.

Стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 27 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Судове рішення в межах стягнення платежу за один місяць допущене до негайного виконання. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить зазначене рішення суду скасувати в частині вирішення вимог за первісним позовом про зміну розміру аліментів, як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Скаржник посилається, на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог про зміну розміру аліментів з посиланням на те, що позивач не довела факт зміни матеріального стану платника аліментів, або факт існування інших обставин, необхідних для зміни розміру аліментів, передбачених ст. 192 СК України. Проте, скаржник зазначає, що ОСОБА_2 не заявляла позовних вимог про збільшення або зменшення розміру аліментів в порядку ст. 192 СК України, а фактично просила змінити спосіб стягнення аліментів з частки доходу відповідача на тверду грошову суму. При цьому, скаржник посилається на те, що судом не враховано судову практику Верховного Суду України з цього питання. Також, скаржник, зазначив, що судом не враховано ту обставину, що відповідач приховує реальний рівень власних доходів, оскільки згідно відомостей ДФС офіційний дохід відповідача складає 600 грн. на місяць.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що судове рішення оскаржено лише в частині вирішення первісного позову ОСОБА_2 , колегія суддів не вважає за можливе входити в обговорення та переглядати рішення суду першої інстанції в частині вимог зустрічного позову ОСОБА_3 та позову ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.03.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25.04.2013 року.

Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні, що не заперечується сторонами.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2015 року і до досягнення сином повноліття. Також було стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму понесених додаткових витрат на навчання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 3165 грн.

Відповідач в добровільному порядку не сплачує присудженні за рішенням суду аліменти. Згідно довідки - розрахунку ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві заборгованість відповідача по сплаті аліментів на 01.06.2017 року становить 34910,96 грн.

Позивач вважає, що розмір аліментів, який був встановлений рішенням суду, не є достатнім, зокрема, враховуючи особливості офіційного працевлаштування відповідача, а тому просила змінити розмір аліментів попередньо встановлений судовим рішенням, визначивши їх стягнення у твердій грошовій сумі.

Відмовляючи у задоволенні позову про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, виходив з того, що позивач не довела факт зміни матеріального стану платника аліментів, або факт існування інших обставин, необхідних для зміни розміру аліментів, передбачених ст. 182 СК України.

Так, за положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини

Згідно статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Разом з тим, указане положення поширюється на правовідносини, коли особа вперше звертається з позовом про стягнення аліментів.

У випадку, якщо позивачем заявлені вимоги про зміну раніше встановленого судовим рішенням розміру аліментів, такі правовідносини регулюються положеннями ст. 192 СК України, за змістом положень якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відносно того, що право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Разом з тим, вимагаючи зміни розміру аліментів у даному випадку, позивач мала довести факт зміни будь-якої із обставин, зазначеної в ст. 192 СК України.

Згідно указаної норм права, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В матеріалах справи не містяться документів, які підтверджують факт зміни стану здоров'я будь-кого із сторін спору.

Крім того, відсутня обставина зміни сімейного стану сторін, оскільки факт повторного одруження відповідача та народження іншої дитини - ОСОБА_6 , вже мав місце на момент ухвалення рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 березня 2016 року про стягнення аліментів.

Так само, колегія суддів в ході апеляційного розгляду справи не встановила факт зміни майнового стану сторін. Позивачем не надано належних та допустимих доказів відносно погіршення її майнового стану та покращення майнового стану платника аліментів.

Зокрема, на момент розгляду даної справи встановлено, що за відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів на утримання податків з І кварталу 2017 року по ІV квартал 2018 року, дохід ОСОБА_3 у другому кварталі 2017 року становив 2480,00 грн., у третьому кварталі 2017 року - 2600,00 грн., у четвертому кварталі 2017 року - 1550,0 грн. З першого по третій квартал 2018 року - 1800,00 грн. за четвертий квартал 2018 року - 1820,00 грн.

Належних та допустимих доказів про те, що відповідач приховує реальний рівень власних доходів, матеріали справи також не містять.

З огляду на викладене, та враховуючи відсутність правових підстав для зміни розміру аліментів, які вже стягнуті на підставі судового рішення, суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене на повно встановлених обставинах та не може бути скасоване з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: