Справа № 161/5005/19
Провадження № 2/161/1819/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 57/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , житлового будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0, 09 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті останньої прийняли: ОСОБА_6 , вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки в установленому законом порядку подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Заяву про відмову від прийняття спадщини подала ОСОБА_3 На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2017 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 57/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2009 року за нею визнано право власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . При зверненні в нотаріальну контору з метою узаконення спадкових прав на частину земельної ділянки, а саме, 0,04 га для обслуговування належного їй будинку, отримала відмову в оформлені спадщини, що спричинило необхідність звернення з даним позовом.

Враховуючи вищенаведене, просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, на частину земельної ділянки площею 0,04 га від земельної ділянки площею 0,09 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , кадастровий номер згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_2 5256.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, в письмових заявах позов визнають, розгляд справи просять провести у їх відсутності.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.9). Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді 57/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , житлового будинку АДРЕСА_1 , а також земельної ділянки площею 0, 09 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку в с АДРЕСА_1 (державний акт на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_3 ).

Як слідує з матеріалів спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняли: ОСОБА_6 , вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки в установленому законом порядку подали відповідні заяви до нотаріальної контори. Заяву про відмову від прийняття спадщини подала ОСОБА_3

На підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.10.2017 року за ОСОБА_4 визнано право власності на 57/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,05 га, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с.17-18).

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2009 року за позивачем ОСОБА_1 визнано право власності на спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.11).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю, серія НОМЕР_3 від 24 червня 1996 року, належала земельна ділянка площею 0,38 га на території Липинської сільської ради для будівництва, обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства (а.с.34).

Вказана земельна ділянка, відповідно до плану зовнішніх меж, складається з трьох відокремлених ділянок площами 0,09 га, 0,19 га та 0,10 га.

Житловий будинок, належний позивачці, знаходиться на земельній ділянці №1 площею 0,09га. З врахуванням належної відповідачу Юрашу частини земельної ділянки 0,05 га, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 земельної ділянки для обслуговування житлового будинку позивача становить 0,04 га.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (відповідно ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до статті 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до ЦК України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 120 ЗК України до особи, яка набула права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Аналогічна позиція закріплена в п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України N 7 від 30.05.2008 року "Про судові практику у справах про спадкування" відповідно до якої "Правила статті 1225 ЦК (435-15) про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідно для їх обслуговування.

Оскільки суд визнав за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , тому на підставі положень ст.1225 ЦК України за нею слід визнати і право власності на земельну ділянку, яка необхідна для його обслуговування.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 77, 78, 263, 265, 268, 282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, на частину земельної ділянки площею 0,04 га від земельної ділянки площею 0,09 га, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належить ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , кадастровий номер згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НОМЕР_2 5256.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.06.2019 року.

Суддя Черняк В.В.