ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 червня 2019 року м. Чернівці
справа № 714/1182/18

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіна Н. Ю.

суддів Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретаря Вовкун Н.Ю.

учасники справи

позивач військова частина НОМЕР_1

відповідач ОСОБА_1

за апеляційною скаргою військова частина НОМЕР_1 на ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року, головуючий у першій інстанції Єфтемій С.М.,

встановила:

Військова частина НОМЕР_1 у грудні 2018 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 вартість речового майна, строк носіння якого не закінчився, в сумі 4989 грн. 43 коп.

Ухвалою Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Військова частина НОМЕР_1 в апеляційній скарзі просить ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від15 січня 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, послаючись на порушення норм процесуального права.

Справа №714/1182/18 Головуючий у 1 інстанції ЄФтемій С.М.
Провадження №22-ц/794/541/18 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Зазначає, що спір між військовою частиною НОМЕР_1 та ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів виникає з цивільних правовідносин з відшкодування шкоди.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції керувався положеннями п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України та дійшов висновку про те, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На обґрунтування такого висновку суд першої інстанції зазначив, що має місце публічно-правовий спір за участі суб`єкта владних повноважень, який реалізує у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції у сфері державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та члені їх сімей.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім спорів, що здійснюються в порядку іншого судочинства.

Відповідно до абз.1, 2 п.3 постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв`язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Разом з тим відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, зокрема - на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України).

Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства визначає захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

З огляду на вказані норми можна зробити висновок, що законодавець встановив, що суттю адміністративного судочинства є судовий контроль за діяльністю органів влади та місцевого самоврядування у сфері дотримання прав і свобод фізичних та юридичних осіб за допомогою процесуального закону.

Справу адміністративної юрисдикції, визначено як публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб`єкт владних повноважень.

Отже, участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Однією з визначальних особливостей адміністративного судочинства також є те, що позивачем в адміністративній справі може бути як фізична, так і юридична особа, яка вважає порушеними свої права, свободи чи інтереси, а відповідачем, за загальним правилом, - орган влади, орган місцевого самоврядування, їхні посадові або службові особи (частини друга та третя статті 46 КАС України)

При цьому, частиною четвертою статті 46 КАС України передбачено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративними позовами суб`єкта владних повноважень: 1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України; 4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо); 5) в інших випадках, встановлених законом.

Тобто, за пунктом 5 частини четвертої статті 46 КАС суб`єкт владних повноважень може звертатися до суду з адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без громадянства, їх об`єднань, юридичних осіб, які не є суб`єктами владних повноважень, виключно для превентивного судового контролю своєї ж діяльності і у випадках, визначених законом.

Водночас за змістом статті 177 Цивільного кодексу України майно є об`єктом цивільних прав.

Отримавши речове майно, ОСОБА_1 набув право власності на нього.

Відповідно до абзацу 7 пункту 4 розділу ІІІ Інстуркції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року № 232. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 26 травня 2016 року за № 768/28898, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського, старшинського і рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеження волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих йому предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримуються з урахуванням зносу та проводиться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило на час проходження служби.

Отже, у справі виник щодо набуття ОСОБА_1 права власності на речове майно та стягнення з нього частини вартості цього майна, тобто спір має приватно-правовий характер.

Окрім того, спір у даній справі не можна вважати публічно-правовим спором з приводу прийняття, проходження чи звільнення з публічної служби, оскільки він не пов`язаний з захистом прав громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень. Також, спір не підпадає під дію пункту 5 частини четвертої статті 50 КАС України, оскільки стосується відшкодування вартості речового майна, що стало власністю громадянина ОСОБА_1 та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

До такого висновку прийшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від10 квітня 2018 року справа № 533/934/15-ц.

У такому разі висновки суду першої інстанції про те, що даний спір є публічно-правовим не відповідають обставинам справи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи.

З огляду на наведене ухвала Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п.6 ч.1 ст.374, п.3 ч.1ст.379 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Ухвалу Герцаївського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2019року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 10 червня 2019 року.

Головуючий Н.Ю. Половінкіна

Судді І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк