Справа № 750/4006/19
Провадження № 2/750/1288/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Карапута Л.В.,

секретаря Пишенко М.М.,

за участю позивача, відповідача та його представника ОСОБА_1 , розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

09.04.2019 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та завдану каліцтвом в розмірі 52200 грн. та моральної шкоди в розмірі 75000 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні.

Відповідач просив відмовити в задоволенні позову, оскільки в нього скрутне матеріальне становище, проведення операцій позивачу він сплатив, а тому не має законних підстав для стягнення матеріальної та моральної шкоди, яка нічим не доведена.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву та просила відмовити в задоволенні позову, оскільки позивач пропустила трирічний строк звернення до суду з даним позовом, що є безумовною підставою для його відмови.

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

19 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Чернігова вироком суду встановив, що 04 лютого 2016 року близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Тоуоtа Venza», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту Миру у напрямку з центру міста Чернігова, рухаючись заднім ходом у крайній правій смузі через пішохідний перехід біля будинку № 199 по проспекту Миру, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_2 , яка перетинала проїзну частину проспекту Миру по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті наїзду ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломами 4,5,6,7,8 ребер справа по задній аксилярній лінії зі зміщенням уламків, ускладненої правобічним пневмотораксом, переломів кісток тазу зі зміщенням уламків, закритих двохкісточкових переломів обох гомілково-ступневих суглобів зі зміщенням уламків з травматичними фліктенами обох гомілково-ступневих суглобів, закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, крововиливу лівого стегна у верхній третині по задній поверхні. На теперішній час в неї маються патологічні стани - наслідки важкої тороко-скелетної травми у вигляді неправильно зрощеного двобічного перелому кісток таза і зрощеного зі значним зміщенням лівого крижово-здухвинного зчленування, з порушенням статико-динамічної функції таза внаслідок його перекосу і вкорочення лівої нижньої кінцівки до 5 см, зрощені двохкісточкові переломи обох гомілок з помірним порушенням функції гомілково-ступеневих суглобів, виражене порушення функції опори і ходьби. Вказаний комплекс тілесних ушкоджень, згідно висновку експерта № 188 від 02 листопада 2016 року відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою стійку втрату загальної працездатності в розмірі 45%.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 10.1, 10.9, 10.10, 18.1 Правил дорожнього руху України, що перебувають у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2016 року ОСОБА_3 визнано винуватим за ч. 2 ст. 286 КК України та з застосуванням ст. 69 КК України призначено покарання у вигляді штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 4250 грн., без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 грудня 2016 року встановлено, що обвинувачений оплатив проведені операції, а позивачв обґрунтування вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди не надала доказів проходження її лікування після винесення судом вироку та придбанням ліків чи інших понесених нею витрат для проходження лікування, а тому в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення та завдану каліцтвом в розмірі 52200 грн.

Виходячи зі змісту ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. протиправною поведінкою

Суд вважає також доведеним заподіяння позивачам моральної шкоди, що виразилась в душевних стражданнях, погіршення здібностей потерпілого. Вирішуючи питання розміру відшкодування суд враховує глибину та тривалість заподіяних душевних страждань і з урахуванням принципу розумності, об`єктивності та справедливості вважає достатньою компенсацією стягнення позивачу в розмірі 50000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) у відшкодування моральної шкоди 50000 гривень.

В решті відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текс рішення складено 06.06.2019.

Суддя Л.В. Карапута