ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3116/19 Справа № 214/4210/17 Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Чубіна А.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року, яка постановлена суддею Ткаченко А.В. у м . Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2018 року ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 звернулись до суду з заявою про відстрочення виконання додаткового рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 травня 2018 року в обґрунтування якої зазначено, що 18.01.2018 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 . зобов`язано внести кошти на рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області в забезпечення судових витрат по справі № 214/4210/17 в розмірі 3400 грн. 24.01.2018 року суду було надано квитанцію про сплату 3400 грн. і 10,20 грн. комісійного збору за послуги Ощадбанку . Платіж здійснював син позивача ОСОБА_3

30.05.2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області виніс додаткове рішення про розподіл судових витрат, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. за рахунок тих коштів, що внесені в забезпечення витрат та 2400 грн. повернуто ОСОБА_3

Заявник просила суд першої інстанції відстрочити їй виконання додаткового рішення в частині стягнення з неї на користь ОСОБА_2 1000 грн. строком на 1 рік, оскільки за цей час можливо буде розглянута касаційна скарга.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ставлять питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання додаткового рішення суду посилаючись на те, що суд першої інстанції при постановлені ухвали не врахував, що позивачу по справі 99 років, вона матеріально не забезпечена, оскільки має пенсію менше 2000 грн. та витрачає значні кошти на придбання ліків. Зауважують на тому, що спір розглядався судом значний проміжок часу та по справі було проведено три експертизи, а ОСОБА_2 протягом всього цього часу чинив зло, тому покладення обов`язку на позивача відшкодувати відповідачу 1000 грн. є безпідставним.

Відзив на апеляційну скаргу не подавася.

Заслухавши суддю - доповідача, ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, відповідача ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року, яке постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року залишено без змін, відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Додатковим рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 травня 2018 року, яке постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року залишено без змін, вирішення питання про розподіл судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. понесених ним судових витрат шляхом їх відшкодування за рахунок коштів, внесених представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду в рамках забезпечення судових витрат, згідно з квитанцією № 2 АТ «Ощадбанк» від 24.01.2018 року.

Повернуто представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . залишок коштів в сумі 2400 грн., внесених ним в рахунок забезпечення судових витрат на депозитний рахунок суду, згідно з квитанцією № 2 АТ «Ощадбанк» (том 1 а.с.187-189).

Відмовляючи в задоволенні заяви про відстрочення виконання додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з відсутніправових підстав для відстрочення виконання додаткового рішення суду, оскільки з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вже стягнуто 1000 грн. понесених останнім судових витрат, шляхом їх відшкодування за рахунок коштів, внесених представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в рахунок забезпечення судових витрат на депозитний рахунок суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 05 квітня 2018 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди тадодатковим рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 30 травня 2018 року вирішено питання про розподіл судових витрат по вказаній справі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. понесених ним судових витрат шляхом їх відшкодування за рахунок коштів, внесених представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду в рамках забезпечення судових витрат згідно з квитанцією № 2 АТ «Ощадбанк» від 24.01.2018 року.

Повернуто представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . залишок коштів в сумі 2400 грн., внесених ним в рахунок забезпечення судових витрат на депозитний рахунок суду згідно з квитанцією № 2 АТ «Ощадбанк» (том 1 а.с.187-189).

Вказані вище рішення та додаткове рішення суду першої інстанції залишені без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2018 року.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця у випадках, встановлених законом, встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи, тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу, як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про вістрочення виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

З аналізу наведених норм слідує, що встрочення виконання рішення можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони, на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Звертаючись до суду з заявою про відстрочення виконання додаткового рішення позивач посилалась на те, що їй 99 років, вона матеріально не забезпечена, оскільки має пенсію менше 2000 грн. та витрачає значні кошти на придбання ліків, крім того, має намір оскаржувати рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в касаційному порядку.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи, представником позивача - ОСОБА_3 , відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 2 від 24.01.2018 року, на депозитний рахунок суду внесено 3400 грн., а додатковим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. понесених ним судових витрат шляхом їх відшкодування за рахунок коштів, внесених представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду в рамках забезпечення судових витрат згідно з квитанцією № 2 АТ «Ощадбанк» від 24.01.2018 року, що свідчить про відсутність виключного випадку за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, зазначені у заяві ОСОБА_1 обставини, в розумінні ст. 435 ЦПК України, не є такими, що істотно ускладнюють виконання додаткового рішення Саксаганського районного су м. Кривого Рогу від 30 травня 2018 року або роблять його неможливим, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення заяви позивача доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції при постановлені ухвали не врахував, що позивачу по справі 99 років, вона матеріально не забезпечена, оскільки має пенсію менше 2000 грн. та витрачає значні кошти на придбання ліків, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, представником позивача ОСОБА_3 , відповідно до квитанції АТ «Ощадбанк» № 2 від 24.01.2018 року, на депозитний рахунок суду внесено 3400 грн., тобто, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вже стягнуто 1000 грн. понесених останнім судових витрат, шляхом їх відшкодування за рахунок коштів, внесених представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в рахунок забезпечення судових витрат на депозитний рахунок суду.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги посилання ОСОБА_3 на те, що кошти, внесені ним на депозитний рахунок суду, є його особистими коштами, оскільки, вказані кошти були внесені ним, як представником позивача ОСОБА_1 , та не доведено того, що вони є його особистими коштами.

Також, колегія суддів вважає, що не можуть бути підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання додаткового рішення суду оглянуті в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції надані апелянтом квитанції на оплату комунальних послуг в розмірі 5000 грн. та долучені до матеріалів справи квитанції на придбання ліків, оскільки стягнуті з позивача на користь відповідача додатковим рішенням кошти відшкодовані за рахунок коштів, внесених представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на депозитний рахунок суду, що свідчить про відсутність виключного випадку за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Колегією суддів не приймаються до уваги посилання апеляційної скарги позивача та її представника на те, що спір розглядався судом значний проміжок часу та по справі було проведено три експертизи, а ОСОБА_2 протягом всього цього часу чинив зло, тому покладення обов`язку на позивача відшкодувати відповідачу 1000 грн. є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, тому, в даному випадку посилання в апеляційній скарзі на безпідставність стягнення з позивача на користь відповідача 1000 грн. є необґрунтованими.

Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування ухвали суду, а доводи апеляційної скарги не спростовують зроблених в оскаржуваній ухвалі висновків, тому підстави для її скасування і задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду, як така, що відповідає вимогам матеріального та процесуального права - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 07 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: