П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 березня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.

суддів - Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.

при секретарі: Юрочко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року, ухваленого суддею Домніцьким В.В., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 17.01.2011 року, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою", та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Договір, укладений з відповідачем є договором приєднання, порядок укладення якого передбачений ст. 634 ЦК України. У зв'язку з неналежним виконання умов договору заборгованість станом на 05.10.2014 року складає 33066,83 грн., з яких: 17955,23 грн. - заборгованість за кредитом; 12184,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 876,31 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 1550,80 грн. - штраф (процентна складова). За наведених обставин, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.01.2011 року у розмірі 33066,83 грн. та стягнути судові витрати.

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17.01.2011 року в розмірі 33066,83 грн. (тридцять три тисячі шістдесят шість грн. 83 коп.), з яких: 17955,23 грн. - заборгованість за кредитом; 12184,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 876,31 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1550,80 грн. - штраф (процентна складова), а також 330,67 грн. (триста тридцять грн. 67 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 липня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погодившись із вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не враховано, що на день звернення до суду з позовом пройшли строки позовної давності для заявлення вимоги про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності.

З такими висновками погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що між між Банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н від 17.01.2011 року, згідно умов якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі 19000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 30,00 % річних з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У заяві ОСОБА_1 вказано, що він ознайомився і згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку.

Свою згоду з Умовами та Правилами ОСОБА_1 висловив у своїй заяві, яку власноручно підписав.

На виконання умов договору відповідачу ОСОБА_1 17.01.2011 р. було оформлено та надано кредитну карту НОМЕР_1. Строк дії кредитної картки до 11/14 (а.с.107).

Крім того, випискою з банківського рахунку стверджується кредитний ліміт, який встановлений відповідачу та рух коштів по кредитній карточці відповідача (а.с.118-127).

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про доведеність заявленого позову.

Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов і правил надання банківських послуг» після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк проводить перевірку наданих документів та приймає рішення щодо можливості видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт надає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт. Підписанням цього Договору є прямою та безумовною згодою Клієнта відносно прийняття будь-якого Кредитного ліміту, встановленого Банком.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.12.6 "Правилами користування платіжною карткою".

Відповідно до п.1.1.3.2.3 «Умов і правил надання банківських послуг» Банк має право здійснювати зміни Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку. При цьому Банк, за виключенням випадку зміну розміру кредитного ліміту, зобов'язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку відповідно до п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів Банк не отримає повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові Умови. Право зміни кредитного ліміту Банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням Банку і без попереднього повідомлення Клієнта.

Також згідно «Умов і правил надання банківських послуг» передбачено, що у випадку незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів Банку, позичальник зобов'язаний надати Банку письмову заяву про розірвання цього договору і здійснити погашення заборгованості перед Банком.

Згідно з п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.7.6. «Умов і правил надання банківських послуг» позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах , передбачених договором. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту.

Відповідач належним чином не виконував свої зобов'язання за договором, а тому за ним утворилась заборгованість.

З наданого Банком розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 05.10.2014 року заборгованість відповідача перед банком складає 33066,83 грн., з яких: 17955,23 грн. - заборгованість за кредитом; 12184,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами; 876,31 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1550,80 грн. - штраф (процентна складова).

Правильність вказаного розрахунку відповідачем не спростовано, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором.

З врахуванням наведеного заявлений позов є підставний та обґрунтований.

Доводи апеляційної скарги щодо пропуску Банком строку позовної давності не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.101) вбачається, що відповідачу видано кредитну картку терміном дії до 11/14. Заборгованість за кредитним договором Банком визначена станом на 05.10.2014 року, з позовом до суду Банк звернувся 27.10.2014 року, тобто в межах строків позовної давності. Більше того, 24.12.2014 року відповідач отримав нову кредитну картку з строком дії до 04/18 (а.с.101,103,107).

Окрім того, відповідно до ч.3. ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідач в суді першої інстанції таку заяву не подавав, хоч про розгляд справи був неодноразово належним чином повідомлений (а.с.47,49,51).

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заявлений позов.

З врахуванням наведенного, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.12,81,374,375,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 червня 2015 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду

Повний текст судового рішення складено 12 березня 2019 року.

Головуючий:

Судді: