Справа № 352/1551/18
Провадження № 2/352/144/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач 07.08.2018 р. звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 30.08.2017 р. до 30.06.2018 р. у розмірі 8795,72 грн.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 04.08.2010 р. до 18.06.2013 р. У шлюбі народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею і перебуває на її повному утриманні. Судовим наказом Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2017 р. з відповідача стягнуто аліменти у її користь на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2017 р. до досягнення дитиною повноліття. Даний судовий наказ знаходиться на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області. Жодної копійки аліментів відповідач не сплачував, у результаті чого станом на 01.07.2018 р. утворилася заборгованість по аліментах у розмірі 10064 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця. Стаття 196 СК України передбачає відповідальність у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти, у вигляді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України (у редакції ЗУ від 17.05.2017 р.) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно наданого розрахунку сума неустойки (пені), починаючи з 30.08.2017 р. до 31.12.2017 р., у межах 100 % заборгованості становить 3652,82 грн.; за період з 01.01.2018 р. до 30.06.2018 р., у межах 100 % заборгованості 5142,90 грн. Таким чином, загальна сума неустойки (пені) за заявлений період складає 8795,72 грн., яку позивач просила стягнути з відповідача.

Позивач у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином. У наданих суду письмових поясненнях від 22.02.2019 р. відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що відповідно до посвідчення, виданого департаментом соціальної політики виконкому Івано-Франківської міської ради від 28.11.2012 р., він є інвалідом другої групи загального захворювання і отримує соціальну допомогу у розмірі 1452 грн. Згідно виписки з медичної карти № 382012 стаціонарного хворого за період з 26.02.2012 р. до 28.03.2012 р. йому встановлено діагноз: забій головного мозку важкого ступеню із стисненням в/мозковими гематомами лобної і скроневої частки; набряк і дислокація головного мозку; перелом потиличної кістки; у неврологічному статусі виражений менінгеальний симптомокомлекс. 26.12.2012 р. він переніс операцію декомпресивної трепанації черепа у правій лобно-тімяно-скроневій ділянці, дренування субдурального простору. Згідно консультаційного висновку ОКЛ від 16.04.2018 р. він вважається хворим з 2012 р. з діагнозом: оперова декомпресивна трепанація черепа, у нього наявні залишкові явища важкої черепно-мозкової травми (2012 р.) внаслідок травми в побуті, післятравматичний церебральний арахноїдит з лівобічною пірамідною недостатністю, симптоматична епілепсія. У звязку з такою тяжкою хворобою він є непрацездатним, всю свою пенсію змушений витрачати на ліки, які потрібно постійно вживати. Згідно ч.2 ст.196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника податків. Внаслідок своєї тяжкої хвороби він позбавлений можливості сплачувати заборгованість по аліментах та неустойку. Просив відмовити у позові.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матірю і перебуває на її повному утриманні.

Судовим наказом Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 01.09.2017 р. з відповідача стягнуто аліменти у користь позивача на утримання малолітньої дочки у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.08.2017 р. до досягнення дитиною повноліття. Даний судовий наказ знаходиться на виконанні у Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області.

У звязку з несплатою відповідачем аліментів станом на 01.07.2018 р. утворилася заборгованість у розмірі 10064 грн., що підтверджується відповідним розрахунком державного виконавця (а.с.7).

При виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Така відповідальність за прострочення сплати аліментів передбачена ч.1 ст.196 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України (у редакції ЗУ від 17.05.2017 р., чинній з 08.07.2017 р., тобто на час виникнення спірних правовідносин) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

При вирішенні даного спору суд враховує правовий висновок Верховного Суду, а саме постанову ОСОБА_4 Верховного Суду від 25.04.2018 р. у справі № 572/1762/15-ц, згідно якого зобовязання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен зясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобовязань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обовязку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

З огляду на те, що заборгованість по аліментних платежах виникла з вини відповідача, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Суд погоджується з розрахунком пені за прострочення сплати аліментів за період з 30.08.2017 р. до 30.06.2018 р., наведеним позивачем у позовній заяві станом на кінець липня 2018 р., зокрема:

- за два дні серпня 2017 р. 57,32 грн. (57,32 х 1% х 336 дн. = 192,59 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за вересень 2017 р. 888,50 грн. (888,50 х 1% х 334 дн. = 2967,59 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за жовтень 2017 р. 888,50 грн. (888,50 х 1% х 304 дн. = 2701,04 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за листопад 2017 р. 888,50 грн. (888,50 х 1% х 273 дн. = 2425,61 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за грудень 2017 р. 930 грн. (930 х 1% х 243 дн. = 2259,90 грн., але не більше 100 % заборгованості).

Сума пені за 2017 р. у межах 100 % заборгованості 3652,82 грн.

- за січень 2018 р. 930 грн. (930 х 1% х 212 дн. = 1971,60 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за лютий 2018 р. 930 грн. (930 х 1% х 181 дн. = 1683,30 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за березень 2018 р. 930 грн. (930 х 1% х 153 дн. = 1422,90 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за квітень 2018 р. 930 грн. (930 х 1% х 122 дн. = 1134,60 грн., але не більше 100 % заборгованості);

- за травень 2018 р. 855,60 грн. (930 х 1% х 92 дн.);

- за червень 2018 р. 567,30 грн. (930 х 1% х 61 дн.).

Сума пені за січень-червень 2018 р. у межах 100 % заборгованості 5142,90 грн.

Загальна сума пені за період з 30.08.2017 р. до 30.06.2018 р. у межах 100 % заборгованості становить 8795,72 грн.

При цьому суд вважає обґрунтованим посилання відповідача на необхідність застосування ч.2 ст.196 СК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника податків, з огляду на наступне.

Наданими відповідачем письмовими доказами встановлено, що відповідач з 2012 р. хворіє тяжкою хворобою; у квітні 2018 р. йому підтверджено діагноз: оперова декомпресивна трепанація черепа, залишкові явища важкої черепно-мозкової травми (2012 р.) в побуті, післятравматичний церебральний арахноїдит з лівобічною пірамідною недостатністю, симптоматична епілепсія (а.с.47).

З 23.05.2012 р. відповідачу встановлена друга група інвалідності загального захворювання безстроково, він отримує соціальну допомогу у розмірі 1452 грн. (а.с.44-46).

Оскільки встановлено, що у звязку зі своєю тяжкою хворобою відповідач не працює, єдиним його доходом є вказана соціальна допомога, суд приходить до висновку, що таке важке матеріальне становище відповідача є підставою для зменшення розміру неустойки.

З огляду на викладене суд зменшує розмір неустойки наполовину до 4400 грн. При цьому суд враховує, що відповідач не звільнений від сплати заборгованості по аліментах у порядку ч.2 ст.197 СК України.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно абзацу 2 п.35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки встановлено, що позивач звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а відповідач як інвалід другої групи звільнений від сплати судового збору згідно п.9 ч.1 ст.5 вказаного Закону, судовий збір у даній справі компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі наведеного, відповідно до ч. 1, 2 ст.196 СК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, у користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 30 серпня 2017 року до 30 червня 2018 року включно у розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) грн.

У решті позову відмовити.

Компенсувати судовий збір у розмірі 704,80 грн. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1, с. Ямниця, вул. Бандери, 105, Тисменицького району Івано-Франківської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1.

Відповідач: ОСОБА_2, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2.

Повне судове рішення складено 07.03.2019 р.

Суддя М.М.Хоминець