Справа № 461/3787/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/602/19 Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , її представника ОСОБА_4 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Фролової Л.Д. від 10 січня 2019 року у справі за заявою боржника у виконавчому провадженні Штеньовича Володимира Ігоровича про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и л а :

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року у задоволенні заяви боржника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Вказану ухвалу оскаржила ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1

В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та винести нову, якою подану заяву задоволити. Вважає ухвалу незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що виконавчий лист надано адвокату Яцишину О.В., який не представляв інтереси позивача при розгляді справи по суті, його повноваження судом не встановлювалися. Вказує на те, що адвокат Яцишин О.В. звернувся до Галицького районного суду м. Львова з проханням видати виконавчий лист, ніби-то діючи в інтересах ОСОБА_3 , однак докази наявних у нього повноважень діяти від її імені не надав. Також, звертає увагу на те, що копія угоди-доручення про надання правової допомоги від 08.08.18 року не засвідчена у встановленому законом порядку. Щодо найменування правочину довіреністю, то така не посвідчена в нотаріальній форма, а отже не може вважатися окремим документом, що посвідчує повноваження адвоката. Вказує, що сам зміст Угоди викликає сумніви в її укладенні, оскільки ОСОБА_3 постійно проживає в Польщі, не приїжджає навіть на слухання справи про позбавлення батьківських прав, тому аж ніяк не могла підписати дану угоду у м. Львові.

В судове засідання заявник та представник залученої до участі у справі заінтересованої особи Долинського районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що такі учасники справи повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки (неявки представника) суду представлено не було, зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України, а також те, що інтереси заявника у судовому засіданні захищала представниця, а від представника заінтересованої особи до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому міститься клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представниці заявника на підтримання апеляційної скарги, заінтересованої особи Мединської Е.Т. та її представника в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, апеляційної скарги, а також усних та письмових заяв та пояснень учасників справи (їх представників) у судах обох інстанцій колегія суддів вважає, що апеляційну скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Так, як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції посилаючись, зокрема, на ч.1 ст. 18, ч. 2 ст. 432 ЦПК України та відмовляючи в задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, - виходив з того, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року у справі № 461/3787/16-ц позов ОСОБА_3 задоволений, зі ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 14500,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з 06 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. 17 серпня 2018 року адвокат Яцишин О.В., який здійснює представництво позивача ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа для примусового виконання рішення суду. До клопотання додані копії ордеру адвоката серії ЛВ № 070818, угоди-доручення про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. 21 серпня 2018 року виконавчий лист був виданий ОСОБА_4 . Посилання заявника на той факт, що представником стягувача виконавчий лист був отриманий без представлення належних документів на представництво сторони, не знайшов свого підтвердження під час судового розгляду. Суд встановив, що виконавчий лист стороні стягнення був виданий не помилково, обов`язок боржника з виконання рішення суду з періодичних платежів по аліментах не припинений. З урахуванням викладеного, суд вважав, що заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, необґрунтована, не містить передбачених процесуальним законом підстав для такого визнання, тому у її задоволенні слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду немає. Висновки суду відповідають обставинам, що мають значення та вимогам закону.

10 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою (заінтересовані особи ОСОБА_3 , державний виконавець Долинського районного ВДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Борис Ю.Б.), в якій просив визнати виконавчий лист № 461/3787/16-ц від 21 серпня 2018 року таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що виконавчий лист був виданий Галицьким районним судом м. Львова на підставі рішення від 18 липня 2016 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 . На підставі виконавчого документа Долинським РВ ДВС Івано-Франківської області відкрите виконавче провадження. Заявник вважає, що виконавчий лист виданий судом помилково, оскільки сторонами у справі є позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_1 , однак виконавчий лист був виданий представникові позивача адвокату Яцишину О.В., який не надав належним чином посвідчених документі на представництво. Наявні у матеріалах справи копії ордеру адвоката та угоди про надання правничої допомоги не посвідчені ним.

Судом встановлено та учасниками справи не оспорено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року у справі № 461/3787/16-ц позов ОСОБА_3 задоволено та з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі 14500,00 грн. щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, з 06 червня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Дане рішення не оскаржувалось, не переглядалось, набрало законної сили та є чинним.

17 серпня 2018 року адвокат Яцишин О.В., який здійснює представництво позивача ОСОБА_3 , звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа для примусового виконання рішення суду. До клопотання додані копії ордеру адвоката серії ЛВ № 070818, угоди-доручення про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 40-42).

21 серпня 2018 року виконавчий лист був виданий Яцишину О. ОСОБА_6 (відмітка на заяві адвоката про видання такого а.с. 43).

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо, якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково (у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин).

Як правильно вказав суд першої інстанції підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріально-правових відносяться: припинення зобов`язання внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язання переданням відступного, зарахуванням за домовленістю сторін, прощення боргу.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), у випадку зміни чи скасування рішення у апеляційному чи касаційному порядку, або у зв`язку з нововиявленими обставинами; виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке не підлягає примусовому виконанню; помилкова видача виконавчого листа, якщо після видачі такого листа у справі рішення суду було скасоване; видача виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Крім того, для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, важливим є те, що обставини, факти, з якими пов`язується відсутність обов`язку боржника, виникла вже після винесення судом рішення. В іншому разі через визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відбувається ревізія законності рішення суду, що не передбачено процесуальним законодавством.

Як вбачається із матеріалів справи та після перевірки доводів заявника судами обох інстанцій не встановлено жодної із матеріально-правових чи процесуально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Посилання на відсутність повноважень у адвоката Яцишина О.В. на представництво інтересів стягувачки (навіть дійсно за відсутності таких повноважень) не слід вважати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Ця обставина могла б бути підставою вважати видачу такого не уповноваженій особі, однак аж ніяк не свідчить про необхідність визнання виконавчого листа, що виданий на підставі рішення, яке набрало законної сили, є чинним та не скасованим, таким, що не підлягає виконанню.

Крім цього, адвокатом Яцишиним О.В. в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доведено технічну помилку при написанні номеру ордеру, який ним було подано у суд першої інстанції для отримання виконавчого листа у зв`язку із роздрукуванням копії ордеру на принтері, а також представлено оригінал ордеру на представництво інтересів стягувачки.

Також у судовому засіданні підтверджено і укладення угоди між адвокатом та ОСОБА_3 , що підтвердила і особисто ОСОБА_3 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Тому, сумніви заявника в укладенні угоди між адвокатом та стягувачкою, а також видачу ордеру всупереч вимогам закону слід вважати безпідставними.

Будь-яких інших обґрунтованих доводів на підтвердження вимог заяви боржником (його представницею) не наведено.

Враховуючи вищенаведене, вимоги чинного законодавства та встановлені судом обставини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що наведені заявником причини визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню в контексті положень ч.2 ст. 432 ЦПК України не є тими підставами, за яких вимоги заявника підлягали б задоволенню.

Зважаючи на вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними, а саму скаргу, слід залишити без задоволення, ухвалу ж суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

М.М. Шандра