Провадження № 6/761/614/2019
У Х В А Л А

31 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

при секретарі - Токач М.С.,

за участі:

представника заявника - ОСОБА_3,

заінтересованої особи - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

встановив:

05 квітня 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся ОСОБА_3 із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у якій просив суд скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, що було встановлене Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у справі №761/44017/18, провадження №22-ц/824/4098/2019 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Подану заяву обґрунтовує тим, що постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, до виконання зобов`язань за рішенням суду. 05 квітня 2019 року заявник звернувся із касаційною скаргою на вказану постанову, однак, враховуючи, що наразі ОСОБА_3 укладено угоду про участь у виробництві аудіовізуального твору із ТОВ «Новий Канал», що потребує його від`їзду за кордон, а також те, що на його утриманні знаходиться четверо дітей, від виконання рішення суду про стягнення з нього коштів заявник не ухиляється, то просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України у порядку ч. 5 ст. 441 ЦПК України.

У судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Державний виконавець Савчук К.П. у судовому засіданні проти поданої заяви заперечував та просив відмовити у її задоволенні.

Стягувач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, дослідивши матеріали заяви та справи, суд встановив.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року відмовлено у задоволенні подання старшого державний виконавець Шевченківського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ в м. Києві Савчук К.П. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_3 за межі України.

Ухвала мотивована тим, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань, а саме: не надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; неявка за викликом державного виконавця; неповідомлення державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб тощо, державним виконавцем суду не надано.

Судом першої інстанції було досліджено на описано в ухвалі, зокрема, про те, що 27 лютого 2018 року на виконання вимог державного виконавця Савчука К.П., згідно постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №55668444) від 30 січня 2018 року, ОСОБА_3 надіслав Декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи, а також що згідно актів про передачу майна Стягувану у рахунок погашення боргу, старшим державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС ГТУЮ у місті Києві Савчуком К.П. передано стягувачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №756/11279/16-ц від 13 грудня 2018 року наступне майно: земельна ділянка площею 0, 12 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та нежила будівля (літ.А) загальною площею 379, 20 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що зменшило його заборгованість з 8 903 606 грн. 56 коп. до 5 702 046 грн. 56 коп.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року скасована, та встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, до виконання зобов`язань за рішенням суду.

Постанова мотивована тим, що оскільки боржник не надав відзив на апеляційну скаргу та не спростував доводів державного виконавця, крім того боржник перебував за кордоном загалом 34 дні, на що в будь-якому разі необхідні певні кошти, як на оплату квитків, так і на витрати, пов`язані з перебуванням в іншій країні, в той же час, подана боржником декларація засвідчує отримання останнім фактичного доходу в сумі 6 222 грн. 65 коп. щомісячно. Таким чином суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що зазначені обставини свідчать, що боржник ОСОБА_3 має інші доходи, які не зазначені ним в декларації, яку він подав державному виконавця, оскільки, отримуючи дохід в сумі - 222 грн. 65 коп. на місяць об`єктивно неможливо забезпечити закордонні подорожі з гребуванням в Польщі та Угорщині протягом 34 днів.

Разом з тим, заявник звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у порядку ч. 5 ст. 441 ЦПК України, з огляду на те, що наразі ОСОБА_3 укладено угоду про участь у виробництві аудіовізуального твору із ТОВ «Новий Канал», що потребує його від`їзду за кордон, а також те, що на його утриманні знаходиться четверо дітей, від виконання рішення суду про стягнення з нього коштів заявник не ухиляється.

Суд вважає такі вимоги вмотивованими та законними з огляду на наступне.

За умовами ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

У відповідності до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

18 грудня 2018 року між ТОВ «Новий Канал» та ОСОБА_3 було укладено Угоду №998/2018 про участь у виробництві аудіовізуального твору.

Відповідно до п. 2.1 Угоди Учасник ( ОСОБА_3 ) приймає на себе зобов`язання з 18 грудня 2018 року по 31 грудня 2019 року в якості учасника взяти участь у виробництві Твору та дотримуватись Концепції Твору і Правил участі у виробництві Твору, які є невід`ємною частиною цієї угоди.

Згідно п. 1.1.1 Угоди твір - аудіовізуальний твір - телевізійна передача з робочою назвою «Кохання на виживання», четвертий сезон, що складається з окремих випусків.

Відповідно до п. 3.1.2 Угоди зміст Твору, в тому числі сюжетна лінія і розвиток дій визначаються Компанією (ТОВ «Новий Канал»).

Згідно п. 3.1.4 Угоди зйомки Твору можуть проходити в інших країнах. Учасник повинен мати діючий закордонний паспорт (термін дії не менше 6 місяців) і мати можливість безперешкодно перетинати кордон України. У разі наявності будь-яких причин, що перешкоджають виїзду за кордон, Учасник зобов`язаний негайно повідомити про це Компанію. У разі відсутності закордонного паспорта або наявності причин, які перешкоджають виїзду за кордон (у тому числі неповідомлення Компанії), на розсуд Компанії. Учасник може бути відсторонений від зйомок у Творі, а ця Угода припинена в односторонньому порядку з ініціативи Компанії.

Учасник зобов`язаний: дотримуватись правил знімального розпорядку Компанії, з`являтися на зйомки Твору, репетиції, тощо, в місце і час, що встановлені Компанією і які можуть повідомлятись Компанією Учаснику електронною поштою чи телефоном (п. 3.2.5 Угоди); на вимогу Компанії брати участь у всіх пов`язаних зі зйомками Твору заходах, в фото-, теле-, відео зйомках, які проводяться під час заходів, пов`язаних з виробництвом Твору, його рекламуванням і промочуванням, в реалізації спонсорських / рекламних проектів, в пост-продакшн Твору (згідно із Сценарім і вказівками Компанії) (п. 3.2.10 Угоди).

Відповідно до п. 6.1 Угоди у разі порушення з вини Учасника пп. 3.1.7, 3.2.1 - 3.2.5, 3.2.10 цієї Угоди, порушення термінів зйомки і підготовки Твору, передбачених сценарними планами і вказівками Компанії, запізнення чи неявка на зйомки, здійснення перешкод представникам Компанії (не допуск членів знімальної групи в приміщення, здійснення перешкод в роботі з технікою, безпідставна відмова дотримання сценарного плану тощо) він сплачує Компанії штраф у розмірі 20 000,00 грн. за кожний випадок порушення.

Згідно п. 6.3 Угоди у випадку порушення Учасником будь-якого з положень п. 3.2.9, 3.2.11 Угоди Учасник сплачує Компанії штраф у розмірі 100 000,00 грн. за кожен випадок порушення.

В п. 6.4 Угоди визначено, що у випадку відмови від Угоди, розірвання її в односторонньому порядку Учасник сплачує Компанії штраф у розмірі 300 000,00 грн.

Разом з тим, на утриманні ОСОБА_3 знаходиться четверо дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (у відповідності до свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 ), а також ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 ).

Таким чином, обмеження боржника у праві виїзду за кордон фактично позбавляє останнього засобів до існування та можливості утримання дітей, а також може мати наслідком застосування до нього штрафних санкцій.

Слід врахувати, що у відповідності до Актів про передачу майна у рахунок погашення боргу від 28 серпня 2018 року, у рамках ВП №55668444, боржником передано стягувачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №756/11279/16-ц від 13 грудня 2018 року наступне майно: земельна ділянка площею 0, 12 та, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та нежила будівля (літ.А) загальною площею 379, 20 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , що зменшило його заборгованість з 8 903 606 грн. 56 коп. до 5 702 046 грн. 56 коп.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, 27 лютого 2018 року ОСОБА_3 подано державному виконавцеві декларацію про майно та доходи.

За таких обставин, відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань, що є необхідною умовою для застосування до боржника обмеження у праві виїзду за кордон, згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України. Під час розгляду заяви про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України відповідно до ст. 441 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, можливість виїзду за межі України з метою ухилення від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно розділам VII, VIII, IX Закону України «Про виконавче провадження».

Водночас чинне законодавство не містить визначення поняття «ухилення», практика Конституційного Суду України щодо його офіційного тлумачення відсутня.

В академічному тлумачному словнику української мови слово «ухилення» тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - це певного виду санкція, яка може застосовуватися у зв`язку з ухиленням особи від виконання зобов`язання, зокрема виконання судового рішення.

Таким чином, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Верховний Суд України у постанові від 19 травня 2015 року №667/4594/14-а дійшов висновку, що відсутність відповідного фінансового забезпечення може вважатися поважною причиною невиконання судового рішення.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 12 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону, зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; подання виконавцю декларації про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб; повідомлення виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хлюстов проти Росії» від 11 липня 2013 року (скарга № 28975/05), яке набуло статусу остаточного 11 жовтня 2013 року, Судом зазначено, що обмеження щодо заборони у праві виїзду за межі країни повинні бути обґрунтовані та пропорційні відповідно із частинами 2,3 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(свобода залишати свою країну та обмеження цього права лише на підставі закону та якщо це необхідно в демократичному суспільстві).

Таким чином, враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено обставин ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань згідно рішення суду, при цьому, останній працевлаштований до ТОВ «Новий Канал» та його робота потребує частих відряджень за кордон, що вбачається із угоди, а також те, що на утриманні ОСОБА_3 перебуває четверо дітей, а відтак обмеження у праві виїзду за кордон призведе до погіршення його майнового стану, суд приходить до висновку, що заява про скасування такого обмеження підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 441 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, що було встановлене Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у справі №761/44017/18, провадження №22-ц/824/4098/2019 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 07 червня 2019 року.

Суддя: