Дата документу 05.06.2019 Справа № 310/6966/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 310/6966/18Головуючий у 1-й інстанції Полянчук Б.І.
Пр. № 22-ц/807/1195/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.,

за участі секретаря Кулабухової І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (надалі - ПАТ «Запоріжгаз»), треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» (надалі - ТОВ Запоріжгаз збут»), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулась з позовом (а.с. 2-5), в якому просила визнати дії відповідача неправомірними щодо нарахування заборгованості в розмірі 22805,10 грн. з приводу виявлення порушення, а саме позаштатний режим роботи лічильника газу, оформленої Актом-розрахунком не облікового (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 16.05.2018 року на підставі Акту про порушення №1540 від 13.03.2018 року; стягнути з відповідача на її користь судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що вона разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власницею квартири АДРЕСА_1 . 08.02.2012 року між нею та відповідачем було укладено договір № 5030274 про надання населенню послуг з газопостачання. Внаслідок чого було встановлено газовий лічильник заводський №00898807, а також відкрито особовий рахунок номер НОМЕР_1 . Під час користування газом у неї виникли сумніви в правильності роботи лічильника газу, про що вона повідомила представників відповідача. 13.03.2018 року представник (контролер) ПАТ «Запоріжгаз» виявив факт того, що лічильник не обертається при включенні однієї конфорки. Про зазначене було складено акт про порушення №1540. У її присутності протоколу про направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову перевірку з метою перевірки та підтвердження факту непрацездатності лічильника складено не було, однак лічильник було вилучено без належного упакування та опломбування. Згодом їй подзвонили представники ПАТ «Запоріжгаз» та усно повідомили, що газовий лічильник є несправним і його замінять новим. При цьому, вона повинна заплатити заборгованість, яка виникла внаслідок несправності лічильника. У неї викликають сумніви висновки експертизи лічильника газу, оскільки невідомо хто її проводив, газовий лічильник не було упаковано, окрім того, жодних актів повірки вона не бачила та не може підтвердити факт того, що саме її лічильник був пошкоджений. Їй надіслали Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, який складає 22805,10 грн. З вказаною сумою вона не погоджується та вважає її такою, що не відповідає дійсності. У розрахунку не зазначено, за який період часу нарахована заборгованість. Постанова КМУ від 9 грудня 1999 р. № 2246 «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання» передбачає наступне:

- п. 10 : розрахунок населення за надані послуги з газопостачання починаючи з 1 квітня 2015 р. здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу (крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 16-1 цих Правил);

- п.16-1: на період зняття лічильника газу для проведення його експертизи або періодичної/позачергової повірки та ремонту, пов`язаного з такою повіркою, або для проведення ремонту за заявою споживача газорозподільне підприємство встановлює лічильники газу з обмінного фонду (у разі, коли знятий лічильник газу належав газорозподільному підприємству, встановлений на його місце лічильник газу з обмінного фонду газорозподільного підприємства стає розрахунковим, що оформляється відповідним актом, та в подальшому розрахунки із споживачем здійснюються згідно з його показаннями). У разі коли замість тимчасово вилученого лічильника неможливо встановити інший, розрахунки із споживачем здійснюються залежно від середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців. У разі коли лічильник газу, що перебуває у власності споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного (середньодобового) обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він становить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

13.03.2018 року у неї було знято лічильник на повірку, при цьому жодного акту чи протоколу про це складено не було, також не було складено протокол про направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову повірку. З вини постачальника, який повинен був встановити новий лічильник газу в період до двох місяців, останній був встановлений за рахунок споживача, що спричинило їй шкоду. Вона отримала від відповідача лист від 18.05.2018 року, в якому було зазначено, що комісією було розглянуто акт про порушення, та був здійснений перерахунок (донарахування) об`ємів (обсягів) природного газу за період з 14.09.2017 року по 13.03.2018 рік на суму 22805,10 грн. Про що було складено акт - розрахунок необлікового (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 16.05.2018 року, де зазначено що розрахунок було нараховано відповідно до вимог «Кодексу газорозподільних систем», затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року розділ ХІ, глава 3, пункт 8.А. Також було складено та надіслано рахунок на оплату вартості необлікового (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу від 16.05.2018 року.

З вказаною сумою заборгованості вона не згодна, оскільки розрахунок складено з порушенням пункту 8 глави 3 розділу ХІ «Кодексу газорозподільних систем», затвердженого постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року. Так в основу розрахунку було покладено середньомісячний обсяг споживання, а не 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с.32) провадження у цій справі відкрито.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року (а.с. 103-110), з урахуванням ухвали суду першої інстанції від 20 березня 2019 року про виправлення описки (а.с. 144-145), у задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційні скарзі (а.с. 114-117) просила рішення суду першої скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 121).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 02 квітня 2019 року (а.с. 155), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 158) з урахуванням навантаженості судді-доповідача Гончар М.С. та колегії суддів, а також відпустки судді-доповідача Гончар М.С. у період з 20.05.2019 року по 03.06.2019 року включно (а.с. 201-202).

ПАТ «Запоріжгаз» подало апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 175-187).

Треті особи не скористались своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У судове засідання 05 червня 2019 року повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи з дотриманням вимог ЦПК України (а.с. 189-200), у тому числі позивач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України (а.с. 194), всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

В силу вимог ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання всіх учасників цієї справи і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, керувався ст. ст. 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, Типовим договором на розподіл природного газу та виходив із про відсутності підстав для задоволення позовних вимог позивача у цій справі.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильними, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так судом першої інстанції правильно було встановлено, що 13.03.2018 року працівниками ПАТ «Запоріжгаз» на об`єкті споживання позивача, який знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 виявлено факт роботи комерційного вузла обліку газу (лічильника газу) відповідача у позаштатному режимі (лічильний механізм не обертається при включеній одній комфорці). За фактом виявлення роботи комерційного вузла обліку газу у позаштатному режимі працівниками оператора ГРМ, у присутності позивача складено акт про порушення №1540 від 13.03.2018 року. Акт у порядку визначеному Кодексом газорозподільних систем підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та споживачем (а.с.19-20).

16.03.2018 року лічильник у присутності споживача демонтовано для проведення його позачергової повірки, про що складено протокол №00465 від 16.03.2018 року. Із зазначеного протоколу вбачається, що після зняття лічильник було упаковано в пакет з поліетилену, який опломбовано пломбою оператора ГРМ № С41788322. Протокол підписано працівниками ПАТ «Запоріжгаз» та споживачем (а.с. 54).

Зазначені докази спростовують посилання позивача на те, що в її присутності протоколу про направлення засобу вимірювальної техніки на повірку з метою перевірки та підтвердження факту непридатності лічильника складено не було, а також про вилучення лічильника без належного упакування та опломбування.

За результатами вимірювань проведених під час позачергової повірки повірником ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ», лічильник визнано непридатним до подальшої експлуатації, оскільки значення відносної похибки лічильника у його робочих діапазонах перевищило максимально допустиме, що відображено в довідці про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки виданої Запорізьким науково-виробничим центром стандартизації, метрології та сертифікації №4-0712-18 від 23.03.2018 року (а.с. 12).

У позивача виникли сумніви в правильності висновку про непридатність законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки від 23.03.2018 року, але доказів, які підтверджують цю обставину суду не надала.

Зазначені докази підтверджують, що побутовий лічильник газу, який було встановлено в квартирі АДРЕСА_3 працював у позаштатному режимі внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковувалась або обліковувалась некоректно.

ОСОБА_1 повернуто побутовий газовий лічильник, який визнано непридатним для подальшого використання та який підлягає заміні 08.06.2018 року, що підтверджується актом (а.с. 11).

28.03.2018 року на адресу споживача направлено лист щодо перенесення дати та часу проведення комісії з розгляду актів про порушення на 06.04.2018 року з 09.00 год. на 14.00 год. (а.с. 56).

Пунктом 6 глави 6 Розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначено якщо внаслідок позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ чи його складових буде підтверджено факт необлікованого чи облікованого частково об`єму розподіленого (спожитого, переданого) природного газу, розрахунок необлікованих (облікованих частково) об`ємів природного газу за період несправності комерційного ВОГ чи його складових здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного ВОГ або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належить пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

За фактом роботи лічильника Відповідача у позаштатному режимі комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення №1540 від 13.03.2018 року, що відображено у протоколі №864 від 06.04.2018 року (а.с. 55).

У відповідності до пункту 8 Глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення оператором ГРМ пошкодження лічильника газу та/або його позаштатного режиму роботи, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється, виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням терміну на його усунення.

Додатком 15 до Кодексу газорозподільних систем визначено якщо споживач (фізична особа) використовував в неопалювальний період опалювальні прилади (крім опалювально-варильних печей чи кухонних вогнищ), граничний обсяг споживання має становити 30 відсотків від граничного обсягу в опалювальний період.

На підставі зазначених вимог відповідачем здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу за період з 14.09.2017 року по 13.03.2018 року, з урахуванням підключених газових приладів (газова плита -1 шт., двоконтурний газовий котел - 1 шт.); зареєстрованих осіб (зареєстровано 2 особи) та опалюваної площі (69,1 м.кв.) (а.с. 57).

Листом від 18.05.2018 року ПАТ «Запоріжгаз» на адресу ОСОБА_1 направлено акт-розрахунок рахунок на оплату необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості та рахунок на його оплату. (а.с. 15, 16, 17).

Таким чином, судом першої інстанції було правильно встановлено, що дії відповідача по виявленню факту роботи ЗВТ у позаштатному режимі, складення акту про порушення та процедури його розгляду, розрахунку не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості в зв`язку з позаштатним режимом роботи ЗВТ повністю відповідають вимогам Кодексу газорозподільних систем і відповідачем жодних порушень допущено не було.

Крім того, ОСОБА_1 не доведено жодним доказом повідомлення нею відповідача про сумніви в правильності роботи лічильника газу, тому таке посилання ОСОБА_1 суд першої інстанції правильно не взяв до уваги у цій справі.

У відповідності до статті п.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплено в ст. 16 ЦК України. Він також може бути встановлений іншим законом або договором.

Суд першої інстанції правильно вважав, що вчинення дій відповідачем щодо нарахування заборгованості, оформленої актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості від 16.05.2018 року є обов`язком відповідача і вчинені ці дії відповідно до вимог діючого законодавства. Самі дії відповідача щодо нарахування заборгованості не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків. Наслідком вчинення дій з нарахування заборгованості є складання розрахунку, який є рекомендацією сплатити вартість донарахованого об`єму природного газу. За таких обставин відсутні підстави вважати, що дії з нарахування заборгованості порушують права та інтереси позивача.

Оскарження дій юридичної особи щодо нарахування заборгованості не передбачено ст. 16 ЦК України або іншим законом як спосіб захисту цивільних прав та інтересів позивача.

При вищевикладених обставинах, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача у цій справі.

Доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи апеляційної скарги не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції, а лише відображають позицію позивача у цій справі, викладену в її позові, яку вона та її представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 .

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Встановлено, що оскаржуємим рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 в силу вимог ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» була звільнена від сплати судового збору при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду у цій справі.

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-368, 372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 грудня 2018 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 06.06.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.