ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1043/18 Номер провадження 22-ц/814/624/19Головуючий у 1-й інстанції Куц Т.О. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Бондаревської С.М., Кривчун Т.О.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_2

відповідач: ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області, ухвалене 22 листопада 2018 року в приміщенні суду в м. Горішні Плавні у складі судді Куц Т.О.

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,-

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, а також на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час проживає разом з нею.

Вказувала, що вихованням і утриманням дитини займається вона. Відповідач на утримання дитини та на її утримання матеріальної допомоги не надає.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку щомісячно, з 24 липня 2018 року до досягнення дитиною повноліття 17 травня 2036 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно з 24 липня 2018 року до досягнення дитиною трирічного віку 17 травня 2021 року.

Вирішено питання про судові витрати.

Рішення суду вмотивоване тим, що ОСОБА_3 зобовязаний та має можливість утримувати свою неповнолітню дитину та дружину, з якою проживає дитина, що не досягла трирічного віку.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4, просили змінити його в частині визначення розміру аліментів, стягнувши з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини його доходу, а на утримання дружини у розмірі 1/6 частини, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування матеріального стану сторін та безпідставне заниження розміру стягуваних аліментів.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають в зареєстрованому шлюбі та мають спільну дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка в даний час проживає разом з матірю.

ОСОБА_2 займається вихованням та утриманням дитини. ОСОБА_3 на утримання дитини та на утримання позивача матеріальної допомоги не надає.

ОСОБА_2 на час розгляду справи не працює, оскільки здійснює догляд за неповнолітньою донькою до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_3, він працює у ПрАТ «Полтавський ГЗК» та отримав середню заробітну плату за період квітень-вересень 2018 року у розмірі 76 879,06 грн (а.с. 31).

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

У відповідності до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина і наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи , якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідними достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_3 зобовязаний та має можливість утримувати свою неповнолітню дитину та дружину, з якою вона проживає, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Визначений місцевим судом розмір аліментів на утримання дитини є справедливим та розумним.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_2 має на утриманні ще одну дитину не заслуговують на увагу, оскільки дана обставина не є визначальною для встановлення розміру аліментів. Позивач не є платником аліментів, а тому факт перебування на її утриманні іншої дитини не свідчить про те, що аліменти у розмірі 1/6 частки доходу ОСОБА_3 є недостатніми для утримання неповнолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Аналізуючи рівень доходів відповідача, суд першої інстанції прийшов до висновку, що він має можливість утримувати свою дитину та дружину, з якою вона проживає. Відрахування обовязкових платежів із заробітної плати ОСОБА_3 не впливає на такий висновок.

Посилання апелянтів на те, що ОСОБА_3 має сплачувати на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у тому ж розмірі, що і на користь неповнолітньої доньки Анни, є безпідставними, оскільки законодавство не встановлює обовязкової прямої кореляції між різними аліментними зобовязаннями батька.

Будь-яких доводів щодо того, яким чином визначений судом розмір аліментів на утримання дитини суперечить її правам та інтересам, апелянтами наведено не було.

Проте, колегія суддів не може погодитись із розміром аліментів, що був визначений місцевим судом на утримання ОСОБА_2 до досягнення дитиною трирічного віку.

Колегія суддів, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини доходу ОСОБА_3 на утримання дружини ОСОБА_2 є розумним та справедливим.

Можливість сплати аліментів у такому розмірі підтверджується довідкою про доходи відповідача (а.с. 32).

Заперечуючи відповідні вимоги позивача, ОСОБА_3 вказує на те, що ОСОБА_2 перебуває на утриманні свого батька та рідного брата, проте, на підтвердження вказаних доводів, всупереч вимогам ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не було надано будь-яких доказів.

Окрім того, згідно вимог ч. 4 ст. 84 СК України дружина має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища.

Виходячи з викладеного, внаслідок порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ним було ухвалено помилкове рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_2, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для його зміни у цій частині.

Керуючись ст. 367 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ст. 382 ЦПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року в частині визначення розміру аліментів на утримання ОСОБА_2 змінити, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу).

В іншій частині рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 22 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді: О.Ю. Кузнєцова

ОСОБА_6

ОСОБА_7