Ухвала

26 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 627/1415/16-ц

провадження № 61-952ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета

спору, - Головне управління Держгеокадастру в Харківській області, про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2019 року передана судді-доповідачу Карпенко С. О. касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2018 року, яка подана до Верховного Суду 2 січня 2019 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку.

Верховний Суд ухвалою від 25 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2018 року залишив без руху та надав заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків. ОСОБА_1 необхідно було подати до касаційного суду виправлену касаційну скаргу з її копіями відповідно до кількості учасників справи, зазначивши у скарзі правильне найменування суду, до якого вона подається, та адресу своєї електронної пошти, за наявності. А також надати докази, що підтверджують поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, зокрема докази, які підтверджують дату отримання копії повної постанови апеляційного суду Харківської області від 5 лютого

2018 року та ухвали Верховного Суду від 9 листопада 2018 року, якою повернено заявнику подану вперше касаційну скаргу на зазначене судове рішення. Заявнику було роз`яснено, що неподання у встановлений судом строк відповідних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку

на касаційне оскарження, є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження, а у разі невиконання у встановлений судом строк інших вимог цієї ухвали, скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Копію ухвали суду від 25 січня 2019 року ОСОБА_1 отримала 30 березня

2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

8 квітня 2019 року до Верховного Суду від ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга з її копіями, в якій заявник просить поновити пропущений

строк на касаційне оскарження і зазначає про отримання копії повної постанови апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2018 року поштою 24 лютого 2018 року та подання 22 березня 2018 року касаційної скарги, яку ухвалою Верховного Суду від 9 листопада 2018 року їй було повернено. Доказів, що підтверджують дату отримання копії повної постанови апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2018 року та ухвали Верховного Суду

від 9 листопада 2018 року, ОСОБА_1 не надано.

Особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні

від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту касаційної скарги, в тому

числі щодо доведення поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України).

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, суд має виходити з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними лише у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об'єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали своєчасному зверненню з такою скаргою.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може бути визнано порушенням права на справедливий судовий розгляд, гарантованого пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, в аспекті дотримання принципу правової визначеності, який включає принцип остаточності судового рішення.

Вказана касаційна скарга подана до Верховного Суду після закінчення строків, установлених законодавцем, і підстави, наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не можна визнати поважними, оскільки заявником не надано жодних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку касаційного оскарження, зокрема доказів, які підтверджують дату отримання копії повної постанови апеляційного суду Харківської області

від 5 лютого 2018 року та ухвали Верховного Суду від 9 листопада 2018 року.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнанні судом неповажними.

Оскільки на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 січня 2019 року доказів, що підтверджують поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, ОСОБА_1 не подано, то наведені нею підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду Харківської області від 5 лютого 2018 року визнаються судом неповажними, що відповідно до пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Харківської області

від 5 лютого 2018 року.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко