Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2019 Справа №607/8963/19

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лобач І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником вказаної квартири, у якій зареєстрована його колишня дружина ОСОБА_2 В 2011 році шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, з 01 травня 2014 року колишня дружина позивача не проживає у його квартирі, не сплачує комунальні платежі та не приймає будь-якої участі в утриманні цього житла. Перешкод у користуванні жилим приміщенням ОСОБА_1 відповідачу не чинить, однак факт реєстрації останньої порушує право позивача вільно користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 квітня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Поставлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справ повідомлялася завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подала.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Таким чином, з урахуванням змісту статей 223, 280 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що він є сусідом позивача уже протягом п`ятдесяти років, так як проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Свідок знайомий з ОСОБА_2 , вона є колишньою дружиною ОСОБА_1 , останній раз він бачив її більше року тому. Особистих речей відповідача у квартирі позивача немає. Жодних перешкод зі сторони ОСОБА_1 у проживанні у вказаній квартирі відповідачу не чиниться.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що він є сусідом позивача, так як проживає у квартирі АДРЕСА_3 . Більше п`яти років він не бачив колишню дружину ОСОБА_1 - відповідача ОСОБА_2 . Чи є її особисті речі у квартирі позивача свідку невідомо. Перешкод у користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинить.

Суд, заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , про що свідчать свідоцтво про право власності на житло, видане 14 квітня 1994 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації (1/3 частка), свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 22 грудня 2005 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори (1/3 частка після смерті матері ОСОБА_5 ) та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 26 квітня 2006 року державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори (1/3 частка після смерті батька ОСОБА_6 )

Згідно довідки ДП «Фаворит - 1» № 110 від 29 січня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 зареєстровані: ОСОБА_1 та ОСОБА_7 .

Як слідує з акту перевірки паспортного режиму по АДРЕСА_4 , складеного представниками ДП «Фаворит - 1», ОСОБА_7 зареєстрована за вищевказаною адресою, але під час перевірки відсутня, про що підтвердили свідки-сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Відтак, в судовому засіданні були підтверджені доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_7 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає більше року, оплату комунальних послуг та інших обов`язкових платежів не проводить. Будь-яких перешкод, які б чинилися відповідачу у користуванні цим майном в судовому засіданні не встановлено.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Статтею 41 Конституції України закріплено право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки останні не проживали у вказаному будинку більше року.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Відповідачам направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 06 червня 2019 року.

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська