КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 358/1647/18

Апеляційне провадження № 22-ц/824/8035/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Ратнікової В.М., Борисової О.В.

при секретарі - Слободяник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Тітова М.Б., по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковнікова Тетяна Антонівна про продовження строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила продовжити строк для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективні власності колишнього КСП «Комунар» Богуславського району Київської області, вклад з відповідними процентами у філії Ощадного банку №2873/03 - с. Ісайки Богуславського району на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 та майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «Комунар» Богуславського району Київської області, що підтверджується спадковою справою, яка була заведена у зв`язку із смертю ОСОБА_3

Вказувала, що за життя ОСОБА_3 заповіт не склав, тому позивач ОСОБА_2 , як дочка, та мати померлого ОСОБА_4 отримали право на спадкування за законом у першу чергу в рівних частинах.

Так, мати померлого ОСОБА_4 при поданні заяви про прийняття спадщини до Богуславської державної нотаріальної контори приховала існування ще одного спадкоємця першої черги та не зазначила про це. Як наслідок, державним нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори Полковніковою Т.А. видано ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину за законом від 02 квітня 2003 року за реєстром №1390 на все вищевказане спадкове майно.

Позивач дізнавшись про наявність спадкового майна після смерті батька, звернулася до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте, постановою державного нотаріуса Полковнікової Т.А. від 06 листопада 2018 року №02-31/1340 відмовлено у видачі свідоцтва, у зв`язку з тим, що спадщину не було прийнято у строк, передбачений законом, а свідоцтво вже було видано на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після якої прийняв спадщину за заповітом відповідач ОСОБА_1 .

Звертала увагу на те, що строк для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 нею був пропущений з поважних причин, оскільки на час відкриття спадщини вона проживала окремо від батька, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області від 03 липня 2018 року № 419, і на той час їй виповнилось лише сім років, у зв`язку з чим вона не мала можливості особисто звернутися до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Причини не звернення до державного нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини її матір`ю ОСОБА_5 їй невідомі (а.с. 2-5).

Відповідач ОСОБА_1 подав відзив на позовну заяву ОСОБА_2 , в якому зазначив, що позовна заява є безпідставною, оскільки позивач припускає, що її баба ОСОБА_4 зобов`язана була подати від імені онуки (позивачки) заяву про прийняття спадщини, та/або повідомити про спадкоємців нотаріусу під час отримання свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, такі припущення суперечать наданим доказам та нормам матеріального права, яке діяло на час відкриття спадщини. Зазначав, що позивач на час відкриття спадщини проживала окремо з матір`ю, яка була її законним представником.

Вважав, що системний аналіз норм матеріального права та наявних письмових доказів у справі вказують на те, що саме мати позивачки мала подати заяву від її імені до нотаріуса про прийняття спадщини. Разом з тим, чому відповідних дій зроблено матір`ю не було, позивачу не відомо, тобто об`єктивних причин немає.

Крім того, позивач ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 та досягла повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3. З позовом до суду про продовження строку для прийняття спадщини звернулась 07 листопада 2018 року, тобто через шість років після досягнення повноліття, що у двічі перевищує позовну давність, а тому як наслідок сплив строк позовної давності.

Вказував, що із заявою та/або позовом до баби ОСОБА_4 позивач не зверталася, об`єктивних причин пропуску строку для звернення до суду за захистом не зазначила та не надала доказів, а відтак відсутні підстави для продовження строку для прийняття спадщини, яка відкрилась 19 червня 2002 року, а строк для захисту порушеного права для позивача розпочався з 03 жовтня 2012 року й закінчився 03 жовтня 2015 року.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що строк позовної давності перевищений удвічі, а тому просив застосувати строк позовної давності, що є безумовною підставою для відмови у позові згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України (а.с. 34-35).

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року позов задоволено. Продовжено спадкоємцю за законом першої черги ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 30 років в м. Богуслав, Київської області (а.с. 70-73).

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, незаконність та необґрунтованість рішення, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Вважав, що якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця чи наявність майна, то правові підстави для продовження строку для прийняття спадщини відсутні.

Вважав, що суд розглянув справу неправильно та дійшов хибного висновку про задоволення позову, виходячи з того, що позивач не знала про майно спадкодавця, час відкриття спадщини, проживала в іншому місці та була неповнолітньою. Зазначав, що ні у 2002 році, ні у 2012-2013 роках позивач заяви про прийняття спадщини не подавала, до суду за продовженням строку не зверталась, а відтак пропустила строк.

Апелянт звертав увагу на те, що позивач не довела поважність причин пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини (а.с. 102-104).

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, були сповіщені належним чином, про що у справі наявні докази. Повідомлення від ОСОБА_1 повернулось із відміткою працівників пошти про відсутність адресата за зазначеною ним адресою, і заяви про зміну адреси місця проживання ОСОБА_1 в порядку ст. 131 ЦПК України до суду не подавав.(а.с. 117-129).

ОСОБА_2 подала до суду письмову заяву в якій просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 та її представника.(а.с. 127-128)

Завідувач Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковнікова Т. А. надіслала на адресу Київського апеляційного суду заяву про розгляд справи без представника третьої особи (а.с. 125).

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 130, ч. 1 ст. 131, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

З огляду на положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено той факт, що про порушення свого права, а саме про наявність спадкового майна після смерті батька, вона дізналася лише після смерті баби - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з даними свідоцтва про народження, виданого повторно 20 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції, серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Ісайки Богуславського району Київської області, та її батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 8)

Шлюб між батьками позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано 29 листопада 1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу виданого відділом державної реєстрації громадянського стану Богуславської райдержадміністрації Київської області від 29 листопада 1995 року.(а.с.19)

Довідкою виконавчого комітету Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області № 419 від 03 липня 2018 року підтверджується факт, що позивач ОСОБА_2 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 з дня народження по даний час за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 18)

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 30 років помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 21 червня 2002 року виконавчим комітетом Ісайківської сільської ради Богуславського району Київської області.(а.с. 11)

Із копії матеріалів спадкової справи №136, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що спадщину прийняла його мати ОСОБА_4 шляхом подачі заяви до нотаріальної контори, якій 02 квітня 2003 року за реєстром №1390 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) та грошові вклади, та 17 лютого 2007 року за реєстром №1-730 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай.(а.с. 10-17)

Згідно з ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частинами 1, 3 ст. 5 ЦК України (в редакції 2004 року), передбачено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше й регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За змістом ч.ч. 4, 5 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України (в редакції 2004 року), відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (в редакції 2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 01 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Таким чином, враховуючи те, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилася 19 червня 2002 року, до даних правовідносин застосовуються положення ЦК УРСР 1963 року.

Стаття 525 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Стаття 529 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) визначає першу чергу спадкоємців за законом. Так, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Статтею 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК УРСР (у редакції 1963 року) строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 549 цього кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку й без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. Цей строк може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо в указаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд із цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку.

Вирішуючи питання про продовження строку, необхідно дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини першої статті 550 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для вирішення питання про продовження строку для прийняття спадщини відсутні.

Позивачка ОСОБА_2 у відповідності до ст. 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції Закону від 18 липня 1963 року є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька.

ОСОБА_2 звернулася до Богуславської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу шести місяців з дня відкриття спадщини, а саме в листопаді 2018 року.

Постановою державного нотаріуса Богуславської районної державної нотаріальної контори від 06 листопада 2018 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини, визначений ст. 549 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року.(а.с. 9)

У судовому засіданні допитана судом свідок ОСОБА_5 (мати позивачки ОСОБА_2 ) показала, що припинила спільне проживання з померлим ОСОБА_3 через три місяці після народження дитини, після чого жодних стосунків із останнім не підтримувала.(а.с. 69)

Із матеріалів спадкової справи №136, яка заведена Богуславською районною державною нотаріальною конторою, встановлено, що при поданні заяви про прийняття спадщини до Богуславської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 записано, що крім неї інших спадкоємців не має.

За таких обставин, колегія суддів визнала обґрунтованими доводи позивачки, що на час відкриття спадщини у 2002 році вона була неповнолітньою особою і до 04 жовтня 2012 року, тобто до досягнення повноліття, не мала можливості самостійно звернутись із заявою про прийняття спадщини після померлого батька.

Із досягненням повноліття, тобто з 03 жовтня 2012 року , ОСОБА_2 самостійно і на власний розсуд розпоряджалась належними їй правами та у неї не було перешкод дізнатись про батька та, відповідно, про наявність (відсутність) спадщини, що відкрилась після його смерті.

Проте, звернувшись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів того, що з дня настання повноліття в жовтні 2012 року і до дня звернення до нотаріуса із заявою та суду із зазначеним позовом у листопаді 2018 року їй не було і не могло бути відомо про смерть батька та відкриття спадщини, а також доказів наявності об`єктивних, непереборних або істотних труднощів для позивачки щодо отримання таких відомостей і вчинення дій щодо прийняття спадщини, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок, передбачений частиною першою статті 81 ЦПК України, щодо доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх позовних вимог.

З цих підстав колегія суддів визнала неспроможними посилання позивачки на те, що про наявність спадкового майна після смерті батька ОСОБА_3 вона дізналась лише після смерті своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та, що така інформація надійшла до неї від односельців, які повідомили, що її батько мав право на земельну частку (пай) та на майновий пай.

Посилання позивачки на покази допитаних районним судом свідків цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Колегія суддів визнала помилковими висновки суду першої інстанції про необхідність продовження строку для прийняття спадщини після смерті батька позивачки, враховуючи те, що після досягнення повноліття та набуття повної цивільної дієздатності у 2012 році, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та згодом з позовом до суду про продовження строку для прийняття спадщини лише у 2018 році, зазначаючи при цьому причинами пропуску такого строку лише її неповнолітній вік на час відкриття спадщини та відсутність відомостей про спадкове майно.

Колегія суддів відхилила доводи апелянта про застосування положень частини 4 ст. 267 ЦК України, як підставу відмови в позові.

За наведених підстав, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути із позивачки на користь відповідача понесені ним судові витрати у вигляді сплати 1057.20 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом, сплата якого підтверджується квитанцією від 25 березня 2019 року.(а.с. 101)

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 06 березня 2019 року - скасувати, ухвалити нове.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: державний нотаріус Богуславської районної державної нотаріальної контори Полковнікова Тетяна Антонівна про продовження строку для прийняття спадщини.

Стягнути із ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) - 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) грн. 20 коп. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 31 травня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

В.М. Ратнікова

О.В. Борисова