Справа № 569/5813/19
УХВАЛА

10 червня 2019 року м..Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Кучиної Н.Г., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування забезпечення позову до подачі позову до суду у справі № 569/3262/19 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову до суду, -

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з клопотанням про скасування забезпечення позову до подачі позову до суду у справі № 569/3262/19 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову до суду. Зазначає, що судом накладено заборону на відчуження майна, яке належить їй на підставі договорів дарування та є її особистою приватною власністю у відповідності до ст. 57 СК України.

Вважає, що зазначене майно не може забезпечувати позов, оскільки вона особисто не має перед ним боргових зобов`язань.

Просить скасувати та зняти заборону на відчуження нерухомого майна, що є її особистою приватною власністю.

У запереченнях на клопотання ОСОБА_2 вказує, що ухвала судом постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи ОСОБА_1 щодо правильності висновків суду не спростовують. Просить у задоволенні клопотання ОСОБА_1 відмовити.

Суд, проаналізувавши заяву, фактичні обставини справи та вимоги процесуального закону суд вирішує відмовити у задоволенні клопотання з огляду на таке.

Судом встановлено, що 19.02.2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову задоволено частково.

Накладено заборону на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , а саме: квартиру загальною площею 87,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , номер об`єкта в РПВН: 17508058; будівлю літ. "Р-2", не об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_1 цільове призначення: для обслуговування виробничих приміщень, номер 22687588 ; будівлю літ. "П-2", не є об`єктом житлової нерухомості, загальною площею 446,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: НОМЕР_1 , цільове призначення: для обслуговування виробничих приміщень, номер об`єкту в РПВН: 12300856 , в межах суми заявлених позовних вимог.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 07 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14.03.2019 року - без змін. Постанова набрала законної сили.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, ч.1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України).

Так, судом за зверненням позивача вжито заходи забезпечення позову. Дане рішення було предметом апеляційного розгляду і відповідна скарга була відхилена, а оскаржуване рішення залишене без змін.

Звертаючись із заявою про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 були продубльовані доводи апеляційної скарги на ухвалу Рівненського міського суду від 14.03.2019 року. Такі доводи не можуть бути, на переконання суду, підставами для скасування заходів забезпечення позову. Суд зауважує, що ОСОБА_1 при подачі клопотання про скасування заходів забезпечення позову не наведено жодних доводів з приводу нагальності та необхідності скасування вжитих заходів забезпечення позову, що і вимагає відхилити направлене клопотання.

21.03.2019 року ОСОБА_2 подано до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики в сумі 1439989,7 грн.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на квартиру загальною площею 87,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будівлю літ. "Р-2", загальною площею 41,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; будівлю літ. "П-2", загальною площею 446,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний спір майнового характеру, а саме щодо стягнення заборгованості в сумі 1439989,7 грн., яка є досить значною, відповідачка має реальну можливість розпорядитись, належним їй, нерухомим майном та відчужити його на користь інших осіб, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, шляхом накладення заборони на відчуження нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 , в межах суми заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, даних у п. 10Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характері діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Суд враховує, що саме по собі накладення заборони на відчуження майна без наміру власників його відчужити жодним чином не впливає на правовий статус майна і не впливає на права і законні інтереси таких власників.

Покликання ОСОБА_1 на те, що вона не має перед позивачем боргових зобов`язань, не заслуговують на увагу, так як вказані обставини є предметом розгляду справи по суті, а не при розгляді питання про забезпечення позову.

Таким чином, враховуючи, що справа не розглянута, а клопотання відповідача є необґрунтованим, суд вважає, що підстав для скасування заходів забезпечення позову не має, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись: ст.158, ч.2 ст.247,258-260,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування забезпечення позову до подачі позову до суду у справі № 569/3262/19 за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подачі позову до суду відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.Г. Кучина