Справа № 639/9229/15-ц
Провадження №6/639/176/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Лойко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року у цивільній справі №639/9229/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , 3-тя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2019 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова із заявою про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року у цивільній справі №639/9229/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , 3-тя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, в якій просила суд встановити спосіб виконання рішення шляхом реалізації арештованого майна, а саме транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter 316, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 в рамках виконавчого провадження № 53846170 відкритого на підставі виконавчого листа № 639/9229/15-ц виданого 13.07.2016 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

В обґрунтування заяви посилається на те, що 30 травня 2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова у справі № 544/25/14-к було винесено Вирок відносно ОСОБА_3 та визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Суд, оцінюючи в сукупності та досліджені у справі докази, які є достатніми та достовірними, прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 LA, та кваліфікував його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів, яке спричинило смерть одного потерпілого та спричинення тяжких та середньої тяжкості тілесних ушкоджень іншим потерпілим, так як він, керуючи мікроавтобусом, в якому знаходилися пасажири, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, скоїв зіткнення з іншими транспортним засобом.

Вироком суду було встановлено, що під час скоєння ДТП ОСОБА_5 керував автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 .

Рішенням Жовтневого суду м. Харкова від 13.07.2016 року справа 639/9229/15-ц позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , 3-тя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди - задоволено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 200 000,00 грн (двісті тисяч гривень). Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. ( п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 коп.).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26.10.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без задоволення та рішення Жовтневого суду у м. Харкова від 13.07.2016 р. залишено в силі.

На сьогоднішній день рішення Жовтневого суду м. Харкова від 13.07.2016 року у справі №639/9229/15-ц на підставі про відкриття виконавчого провадження виконується Шевченківським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та з ОСОБА_2 стягується із заробітної плати мізерна сума на виконання вказаного рішення.

Виконання вказаного рішення прискорить реалізація транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Під час досудового слідства по кримінальній справі (зареєстроване в ЄРДР за №0000068) за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчим Полтавського PB ПМУ у Полтавській області Сулимом С.В., була винесена постанова про забезпечення позову шляхом заборони на відчуження транспортного засобу, а саме мікроавтобусу Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що встановлено Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.03.2015 року та не підлягає доказуванню на підставі ст..82 ЦПК України.

Тому, на думку заявника, виконання вказаного рішення можливе за рахунок реалізації арештованого майна під час досудового слідства, а саме транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Сторонив судове засідання не з`явилися, про день, час і місце розгляду заяви повідомлялися, що відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України не перешкоджає розгляду даної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

В судовому засіданні було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №639/9229/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , 3-тя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , 3-тя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в якості відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. (двісті тисяч гривень).

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня 20 копійок). (а.с. 165, 166-169)

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 26 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 липня 2016 року залишено без змін. (а.с. 210-213)

На сьогоднішній день рішення Жовтневого суду м. Харкова від 13.07.2016 року у справі №639/9229/15-ц на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження виконується Шевченківським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області. (а.с. 243)

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частинами 1, 3, 4 та 5 статті 435 ЦПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 435 ЦПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року, справа № 2-55/10, провадження № 61-46129св18.

Заявник зазначає, що з ОСОБА_2 стягується із заробітної плати мізерна сума на виконання вказаного рішення.

Виконання вказаного рішення прискорить реалізація транспортного засобу марки Mercedes-Benz Sprinter, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на який слідчим Полтавського PB ПМУ у Полтавській області Сулимом С.В., була винесена постанова про забезпечення позову шляхом заборони на відчуження транспортного засобу, а саме мікроавтобусу Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що встановлено Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.03.2015 року та не підлягає доказуванню на підставі ст..82 ЦПК України.

Тому, на думку заявника, виконання вказаного рішення можливе за рахунок реалізації арештованого майна під час досудового слідства, а саме транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Проте суд приходить до висновку, що, зазначені обставини не є в розумінні статті 435 ЦПК України винятковими та такими, що істотно ускладнюють виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року.

Крім того, доказів щодо тих обставин, на які посилається ОСОБА_1 в обґрунтування заяви, зокрема, підтвердження того, що на автомобіль було накладено арешт, та що у боржника відсутнє будь-яке інше майно на яке можливо звернути стягнення, нею не надано.

За таких умов суд приходить до висновку, що заявником не наведено та не надано належних та допустимих доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року у цивільній справі №639/9229/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , 3-тя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 435 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2016 року у цивільній справі №639/9229/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , 3-тя особа ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Ухвала, що постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 07.10.2019 року.

Суддя В.В. Труханович