Постанова

Іменем України

29 травня 2019 року

м. Київ

справа № 565/504/15-ц

провадження № 61-13930св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Стрільчука В. А.,

суддів: Кузнєцова В. О., Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом)- ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за первісним позовом)- ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року у складі судді Незнамової І. М. та рішення Апеляційного суду Рівненської області від 23 листопада 2016 року у складі колегії суддів: Боймиструка С. В., Ковальчук Н. М., Гордійчук С. О.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 01 серпня 2008 року відділом Державної реєстраціїї актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 154, та поділ спільного майна подружжя. Просила виділити їй однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 вартістю 544 500,00 грн; кухонні меблі (кухня, стіл, стільці) вартістю 4 000,00 грн; пральну машину марки «LG» вартістю 5 000,00 грн, телевізор марки «LG» вартістю 8 000,00 грн; пилосмок марки «Zelmer» вартістю 2 500,00 грн; диван вартістю 4 500,00 грн; шафу купе вартістю 3 000,00 грн, а всього майна на загальну суму 571 500,00 грн, а ОСОБА_2 виділити автомобіль марки «Volkswagen Caddi» 2008 року випуску, вартістю 294 030,00 грн; автомобіль марки «Honda Civic» 2009 року випуску, вартістю 294 030,00 грн; мопед В-05 (popcor) 2007 року випуску, вартістю 8 000,00 грн; мікрохвильову піч вартістю 500,00 грн; телевізор марки «LG» вартістю 2 000,00 грн; ноутбук марки «Lenovo» вартістю 3 500,00 грн; велосипед спортивний вартістю 1300,00 грн, всього майна на загальну суму 603 360,00 грн.

22 червня 2015 року ОСОБА_2 подав зустрічний позов до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. Просив визнати його особистою приватною власністю автомобіль марки «Honda Civic» р. н. НОМЕР_1 , 2009 року виготовлення, номер кузова НОМЕР_2 , чорного кольору вартістю 254 100,00 грн, визнати об`єктами спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та поділити таке майно: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 2233701); диван «Кармен» вартістю 4 000,00 грн; мопед (popcor) вартістю 5 000,00 грн, пилосмок марки «Zelmer» вартістю 2500,00 грн; пральну машину марки «LG № F1068LD» вартістю 4 000,00 грн, мікрохвильову піч марки «LG» вартістю 1 000,00 грн; телевізор марки «LG» 42 дюйми № LA660S вартістю 5 000,00 грн; телевізор марки «LG» 19 дюймів № М43D вартістю 1 500,00 грн; кухонні меблі (кухонний набір) вартістю 2 500,00 грн; кухонний стіл вартістю 1 000,00 грн, кухонні стільчики в кількості три вартістю 150,00 грн; шафу купе вартістю 3 000,00 грн, набір електроплитки марки «BOSHC» вартістю 3 000,00 грн; спортивний велосипед марки «Скорпіон» вартістю 1 000,00 грн; ноутбук марки «Lenovo B575» вартістю 2 500,00 грн; бензиновий генератор вартістю 3 500,00 грн. Просив визнати за ним право власності на таке майно: 8/9 частки квартири АДРЕСА_1 ; мопед (popcor) вартістю 5 000,00 грн; кухонні меблі (кухонний набір, кухонний стіл, 3 стільчики) вартістю 3 650,00 грн; набір електроплитки марки «BOSHC» вартістю 3 000,00 грн; шафу купе вартістю 3000,00 грн; спортивний велосипед марки «Скорпіон» вартістю 1 000,00 грн; ноутбук марки «Lenovo B575» вартістю 2 500,00 грн; телевізор марки «LG» 19 дюймів № М43D вартістю 1 500,00 грн, а за ОСОБА_1 - визнати право власності на таке майно: 1/9 частку квартири АДРЕСА_1 ; диван «Кармен» вартістю 4 000,00 грн; пилосмок марки «Zelmer» вартістю 2 500,00 грн; пральну машину марки «LG №F1068LD» вартістю 4 000,00 грн, мікрохвильову піч марки «LG» вартістю 1 000,00 грн; телевізор марки «LG» 42 дюйми №LA660S вартістю 5 000,00 грн; бензиновий генератор вартістю 3 500,00грн.

Позов обґрунтовано тим, що за час шлюбу, який зареєстровано 01 серпня 2008 року, за спільні кошти сторін придбано спірну квартиру та зареєстровано право власності за відповідачем. Між сторонами не досягнено спільної згоди щодо добровільного розподілу належного їм майна.

Короткий зміст рішення суду першої інстанцї

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року первісний позов про розірвання шлюбу і поділ майна та зустрічний позов про поділ майна задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 01 серпня 2008 року відділом Державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №154, розірвано.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Поділено майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Виділено у власність ОСОБА_1 пральну машину марки «LG» вартістю 4 000,00 грн; диван вартістю 4 000,00 грн; пилосмок «Zelmer» вартістю 2 500,00 грн; телевізор марки «LG» 42 дюйми вартістю 5 000,00 грн; мікрохвильову піч вартістю 1 000,00 грн; електроплиту ВOSНС вартістю 3 000,00 грн, а всього майна на загальну суму 19 500 ,00 грн.

Виділено у власність ОСОБА_2 мопед В-05 (рорсоr) 2007 року випуску вартістю 5 000,00 грн; кухонні меблі (кухня, стіл, стільці) вартістю 3 650,00 грн; телевізор марки «LG» 19 дюймів вартістю 1 500,00 грн; шафу-купе вартістю 3 000,00 грн; ноутбук «Lenovo» вартістю 2 500,00 грн; велосипед спортивний вартістю 1 000 грн; бензиновий генератор вартістю 3 500,00 грн, а всього майна на загальну суму 20 150,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 325,00 грн грошової компенсації різниці вартості часток у спільному майні.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн судових витрат, понесених позивачем при подачі позовної вимоги немайнового характеру.

В іншій частині первісного позову ОСОБА_1 тазустрічному позові ОСОБА_2 відмовлено через безпідставність.

Рішення суду першої інстанції у частині поділу транспортних засобів мотивовано тим, що ці транспортні засоби обліковуються за іншими особами і сторонам не належать. Ніхто із сторін не набув у встановленому порядку права власності на вищевказані транспортні засоби, тому вони не можуть бути предметом поділу як спільне майно подружжя.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанцї

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 23 листопада 2016 року, рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року у частині відмови у стягненні грошової компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 скасовано.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за автомобілі «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 вартістю 254 100,00 грн і «Volkswagen Caddy» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_5 , вартістю 136 500,00 грн задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 195 300,00 грн компенсації та 3 801,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що спірні автомобілі придбані сторонами за час шлюбу, тобто є спільним майном подружжя. Не отримавши дозволу дружини та не довівши у встановленому законом порядку свої вимоги про визнання права особистої приватної власності на спірні автомобілі, ОСОБА_2 самостійно ними розпорядився та їх відчужив. Отже, ці автомобілі нарівні із іншим спільним сумісним майном подружжя підлягають поділу між сторонами в рівних частках. Встановивши такі обставини, апеляційний суд з урахуванням їх ринкової вартості стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі половини їх вартості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення і передати справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Оскаржувальні рішення судів першої та апеляійної інстанцій постановлені з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права і процесуального прав, а тому підлягають скасуванню в касаційному порядку.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

21 грудня 2016 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 .

У березні 2018 року справу разом із матеріалами касаційного провадження передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що суди першої та апеляційної інстанцій не надали можливості в повному обсязі реалізувати стороні скаржника свої права під час розгляду справи. Судом першої та апеляційної інстанцій не з'ясовано обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, не було з'ясовано джерела і час його придбання.

Суди першої та апеляційної інстанцій не зазначили належні та допустимі докази у мотивувальтних частинах рішень, не взяли до уваги інтереси малолітньої дитини, народженої у ОСОБА_2 з іншою жінкою.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшло заперечення ОСОБА_1 на касаційну скаргу. Заперечення мотивовано тим, що ОСОБА_2 безпідставно просить повністю скасувати рішення суду першої інстанці, оскільки рішення не було оскаржено ним в апеляційному порядку. Порушуючи питання про повне скасування судового рішення, ОСОБА_2 не наводить жодного аргументудлшя його скасування. Касаційна скарга є необгрунтованою.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом першої інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_6 від 27 грудня 2013 року. Спільних дітей у сторін немає.

Встановивши, що сторони не ведуть спільного господарства, миритися не бажають, більше року не підтримують сімейні відносини, окремо проживають, сім`я фактично розпалася, існує формально і зберегти її неможливо, суд першої інстанції дійшов висновку про розірвання шлюбу.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є таке майно: квартира АДРЕСА_1 вартістю 480 100,00 грн; пральна машина марки «LG» вартістю 4 000,00 грн; диван вартістю 4 000,00 грн; пилосос «Zelmer» вартістю 2 500,00 грн; телевізор марки «LG» 42 дюйми вартістю 5 000,00 грн; мікрохвильова піч вартістю 1 000,00 грн; електроплита ВOSНС вартістю 3 000,00 грн; мопед В-05 (рорсоr) 2007 року випуску вартістю 5 000,00 грн; кухонні меблі (кухня, стіл, стільці) вартістю 3 650,00 грн; телевізор марки «LG» 19 дюймів вартістю 1 500,00 грн; шафа-купе вартістю 3 000,00 грн; ноутбук «Lenovo» вартістю 2500,00 грн; велосипед спортивний вартістю 1 000,00 грн; бензиновий генератор вартістю 3 500,00 грн.

Вартість спільного сумісного майна узгоджена сторонами та ними не оспорюється.

У первісному позові ОСОБА_1 включено до розподілу транспортний засіб марки «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 і транспортний засіб марки «Volkswagen Caddi» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_4 , номер кузова НОМЕР_7 .

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 10 квітня 2015 року та інформації територіального сервісного центру 5644 РСЦ МВС в Рівненській області МВС України №31/17-5644-274 від 15 квітня 2016 року встановлено, що транспортний засіб марки «Volkswagen Caddi» 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_7 зареєстрований і належить ОСОБА_3 на праві власності.

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 від 10 квітня 2015 року та інформації територіального сервісного центру 5644 РСЦ МВС в Рівненській області МВС України №31/17-5644-274 від 15 квітня 2016 року встановлено, що транспортний засіб марки «Honda Civic» 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 зареєстрований і належить на праві власності ОСОБА_4 .

Суд апеляційної інстанції встановив, що автомобілі «Honda Civic» 2009 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_10 S208549, вартістю 254 100,00 грн і «VolkswagenCaddy» 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_4 номер кузова НОМЕР_11 KZ9X022825 вартістю 136 500,00 грн придбані за час шлюбу сторін, зареєстровані на імя ОСОБА_2 та відчужені ним на користь своїх батьків (а. с. 146 - 148). Згоди на таке відчуження позивач ОСОБА_1 не надавала.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, встановлено презумцію спільного права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідний правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17, провадження № 14-325цс18.

Частиною першою статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Верховний Суд виходить з того, що до складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Апеляційним судом встановлено, що спірні автомобілі набуті сторонами за час шлюбу.

ОСОБА_2 не довів, що спірне майно, яке набуте за час шлюбу, придбане за кошти, які є його особистою приватною власністю.

Спірні автомобілі відчужено ОСОБА_2 його батькам без згоди ОСОБА_1

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про поділ цього майна як спільно набутого за час шлюбу.

Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги є загальними і не є конкретними з посиланням на обставини та докази, які спростовують висновки апеляційного суду. Посилаючись на те, що суд не з'ясував джерело і час придбання майна? ОСОБА_2 не зазначив, щодо якого саме майна суд не встановив джерело і час його придбання.

Зазначаючи у касаційній скарзі, що суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги майно ОСОБА_2 , яке набуто ним у шлюбі за власні кошти та отримано у спадок, не вказано, яке саме майно набуте ним за власні кошти та не викладено аргументи на спростування висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Посилання на те, що суд не взяв до уваги інтереси малолітньої дитини, яка народилася у ОСОБА_2 не має правового значення з огляду на положення статті 70 СК України.

Згідно із статтею 400 ЦПК України установлення фактичних обставин у справі, дослідження доказів і надання їм правової оцінки не належить до компетенції касаційного суду.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій, зводяться до переоцінки доказів у справі та незгоди ОСОБА_2 із ухваленими у справі судовими рішеннями.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки в цьому випадку оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, розподіл судових витрат Верховний Суд не здійснює.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 травня 2016 року в незмінній частині та рішення Апеляційного суду Київської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. А. Стрільчук

Судді: В. О. Кузнєцов

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

Г. І. Усик