ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5157/19 Справа № 178/1687/18 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради Дніпропетровської області, третя особа - державний нотаріус Другої Кам`янської державної нотаріальної контори, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Криничанської селищної ради Дніпропетровської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_2 та після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок з господарськими і побутовими спорудами та земельна ділянка, які розташовані в

АДРЕСА_1 , що за життя, 08 серпня 2011 року, ОСОБА_2 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, за яким вона заповідала йому належний їй житловий будинок з господарськими і побутовими спорудами та земельну ділянку які розташовані в АДРЕСА_1 .

Вказував, що 10 листопада 2018 року звернувся до державного нотаріуса Другої кам`янської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він пропустив строк для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що є єдиним спадкоємцем за заповітом, а з 22 жовтня 2018 року по 30 жовтня 2018 року перебував на лікуванні, та саме тому не встиг своєчасно подати заяви про прийняття спадщини, а тому просив суд ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмови у задоволенні позовних вимог, зазначає, що перебував на лікуванні, крім того в дитинстві перехворів на тяжку хворобу та йому було присвоєно групу інвалідності з 18 серпня 2006 року по 29 грудня 2010 року, яку було знято у зв`язку з досягненням повноліття.

21 травня 2019 року відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив про необхідність її задоволення.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 03 травня 2018 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.7,8).

За життя, 08 серпня 2011 року, ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криничанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, за яким вона заповідала ОСОБА_1 належний їй житловий будинок з господарськими і побутовими спорудами та земельну ділянку, які розташовані в АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

10 листопада 2018 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за заповітом в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач хворів лише дев`ять днів з 22 жовтня по 30 жовтня 2018 року та протягом решти, передбаченого ст.1270 ЦК України шестимісячного строку, позивач за станом здоров`я мав можливість звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, чого ним зроблено не було.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду у зв`язку з наступним.

Відповідно до змісту статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через необізнаність про заповіт, тяжкий майновий стан та стан здоров`я, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272 ЦК України до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Аналогічний правовий висновок зроблений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі №6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі №6-1486цс15.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1)у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2)ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи аргументи та доводи позивача, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини

Колегія суддів наголошує на тому, що позивач є юридично не обізнаною особою, був інвалідом дитинства, що відобразилося на його повсякденному житті, та в останні дні для прийняття спадщини з 22 жовтня 2018 року по 30 жовтня 2018 року проходив лікування, що і було перешкодою для своєчасного звернення до нотаріуса, отже наявні підстави для визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та ним було пропущено лише 9 днів на звернення з відповідної заявою, що не свідчить про його злісне ухилення від дотримання законодавчо визначених строків.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Криничанської селищної ради Дніпропетровської області, третя особа - державний нотаріус Другої кам`янської державної нотаріальної контори, про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном на два місяці з часу набрання постанови законної сили.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.