Справа № 308/6161/19
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 червня 2019 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Ужгородського районного приватного нотаріуса Резванової Інни Дмитрівни та Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області (сектор державної реєстрації) про визнання права власності за заповітом та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до Ужгородського районного приватного нотаріуса Резванової Інни Дмитрівни та Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області (сектор державної реєстрації) про визнання права власності за заповітом та зобов`язання вчинити дії.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, з наступних підстав.

У порушення п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 175 ЦПК України ціну позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

У порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, що підтверджують вказані позивачем обставини. Зокрема, позивач зазначає, що після набрання законної сили рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, яким встановлено факт належності ОСОБА_2 заповіту, посвідченого 03.10.2017 року приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Семен Ю.Ю., вона звернулася до приватного нотаріуса Резванової І.Д. для реєстрації спадщини та видачі їй свідоцтва про спадщину, однак приватний нотаріус дала їй відмову, однак позивачем не зазначено причини відмови їй у реєстрації спадщини нотаріусом та не зазначено доказів на підтвердження вказаних обставин.

У порушення вимог п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

У порушення вимог п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, у порушення п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У порушення вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Однак, всупереч вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не додано жодних доказів, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір»судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних громадян. Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 1 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1921 гривні 00 копійок.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документ, що підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту прохальної частини вбачається, що позивач просить розстрочити або відстрочити сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Отже, виходячи з системного аналізу вищенаведених норм законодавства, слід дійти висновку, що відстрочення, розстрочення або звільнення особи від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається, виходячи із визначених нею обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, а також доказів, які це підтверджують.

Як вбачається зі змісту ч. 1 ст. 136 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» підставою для відстрочення чи розстрочення судового збору є врахування майнового стану сторони, однак, позивачем не зазначено жодних обставин та не підтверджено належними та допустимими доказами, що позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ужгородського районного приватного нотаріуса Резванової Інни Дмитрівни та Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області (сектор державної реєстрації) про визнання права власності за заповітом та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали, роз`яснивши, що у випадку, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: Іванов А.П.