Справа № 347/394/16
Провадження № 22-з/4808/6/19
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

06 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Василишин Л.В., Пнівчук О.В.,

секретаря Петріва Д.Б.

за участю заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про розяснення рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: реєстраційна служба Косівського районного управління юстиції про визнання недійсним свідоцтв про право власності на земельні ділянки, відновлення попередніх меж земельної ділянки, зобовязання виготовити технічну документацію по відновленню попередніх меж земельної ділянки та здійснити реєстрацію відновлених меж земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Косівського районного суду від 04 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3. задоволено частково. Заочне рішення Косівського районного суду від 04 жовтня 2016 року в частині задоволених позовних вимог про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на земельні ділянки (номери запису 3897469 та 3896748) скасовано, а в частині судових витрат змінено. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: реєстраційна служба Косівського районного управління юстиції про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності ОСОБА_3. на земельні ділянки (номери запису 3897469 та 3896748) відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3. на користь МалькоЛ.В.судовий збір та витрати, що повязані з явкою до суду. В решті рішення залишено без зміни. (а.с.53-56)

26 червня 2017 року ОСОБА_2 подала заяву про роз'яснення зазначеного рішення (а.с.164, том.2).

На виконання вимоги апеляційного суду щодо витребування справи від 19 липня 2017 року Косівським районним судом повідомлено, що 07 квітня 2017 року цивільна справа №347/394/16 направлена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ для розгляду в касаційному порядку, у звязку з чим, ОСОБА_2 доведено до відома про те, що заява про розяснення рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року по даній справі буде розглянута апеляційним судом після завершення розгляду в касаційній інстанції та направлення справи Апеляційному суду Івано-Франківської області.

19 квітня 2018 року дана справа передана до Верховного Суду.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в округах» ліквідовано Апеляційний суд Івано-Франківської області та утворено Івано-Франківський апеляційний суд, який розпочав свою роботу 03 жовтня 2018 року.

У зв'язку із ліквідацією суду відповідно до ч.5 ст.31 ЦПК України вказана заява передана до Івано-Франківського апеляційного суду і за результатами автоматизованого розподілу справи визначено суддю-доповідача: ОСОБА_1

Встановлено, що 23 січня 2019 року Верховним судом завершено розгляд в касаційній інстанції, про свідчить постанова Верховного суду від 23.01.2019 року.

Справа отримана судом апеляційної інстанції 28 лютого 2019 року.

У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви.

Вислухавши пояснення заявника, суддю-доповідача, обговоривши доводи заяви, суд приходить до висновку про відмову у роз'ясненні постанови з огляду на таке.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз'яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз'яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Згідно із п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК України (в редакції 2004 року) роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воноє незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Роз'яснення рішення є засобом виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового рішення суду. Таким чином, суд роз'яснює суть судового рішення, якщо воно є незрозумілим для суб'єкта, якому надано право звернення за відповідним роз'ясненням. Між тим, необхідність такого роз'яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Роз'яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз'яснення його тяжко виконати, оскільки має місце ймовірність неправильного його виконання чи невиконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Встановлено, що рішенням Косівського районного суду від 04 жовтня 2016 року позов задоволено частково. Визнано недійсними свідоцтва про право власності №14806666 та №14803831, видані 17 грудня 2013 року державним реєстратором реєстраційної служби Косівського РУЮ на імя ОСОБА_3 на земельні ділянки площею 0,125 га цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташовані по вул. Шкільна в с. Тюдів Косівського району кадастрові номери :02:002:0317 та :02:002:0318 та виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про право власності ОСОБА_3 на ці ділянки (номери запису 3897469 та 3896748). Відновлено попередні межі земельної ділянки площею 2500 кв.м., що розташована по вул. Шкільній, 252 в с. Тюдів Косівського району, набутої на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12 квітня 2007 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 4 781,59 грн. судових витрат.В решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Заочне рішення Косівського районного суду від 04 жовтня 2016 року в частині задоволених позовних вимог про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на земельні ділянки (номери запису 3897469 та 3896748) скасовано, а в частині судових витрат змінено. Ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: реєстраційна служба Косівського районного управління юстиції про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки (номери запису 3897469 та 3896748) відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір та витрати, що повязані з явкою до суду. В решті рішення залишено без зміни. (а.с.53-56)

В обґрунтування заяви про розяснення рішення суду ОСОБА_2 зазначає, що на підставі рішення апеляційного суду від 16.02.2017 року відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» реєстраційна служба повинна виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про прав власності ОСОБА_3 на земельні ділянки із кадастровими номерами :02:002:0317 та :02:002:0318, що розташовані в с. Тюдів по вул. Шкільній, 252, Косівського району.

Так, 29 травня 2017 року до Косівської районної державної адміністрації нею подано заяву про вчинення відповідних дій на підставі рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.02.2017 року, на що отримано відповідь про те, що державний реєстратор не має підстав для проведення реєстраційних дій, оскільки рішенням апеляційного суду скасовано заочне рішення місцевого суду від 04.10.2016 року в частині задоволення позовних вимог про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності ОСОБА_3 на земельні ділянки, і що власне це є перешкодою для виключення таких відомостей з реєстру.

Однак в описовій частині рішення апеляційного суду чітко зазначено, що рішення суду про задоволення позову про визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки є підставою для скасування державної реєстрації речового права, яке виникло на підставі недійсних свідоцтв.

За змістом вимог заяви, ОСОБА_2 просила роз'яснити рішення апеляційного суду, а саме: чи є рішення суду від 16.02.2017 року підставою для державного реєстратора виключити відомості про право власності ОСОБА_3 на ці земельні ділянки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно? Чи є відмова в задоволенні її позову в частині виключити відомості про право власності про право власності ОСОБА_3 на ці земельні ділянки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з урахуванням мотивувальної частини рішення апеляційного суду від 16.02.2017 року, перешкодою для Державного реєстратора самостійно за наслідками визнання недійсними свідоцтв про право власності ОСОБА_3 на ці земельні ділянки виключити такі відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно?

На підтвердження вимог заяви ОСОБА_2 надала апеляційному суду відповідь Косівської РДА від 06.06.2017 року, у якій її повідомлено про відсутність підстав для проведення реєстраційних дій щодо виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на земельні ділянки (номери запису 3897469 та 3896748) у звязку із скасуванням апеляційним судом рішення Косівського районного суду від 04.10.2016 року в частині задоволених позовних вимог про виключення державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на зазначені земельні ділянки.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення апеляційного суду, яке набрало законної сили, про розяснення якого просить ОСОБА_2, колегія суддів апеляційного суду не погодившись із висновком суду першої інстанції в частині наявності підстав для виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на земельні ділянки (номери запису 3897469 та 3896748), зазначила, що рішення суду про задоволення позову про визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельні ділянки є підставою для скасування державної реєстрації речового права, яке виникло на підставі недійсних свідоцтв (а.с.55-зворот, том.2), що відповідає положенню ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так, відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

З матеріалів справи встановлено, що 26 жовтня 2018 року ОСОБА_2 подано заяву Верховного Суду, у якій повідомлено про те, що 30.03.2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відомості про скасування відособленого права власності ОСОБА_3 на дві земельні ділянки, що є предметом спору по даній справі. Також внесено відомості до Державного земельного кадастру про обєднання цих двох спірних земельних ділянок до попереднього стану з присвоєнням нового кадастрового номеру.

З витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованих 30.03.2018 року №№119095861,119095316на підставі заяви ОСОБА_2 від 30.03.2018 року, внесено відомості про скасування права власності ОСОБА_3 щодо земельних ділянок (присадибна ділянка),за реєстраційним номером №36, кадастровим номером :02:002:0317, площею 0,125 га, та земельну ділянку за реєстраційним номером №36, кадастровим номером :02:002:0318, площею 0,125 га,що розташовані в с.Тюдів, вул. Шкільна (Радянська), Косівський район, Івано-Франківська область, право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.144,145 том.2)

З витягу з державного земельного кадастру про обєднання спірних двох земельних ділянок НВ-018 від 15.09.2018 року відділом у Косівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області до державного земельного кадастру внесені відомості про земельну ділянку, розташовану в с.Тюдів, вул. Шкільна, Косівський район, Івано-Франківська область, площею 0,2500 га, присвоєно кадастровий номер :02:002:0385. Інформація про зареєстроване право в державному земельному кадастрі відсутнє. (а.с.146, том.2)

У поясненнях заявника в суді апеляційної інстанції висловлена фактично незгода із діями державного реєстратора в частині відмови реєстраційних дій щодо виключення з державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності на земельні ділянки, що може бути реалізовано заявником не в форматі ініціювання зави про роз'яснення рішення, а шляхом оскарження дій останнього в порядку, визначеному законом.

Із заяви про розяснення судового рішення вбачається, що заявник просить розяснити не судове рішення, а порядок його виконання та надати вказівку щодо подальших дій державного реєстратора. Таким чином, заявником не наведено жодних мотивів щодо незрозумілості рішення, не викладено обставин, в якій частині рішення є неясним, а тому відсутні підстави для задоволення заяви про розяснення судового рішення.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про роз'яснення рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 271 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у роз'ясненні рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16 лютого 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали складено 07 березня 2019 року.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: Василишин Л.В.

ОСОБА_4