Справа № 182/3449/19
Провадження № 2/0182/2158/2019
У Х В А Л А

Іменем України

27.05.2019 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Рунчева О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « ДТЕК Дніпровські електромережі», Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про вирішення трудового спору, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 року позивач звернулася до Акціонерного товариства « ДТЕК Дніпровські електромережі», Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про вирішення трудового спору.

Вивчивши матеріали справи, вважаю що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України гарантовано кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Позивачем всупереч п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначено:

-ціну позову; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

-як вбачається із змісту позовних вимог, позивач просить « зобов`язати відповідачів внести запис до моєї трудової книжки…» ; «зобов`язати відповідачів нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітної плати у розмірі не нижче середньої заробітної плати ….»; « зобов`язати відповідачів нарахувати та сплатити компенсацію за невикористану відпустку відповідно до законодавства», « зобов`язати відповідачів нарахувати та сплатити відповідно до законодавства податок на доходи фізичних осіб та суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за вказані періоди роботи», проте, позовна заява не містить позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

Крім того, всупереч п.п. 6, 7, 9,10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено:

-відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

-попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

-підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновленняна роботі. Вказаною статтею не передбачено звільнення позивача від сплати судового збору за вимогою щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди.

Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці », в структуру заробітної плати входять основна заробітна плата, додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Як визначено у ч. 1 ст. 117 Кодексу законів про працю України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, компенсація середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати та є видом відповідальності роботодавця за порушення строків виплати належних звільненому працівникові сум. Таким чином, вимоги про стягнення середньомісячного заробітку за період затримки розрахунків мають бути оплачені судовим збором.

Крім того, постановою Верховного суду України від 30.11.2016 року 2016 у справі № 6-1121цс16, визначено, що починаючи з 01.09.2015 року позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають з трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Також, згідно постанови Великої палати Верховного суду від 30.01.2019 року у справі №910/4518/16, пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Позивач також просить стягнути з моральну шкоду в розмірі 20000 грн.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Оскільки позивач визначив моральну шкоду у грошовому вимірі, то позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою. Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року (справа № 761/11472/15-ц).

Як визначено у ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, судовий збір сплачується в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (9 605 грн.).

Отже, позивачем не сплачено судовий збір в розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, який набрав чинності 01 листопада 2011 року (зі мінами та доповненнями) за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 28.03.2019 року та про стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн.

А тому, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 28.03.2019 року у розмірі: 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 768,40 грн. та за позовні вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 грн. у розмірі -768,40 грн.

Недоліки слід усунути з урахуванням вимог ч.1 ст.177 ЦПК України.

Відповідно до ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175,177,185,260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства « ДТЕК Дніпровські електромережі», Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про вирішення трудового спору - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення вищевказаних недоліків.

У випадку не усунення вказаних недоліків заяву вважати не поданою і повернути її позивачу з усіма доданими документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Рунчева