28.05.2019 227/2177/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

28 травня 2019 року м. Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Мацишин Л.С., розглянувши позовну заяву фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за перевезення вантажу у міжнародному сполученні,

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за перевезення вантажу у міжнародному сполученні.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження у справі, виходячи з наступного.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що Договір з перевізником № 17012019 укладено між фізичними особами підприємцями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про те, що відповідач, діючи від імені та за рахунок коштів третьої сторони замовника, залучає позивача для доставки вантажними автомобілями у міжнародних сполученнях, а перевізник, тобто позивач, доставляє заявлені експедитором, тобто відповідачем, вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника за рахунок замовника на узгоджених сторонами умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

У пункту 3 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» роз`яснено, що у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України: господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб`єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці;

Як вбачається з матеріалів справи, а також договору перевезення №17012019 та заявки про надання транспортно експедиційних послуг, сторони зареєстровані як фізичні особи-підприємці, а предметом спору є невиконання умов укладеного між ними договору перевезення.

Таким чином, спірні правовідносини, які наводить у позовній заяві ОСОБА_1 , виникли у зв`язку із здійсненням сторонами ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 господарської діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, враховуючи суб`єктний склад учасників справи, характер правовідносин, що склались між ними, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з чим, у відкритті провадження слід відмовити та роз`яснити позивачеві право на звернення з даним позовом до Господарського суду Донецької області.

Суд звертає увагу, що в разі відмови у відкритті провадження у справі сплачена сума судового збору відповідно п. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст. 19, 186, 259-260, 353 ЦПК України, ст.ст. 3, 20, 55 ГК України, ст. 4 ГПК України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за позовною заявою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за перевезення вантажу у міжнародному сполученні.

Роз`яснити позивачу фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 про право звернутися до суду із клопотанням про повернення сплаченої суми судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.С. Мацишин

28.05.2019