ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 640/3837/17 Головуючий суддя І інстанції Ніколаєнко І. В.
Провадження № 22-ц/818/1810/19 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори у справах про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Яцини В.Б.

суддів колегії Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року, постановлену у складі судді Ніколаєнко І.В., по цивільній справі за заявою Державної казначейської служби України про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та бездіяльністю,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року Державна казначейська служба України в особі представника Ізмайлова В.О . звернулась до суду з заявою про поворот виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2017, відповідно до якої просила здійснити поворот виконання рішення та стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України 10000,00 грн. В обґрунтування заяви вказано, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та бездіяльністю, - відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 скасовано, ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., спричинену йому в результаті протиправних дій та тривалої неправомірної бездіяльності ГУНП в Харківській області. Зазначено, що рішення суду було виконано повністю. Разом з тим, Верховний суд 10.10.2018 скасував рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2017 та залишив в силі рішення суду першої інстанції, яким відмовлено в задоволенні позову.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року задоволено заяву Державної казначейської служби України про поворот виконання рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та бездіяльністю.

Здійснено поворот виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2017 по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та бездіяльністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України 10000,00 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а у разі відмови у задоволенні скарги - розстрочити виконання ухвали суду та на її виконання стягувати з нього по 100 грн. на місяць.

В обґрунтування скарги зазначено, що ним правомірно було отримано за рішенням апеляційного суду моральну компенсацію у розмірі 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та бездіяльністю поліції. Послався на те, що у нього відсутня можливість повернути державі вказану суму, оскілки його пенсія складає 3200 грн.

Учасники справи не скористались правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції відповідно до норми ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Колегія суддів, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України вислухала доповідь суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:

1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної Поліції в Харківській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними рішеннями та бездіяльністю.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017 в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2017 скасовано рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2017. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково. Стягнуто з Держаного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., спричиненої йому в результаті протиправних дій та тривалої неправомірної бездіяльності ГУНП в Харківській області.

Відповідно до наявної в матеріалах справи розписки позивача ОСОБА_1 від 04.09.2017, ним отримано виконавчий лист на підставі вищевказаного рішення (а. с. 113).

Як вбачається з платіжного доручення № 2715 від 14.08.2018 Державною казначейською службою України сплачено 10000,00 грн. ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2017, справа № 640/3837/17.

Постановою Верховного Суду від 10.10.2018 рішення Апеляційного суду Харківської області від 21 серпня 2017 року скасовано та залишено в силі рішення Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року.

Питання про поворот виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2017 Верховним Судом не вирішувалось.

Задовольняючи вказане клопотання, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував тим, що рішення суду апеляційної інстанції, на підставі якого на користь позивача було присуджено стягнення грошових коштів в сумі 10000,00 грн., скасовано судом касаційної інстанції, вказані грошові кошти сплачені позивачу, на підтвердження чого надані відповідні докази, та заява про поворот виконання рішення подана з дотриманням вимог процесуального законодавства.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилом п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Нормою ч. 9 ст. 444 ЦПК України передбачено, що якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, Верховним Судом не вирішувалось питання про поворот виконання рішення Апеляційного суду Харківської області від 21.08.2017.

Питання про поворот виконання рішення вирішується судом за наявності відповідної заяви сторони, як того вимагає ч. 5 ст. 444 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 444 ЦПК України заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи.

Після прийняття постанови Верховного Суду від 10.10.2018 ДКСУ 03.12.2018 (отримано судом 05.12.2018) було подано заяву про поворот виконання рішення суду, що свідчить про дотримання процесуального строку, встановленого ч. 10 ст. 444 ЦПК України.

Згідно із ч. 6 ст. 444 ЦПК України передбачено, що до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

На виконання вимог зазначеної норми права ДКСУ суду було надано копію платіжного доручення № 2715 від 14.08.2018 про сплату Казначейством 10000,00 грн. ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди за виконавчим листом Київського районного суду м. Харкова від 04.09.2017, справа № 640/3837/17.

Таким чином, при зверненні до суду з заявою про поворот виконання рішення суду ДКСУ було дотримано вимоги щодо строку та змісту такої заяви.

Статтею 1215 ЦК України визначено перелік безпідставно набутого майна, що не підлягає поверненню.

Так, не підлягає поверненню безпідставно набуті:

1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача;

2) інше майно, якщо це встановлено законом.

Моральна шкода, стягнута за рішенням суду до вказаного переліку не входить.

Отже, правомірним є висновок районного суду про необхідність застосування процедури повороту виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги вказаний висновок не спростовують.

Щодо можливості розстрочення виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року колегія суддів виходить з наступного.

Питання відстрочення і розстрочення виконання судового рішення врегульоване нормами статті 435 ЦПК України, за якими:

1. За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

5. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

6. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

7. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Таким чином, до компетенції суду апеляційної інстанції не входить вирішення питання про розстроченні виконання ухвали суду першої інстанції про поворот виконання рішення, що не позбавляє ОСОБА_1 процесуальної можливості звернутись з відповідною заявою до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції - у даному випадку до Київського районного суду м. Харкова.

З огляду на те, що при ухваленні рішення районним судом було додержано норм матеріального і процесуального права, доводи скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів на підставі ст. 375 ЦПК України залишає скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 10 червня 2019 року.

Головуючий суддя В.Б. Яцина.

Судді колегії П.В. Кісь.

О.М. Хорошевський.