Справа №463/2746/19
Провадження №4-с/463/12/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судового засідання Граніч З.Ю.

боржника ОСОБА_1

представника боржника Шніцара ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

представника стягувача ОСОБА_4

державного виконавця Данько У.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державних виконавців,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на рішення начальника відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько Уляни Василівни, просить визнати постанову від 21 березня 2019 року начальника відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні №54554812 про скасування процесуального документу постанови про закінчення виконавчого провадження від 11 вересня 2017 року, якою скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 11.09.2017 року, що видав ОСОБА_5 при примусовому виконанні та зобов`язано державного виконавця відновити виконавче провадження неправомірною; зобов`язати начальника Відділу контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області скасувати постанову від 21 березня 2019 року начальника відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у виконавчому провадженні №54554812 про скасування процесуального документу постанови про закінчення виконавчого провадження від 11 вересня 2017 року на підставі четвертого абзацу ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати постанову від 28 березня 2019 року старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько Уляни Василівни про відновлення виконавчого провадження неправомірною; зобов`язати начальника відділу Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області скасувати постанову від 28 березня 2019 року старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько Уляни Василівни про відновлення виконавчого провадження на підставі абзацу другого ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу мотивує тим, що в Личаківському відділі Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області наявне виконавче провадження №54554812 за виконавчим листом №463/3711/16-ц виданим 14.08.2017 року Личаківським районним судом м. Львова на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року. Цим рішенням задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 в частині «усунути перешкоди ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення до даного будинку, передачі ОСОБА_1 ОСОБА_3 ключів від дверей зазначеного житлового приміщення.».

Згідно з актом державного виконавця від 05.09.2017 року ОСОБА_1 добровільно передав ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей та брами подвір`я з метою виконання рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 лютого 2017 року. Водночас ОСОБА_1 , визначив порядок користування вказаним житловим будинком, згідно якого ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було надано відповідні житлові приміщення.

В подальшому ОСОБА_3 невдоволена тим, що не може користуватися усім житловим приміщенням, в тому числі і тим в якому проживає боржник, почала вчиняти дії які явно виходили за межі чинного законодавства, зокрема неодноразово викликала працівників поліції щодо перешкод їй у користуванні житловим приміщенням, шляхом перекриття кранів вимикала водо та газопостачання в приміщенні, вимикала світло шляхом витягнення запобіжників, створювала конфліктні ситуації.

Усі заяви про перешкоди ОСОБА_1 ОСОБА_3 у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1 були розглянуті та свого підтвердження не знайшли. На ОСОБА_1 не було накладено жодного стягнення та його не було жодного разу притягнуто до відповідальності.

Не бажаючи терпіти усю цю ситуацію і з метою уникнення провокацій з боку ОСОБА_3 боржник 01 лютого 2018 року переїхав жити до сестри за адресою АДРЕСА_2 і уклав договір оренди житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_8 та з цього часу у спірному будинку не проживав. 03 травня 2018 року ОСОБА_3 знала, що будинок перебуває в оренді і викликавши поліцію вказала, що перешкоди їй чинить не орендар, а саме ОСОБА_1 , що зумовлено особистою неприязню до нього. Також, було наявне звернення до правоохоронних органів щодо економічного та психологічного насилля з боку ОСОБА_1 , однак рішенням суду від 17 січня 2019 року було встановлено, що ОСОБА_1 жодних неправомірних дій не вчиняв, що він не проживає за вказаною адресою та будинок по АДРЕСА_1 -Винники перебуває в оренді у ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене, оскільки боржник у вищевказаному будинку не проживає, так як передав його в оренду іншій особі, перешкод стягувачу у користуванні таким не чинить, тому вважає, що державним виконавцем всупереч вимогам ч.6 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» протиправно винесено постанову від 21.03.2019 про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, та відповідно і прийнята на її підставі постанова державного виконавця від 28.03.2019 про відновлення виконавчого провадження.

В судовому засіданні 30.05.2019 боржник та його представник скаргу підтримали, дали пояснення аналогічні викладені в ній. В судовому засіданні 06.06.2019 просили скаргу задовольнити.

Стягувач та її представник в судовому засіданні 30.05.2019 в задоволенні скарги просили відмовити з підстав, викладених у поданих до суду письмових запереченнях. Зазначили, що добровільне виконання боржником рішення суду від 20.02.2017, яке набрало законної сили, є формальним та останнім надалі чиняться перешкоди у користуванні будинком по АДРЕСА_1 , з приводу чого стягувач неодноразово зверталася до правоохоронних органів. Крім цього, вважають, що договір оренди вказаного приміщення, укладений 01.02.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , на який посилається боржник у своїй скарзі є фіктивним, оскільки щоразу, коли стягувач не могла потрапити до будинку, після прибуття працівників поліції з будинку виходив стягувач, що свідчить про фактичне проживання останнього у ньому. Наведене мало місце, зокрема 09.09.2017, 23.09.2017, 23.02.2018, 24.02.2018, 03.05.2018. Також ОСОБА_1 не вказав про отримання доходів від оренди будинку по АДРЕСА_1 в процесі розгляду справи про стягнення аліментів, що також свідчить про формальність договору оренди. Разом з тим, навіть якщо допустити реальність вказаного договору, то він самостійно свідчить про те, що перешкоди боржником чиняться у користуванні будинком з огляду на те, що за змістом договору оренди предметом такого є увесь будинок 7 по АДРЕСА_1 , тобто виділивши стягувачу з дітьми певні приміщення будинку, такі одночасно передані у користування іншій особі.

Також вважають безпідставними посилання боржника на обставини, встановлені постановою Личаківського районного суду м.Львова від 17.01.2019, оскільки стягувач участі у розгляді вказаної справи не приймала, а її предметом не було дослідження факту проживання чи не проживання особи у будинку.

Перешкоди у користуванні будинком чинилися боржником і 17.11.2018 та повторно 26.11.2018, що змусило стягувача звернутися до державного виконавця із заявою про забезпечення виконання рішення боржником.

З урахуванням наведеного, оскільки перешкоди у користуванні стягувачем будинком по вул. Керницького, 7 у м. Львів-Винники чинить саме боржник, вважають, що постанови державних виконавців відповідають вимогам ст.67 Закону України «Про виконавче провадження», а тому в судовому засіданні 06.06.2019 просили відмовити в задоволені скарги.

Начальник Личаківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області та державний виконавець в судовому засіданні 30.05.2019 у вирішенні скарги поклалися на розсуд суду. Разом з тим, пояснили, що стягувач звернулася до них із заявою про відновлення вказаного виконавчого провадження у зв`язку з тим, що боржник чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням. Оскільки державний виконавець може вчиняти будь-які дії, зокрема і проводити перевірку виконання боржниками рішень, лише під час здійснення виконавчого провадження, стягувач звернулася із заявою, в якій зазначила, що боржник перешкоджає її проживанню та перебуванню у приміщенні, в яке її вселено рішенням суду, а тому відповідно до вимог ч.6 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» було прийнято рішення про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та його відновлення. В судове засідання 06.06.2019 державний виконавець Шургот І.Я. не з`явився, державний виконавець Данько У.В. підтримала пояснення надані у попередньому засіданні.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Личаківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження №54554812 за виконавчим листом №463/3711/16-ц, виданим 14.08.2017 Личаківським районним судом м. Львова на підставі рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20.02.2017, яким ухвалено усунути перешкоди ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в користуванні будинком АДРЕСА_1 - АДРЕСА_1 шляхом вселення до даного будинку, передачі ОСОБА_1 ОСОБА_3 ключів від дверей зазначеного житлового приміщення.

З акта державного виконавця від 05.09.2017 вбачається, що ОСОБА_1 добровільно передав ОСОБА_3 ключі від вхідних дверей та брами подвір`я з метою виконання вищевказаного рішення суду, у зв`язку з чим постановою державного виконавця від 11.09.2017 закінчено виконавче провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до Личаківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області із заявою про відновлення виконавчого провадження щодо перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено.

У зв`язку з цим, постановою Начальника відділу Личаківського ВДВС міста Львів ГТУЮ у Львівській області від 21.03.2019 скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано державного виконавця відновити виконавче провадження.

Постановою старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Данько Уляною Василівною від 28.03.2019 відновлено виконавче провадження.

Відповідно до ч.6 ст.67 Закону України «Про виконавче провадження» у разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Звертаючись до суду зі скаргою боржник обґрунтовує таку тим, що не чинить перешкод стягувачу у користуванні вказаним приміщенням, оскільки таке передано в оренду іншій особі. Разом з тим, наявна в матеріалах справи копія договору оренди не спростовує доводів стягувача, що саме боржник перешкоджає проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено. Крім цього, боржником не представлено доказів, які підтверджують його проживання за іншою адресою.

Більше того, як вбачається з копії постанови Личаківського районного суду м.Львова від 17.01.2019, на яку у своїй скарзі посилається боржник, у такій зазначено, що останній зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а під час конфліктної ситуації перебував на подвір`ї вказаного будинку.

Відповідно до ст.451 ЦПК України За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, оскільки судом встановлено, що стягувачу чиняться перешкоди у користуванні житловим приміщенням, в яке її вселено згідно з рішенням суду, боржником не представлено належних доказів, що такі перешкоди чиняться не боржником, а іншою особою, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень державних виконавців і право заявника не було порушено, тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.447-452 ЦПК України, -

постановив:

в задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державних виконавців відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом 15 днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду складена та підписана суддею 06.06.2019.

Суддя: Р.Я. Головатий