Справа № 180/2644/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 р.

Суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайська Ю.А., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» Курасова С.С., про повернення судового збору, -

встановила:

04 червня 2019 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» Курасов С.С. звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із заявою про повернення судового збору, сплаченого при подачі заяви про видачу судового наказу за вимогою до ОСОБА_1 : стягнення заборгованості за спожитий природний газ.

В обґрунтування заяви зазначив, що ухвалою суду від 12 березня 2019 року повернуто заяву про видачу судового наказу. Таким чином, просить повернути судовий збір, сплачений за розгляд заяви про видачу судового наказу.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 133 ЦПК України, визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про судовий збір" № 3674-УІ від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадках, установлених пунктом 2 частини першої цієї статті, судовий збір повертається повністю.

Відповідно до пункту 5 Наказу Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року №787 "Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів" у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до органу Казначейства подається оригінал або належним чином засвідчена копія ухвали суду.

Ухвала суду подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (у разі знаходження оригіналу документа на переказ, який підтверджує зарахування судового збору до бюджету, в матеріалах судової справи та зазначення про це в ухвалі суду).

Відповідно до частини 2 статті 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

При вирішенні питання про повернення коштів з Державного бюджету України суд досліджує докази надходження таких коштів до бюджету тільки з оригіналу платіжного доручення.

До заяви про повернення судового збору додано лише копію платіжного доручення №704 від 15 листопада 2018 на суму 176,20 грн. про сплату судового збору, що унеможливлює прийняття судом ухвали про повернення судового збору, оскільки таке повернення здійснюється лише на підставі оригіналу платіжного доручення.

Разом з тим, вважаю за необхідне зазначити, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» не позбавлене права на повторне звернення із заявою про повернення судового збору, надавши оригінал платіжного доручення №704 від 15 листопада 2018 на суму 176,20 грн. про сплату судового збору.

Керуючись ст. ст. 260-261 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суддя,-

постановила:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» Курасова С.С. про повернення судового збору у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про видачу судового наказу за вимогою до ОСОБА_1 : стягнення заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю. А. Тананайська