печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

28 травня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого- судді Литвинової І.В.

при секретарі Винник С.М.,

за участі:

представника позивача Кочулова М.А. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року позивач ПАТ «Київенерго» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, 3% річних, інфляційних. В обґрунтування позову вказано, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає ПАТ «Київенерго», проте своє зобов`язання по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води він виконує неналежним чином. Так, станом на 01 січня 2018 року заборгованість по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води складає: 35 943, 14 грн за централізоване опалення, 3 767, 32 грн за постачання гарячої води. Посилаючись на те, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань перед ПАТ «Київенерго» у споживача утворилася заборгованість по оплаті послуг, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води, 3 % річних та інфляційну складову боргу, що складає 52 337, 65 грн.

Ухвалою судді від 23 травня 2018 року у справі відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом (повідомленням) сторін, копії якої направлені учасникам справи /а. с. 29-30/.

На підставі розпорядження керівника апарату суду Ліннік Н. В. № 76 від 08 лютого 2019 року проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями та передано матеріали справи судді Литвиновій І. В. /а. с. 43/.

Згідно з частиною першою ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, проте двічі поспіль судова кореспонденція повернулася до суду за закінченням строку зберігання без вручення адресату /а. с. 36/. У розумінні частини першої ст. 131 ЦПК України судова повістка на ім`я відповідача ОСОБА_2 вважається доставленою. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача до суду не надходили.

15 березня 2019 року позивач звернувся до суду із заявою про заміну сторони у справі, посилаючись на те, що з 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання, програми обліку споживачів передано для користування КП «Київтеплоенерго» та КП «Центр комунального сервісу», оскільки ПАТ «Київенерго» (як кредитор) та КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (новий кредитор) 11 жовтня 2018 року уклали договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії).

Ухвалою суду, постановленою на місці без виходу до нарадчої кімнати, внесеною до протоколу судового засідання 28 травня 2019 року, заяву первісного позивача ПАТ «Київенерго» задоволено і замінено сторону на КП Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» як правонаступника на підставі статті 55 ЦПК України.

Згідно з частиною другою статті 55 ЦПК України, усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав. При цьому, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши обґрунтування представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до абзацу 10 частини першої ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб Печерської РДА за вказаною у позові адресою значиться зареєстрованим з 23 серпня 2005 року /а. с. 25, 27/.

Згідно з розрахунками позивача у ОСОБА_2 станом на 01 січня 2018 року існує заборгованість по оплаті послуг центрального опалення та постачання гарячої води, яка складає: 35 943, 14 грн за централізоване опалення, 3 767, 32 грн за постачання гарячої води /а. с. 18/.

31 січня 2017 року ПАТ «Київенерго» на ім`я ОСОБА_2 було надіслано вимогу про сплату заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячої води, яка залишилася невиконаною відповідачем /а. с. 19, 20/.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до пункту 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно з частиною другою ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною другою ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків.

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10 квітня 2014 року ПАТ «Київенерго» визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності з 01 липня 2014 року.

Відповідно до частини сьомої ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

31 липня 2014 року на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року № 111 (4511) було опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, розроблені для фізичних осіб, що є власниками/квартиронаймачами у багатоквартирному житловому будинку.

Ці договори були складені на підставі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 та є договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до пункту 11 Правил та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Згідно положень пункту 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до пункту 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

- з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства;

- з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Відповідно до пункту 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з абзацом 1 пункту 30 Правил, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Таким чином, відповідно до зазначених правових норм споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Згідно із частиною першою ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої ст. 901, частини першої ст. 903 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина перша ст. 509 Цивільного кодексу України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ураховуючи те, що відповідач не в повному обсязі оплачує послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, за ним станом на 01 січня 2018 р. обраховується заборгованість, що складає: 35 943, 14 грн за централізоване опалення, 3 767, 32 грн за постачання гарячої води.

Окрім того, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій ст. 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а стороною відповідача вони не спростовані.

Перевіривши наведений представником позивача розрахунок заборгованості, здійснений на підставі Постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтовані, і тому позов про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з січня 2015 року по лютий 2018 року включно у розмірі 35 943, 14 грн - за надані послуги з центрального опалення, 3 767, 32 грн - за постачання гарячої води; 12 627, 19 грн - суму 3% річних та інфляційну складову боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із задоволенням позову в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 762, 00 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 3, 10, 11, 16, 509, 526, 610, 612, 625, 638, 642, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-23, 55, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274-279, 280-282, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» () заборгованість за надані послуги з центрального опалення в розмірі 35943 грн. 14 коп., за надані послуги з постачання гарячої води в розмірі 3767 грн. 32 коп., три проценти річних та інфляційні втрати в розмірі 12627 грн. 19 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І. В. Литвинова