Справа №442/2069/19
Провадження №2/442/839/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

21 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, -

в с т а н о в и в :

26.03.2019 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виїзд за межі території України: в Арабську Республіку Єгипет, Республіку Туреччина, Республіку Польща, Республіку Чехія, Республіку Франція, Федеративну Республіку Німеччина у супроводі ОСОБА_1 , з 01.08.2019 по 01.11.2020.

В обґрунтування позову покликається на те, що між нею та відповідачем 01.03.2003 було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя у них народилось двоє дітей : син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_6 навчається у 4-му класі. Вона часто хворіє на простудні захворювання. У неї був намір на весняних канікулах здійснити поїздку для відпочинку в Арабській Республіці Єгипет. Для цього вона звернулася до відповідача, щоб останній надав дозвіл на виїзд за кордон, такий повинен бути нотаріально посвідчений. Путівка у них була заздалегідь заброньована і поїздка планувалась з 01.04.2019 по 07.04.2019, аванс був оплачений. Але відповідач категорично відмовився надавати такий дозвіл. При цьому не аргументуючи відмови. Відповідно вони перенесли оздоровчу поїздку на інший період, можливо в Республіку Туреччина.

Крім цього, дочка після закінчення навчального року йде навчатися до гімназії. В гімназії протягом навчального року здійснюються культурно-освітні екскурсійні поїздки за кордон - в країни Шенгенської зони та Євросоюзу : Республіку Польща, Республіку Чехія, Республіку Франція, Федеративну Республіку Німеччина. Такий самий дозвіл на виїзд за кордон відповідач надав їхньому старшому сину, який навчається у гімназії для поїздок на екскурсії в інші країни світу.

Оскільки для виїзду неповнолітньої дитини за кордон необхідний дозвіл від обох батьків, вона вимушена звернутися з цим позовом до суду.

Позивач та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, позов просили задоволити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причин своєї неявки не повідомляв, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи за останньою відомою судові адресою. Суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Представник третьої особи Павловська О . В . щодо задоволення позову, поклалась на думку суду. При винесені рішення просить врахувати інтереси дитини.

Суд, вислухавши вступне слово учасників судового процесу, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задоволити.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області, за актовим записом №161, батьками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно з заочним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11.12.2017 (справа №442/58321/17) з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на дітей.

10.01.2018 рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області у справі №442/8317/17 шлюб між сторонами розірвано.

Заявою, посвідченою державним нотаріусом Рудківської державної нотаріальної контори Слиш Л.Т. 20.03.2017 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дали свою згоду на виїзд за кордон їхньому малолітньому сину - ОСОБА_11 .

Відповідно до довідки від 25.03.2019 №01-21/87, школи - гімназії с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області ОСОБА_3 дійсно навчається в школі гімназії с. Михайлевичі Самбірського району. Під час навчального процесу та літніх канікул школою - гімназією здійснюються тимчасові екскурсійні поїздки за кордон з культурно - пізнавальною, освітньою, спортивно - оздоровчою метою.

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Такий порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетину державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року №231 (із змінами).

Згідно положень п. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Проїзний документ дитини видається органами внутрішніх справ за місцем проживання дитини. Проїзний документ на дитину оформляється терміном на три роки або до досягнення нею 18-річного віку.

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду малолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків, або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про права дитини» прийнятої резолюцію 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року, що ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.2 ст.10 зазначеної Конвенції, держави-учасниці поважають право дитини та її батьків залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Щодо права залишати будь-яку країну діють лише такі обмеження, які встановлені законом і необхідні для охорони державної безпеки, громадського порядку (order public), здоров`я чи моралі населення або прав і свобод інших осіб і сумісні з визнаними в цій Конвенції іншими правами.

Оскільки у позивачки є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд дитини за межі України для тимчасового виїзду та перебування в : Арабську Республіку Єгипет, Республіку Туреччина, Республіку Польща, Республіку Чехія, Республіку Франція, Федеративну Республіку Німеччина, не вбачається обмежень закону.

В даному випадку, суд вважає цілком очевидним, що виїзд за кордон дитини для відпочинку в: Арабську Республіку Єгипет, Республіку Туреччина, Республіку Польща, Республіку Чехія, Республіку Франція, Федеративну Республіку Німеччина, буде відповідати її інтересам та буде доцільним. Водночас, суд враховує, що безпека дитини під час такої подорожі гарантуватиметься супроводом матері. За таких умов права та інтереси дитини, на думку суду, будуть забезпечені максимально, тому суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено, сплачений позивачем судовий збір слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, ч. 4 ст. 206, 258, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виїзд за межі території України: в Арабську Республіку Єгипет, Республіку Туреччина, Республіку Польща, Республіку Чехія, Республіку Франція, Федеративну Республіку Німеччина у супроводі матері ОСОБА_1 , з 01.08.2019 по 01.11.2020.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, тобто, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації : АДРЕСА_3

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Дрогобицької міської ради, , юридична адреса: пл. Ринок, 1, м.Дрогобич Львівської області.

Повний текст рішення складено 24.05.2019.

Суддя Хомик А.П.