ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 643/11540/18

Провадження № 22-ц/818/1296/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова, ухвалене 15 листопада 2018 року у складі судді Єрмак Н.В.,

у с т а н о в и в:

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтовано тим, що 21.09.1991 між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає разом з позивачкою та знаходиться лише на її утриманні. Відповідач є здоровою, працездатною особою, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, має постійний дохід, але офіційно не працює, кошти на утримання дитини не надає, хоча має для цього всі можливості. Позивач офіційно не працює та не отримує заробітну плату, але іноді періодично підробляє швачкою. Її непостійних заробітків не вистачає для належного, необхідного та достатнього забезпечення дитини гідним рівнем для існування.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1 500 грн. щомісячно, починаючи з 20.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду мотивовано тим, що від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Відповідач з сім`єю не проживає, допомогу на утримання дитини не надає, дитина знаходиться на повному утриманні позивача, тому відповідно до вимог статті 180 Сімейного кодексу України (надалі СК України) відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки. Виходячи з вимог розумності та справедливості, суд стягнув з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1500 грн.

Додатковим рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В поданій 27 грудня 2018 року апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким її позов задовольнити в повному обсязі та стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 2 500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.08.2018 до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає , що судом першої інстанції не надано мотивованої оцінки жодному аргументу, наведеному в позовній заяві щодо наявності підстав для задоволення позову в повному обсязі. А саме, суд не врахував повне усунення відповідача від свого обов`язку брати участь у вихованні та утриманні дитини. Всі батьківські обов`язки позивач здійснює самостійно. Отримуваних нею доходів не вистачає на потреби дитини, а визначений судом розмір аліментів не відповідає інтересам та потребам дитини.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 21.09.1991 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Московським відділом реєстрації актів цивільного стану (а.с. 6).

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Дитина проживає разом з матір`ю, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки з місця проживання про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом реєстрації місця проживання у Московському районі м. Харкова Управління ведення Реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 29.03.2018 року за № 01-03974-2018 (а.с. 8).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 7 Закону України № 2246-VIII від 07.12.2017 «Про Державний бюджет України на 2018 рік» у 2018 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2018 року - 1492 гривні, з 1 липня - 1559 гривень, з 1 грудня - 1626 гривень, тобто розмір аліментів не може бути менший за 813 гривень. Рішенням суду аліменти, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , встановлені у розмірі 1500 гривень щомісяця.

В матеріалах справи відсутні будь які дані про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище відповідача; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Доказів того, що заявлений позивачкою розмір аліментів є обґрунтованим, ОСОБА_1 до суду першої інстанції не надала. Також апелянтом не надано доказів того, що визначений судом розмір аліментів не відповідає інтересам дитини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права і скасуванню чи зміні не підлягає. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 належить залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року без змін.

Поновити дію рішення Московського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2018 року в частині, що була зупинена.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний