справа № 1416/1538/2012
провадження №2-зз/489/13/19
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Коденко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі № 1416/1538/2012 (провадження № 2/1416/1582/2012) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Миколаївського регіонального управління державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» (далі - Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву), за участю третьої особи без самостійних вимог - служби у справах дітей адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про поділ спільного сумісного майна подружжя

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2012 з метою забезпечення позову по вказаній цивільній справі було накладено заборону відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві приватної власності. На даний час відпали підстави для забезпечення позову. В зв`язку з чим просить скасувати заходи забезпечення позову, а саме арешт на зазначене нерухоме майно.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, що не перешкоджає розгляду заяви про скасування заходів забезпечення позову. Заявник надав до суду письмову заяву про розгляд заяви про скасування арешту за його відсутності та скасування арешту.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви та цивільної справи, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2012 за заявою позивача ОСОБА_2 з метою забезпечення позову про поділ спільного майна подружжя було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , заборонивши здійснення відносно неї будь-яких угод, пов`язаних з її відчуженням.

Ухвалою цього ж суду від 20.08.2012 в даній справі в якості співвідповідача залучено Фонд сприяння молодіжному житловому будівництву, оскільки спірна квартира заставлена в іпотеку і набута відповідачем ОСОБА_1 за рахунок кредиту, що виданий цим Державним фондом.

Судовим рішенням від 24.10.2012, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Вирішено поділити спільне сумісне майно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виділивши кожному з них у власність Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та відмовити у задоволені позовних вимог до Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву за безпідставністю, оскільки права сторін при поділі майна дана установа не порушує.

Відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підтверджено право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 та накладення обтяження у вигляді арешту на нерухоме майно за № 12271379 від 14.03.2012 на підставі ухвали суду від 29.02.2012 по справі № 2/1416/1582/2012.

Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішено не було.

Згідно копії супровідного листа приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Войтовської Ж.Ф. від 28.03.2019 № 65/02-32 Фонду сприяння молодіжному житловому будівництву повідомлено про припинення обтяження та іпотеки на квартиру АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У пункті 10 Постанови Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування».

При цьому суд враховує, що позов в рамках забезпечення якого ухвалою суду від 29.02.2012 вживались заходи забезпечення, задоволено частково та рішення набрало законної сили, питання про скасування заходів забезпечення позову вирішено не було.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову, які перешкоджають відповідачу в реалізації його права власності.

На підставі викладеного та керуючись статтею 158 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.02.2012 по цивільній справі № 1416/1538/2012 (провадження № 2/1416/1582/2012) у вигляді арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В.Коваленко