Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 травня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Жупанової І.Б., за участю секретаря судового засідання Палубінської К.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу №336/409/19 пр. 2/336/1444/2019 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

В позовній заяві вказує, що він є власником квартири АДРЕСА_2 . З 12.07.2007 року в якості члена родини, в даній квартирі зареєстровано батька позивача ОСОБА_2 . Проте відповідач у спірній квартирі, як зазначає позивач, з 2014 року не проживає, в квартирі відсутні його особисті речі, жодних витрат по утриманню квартири відповідач не несе.

Реєстрація відповідача у належній позивачу квартирі без його фактичного проживання порушує права ОСОБА_1 , як власника житла, оскільки комунальні платежі нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб, що створює для позивача додаткові витрати.

Ухвалою суду від 17.04.2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання 31.05.2019 року не з`явився. Представником позивача, адвокатом Моісеєнко Д.Ю. до суду надано заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Представник наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, а також шляхом направлення на адресу реєстрації судових повісток, що повернулись до суду з відміткою установи пошти «за закінченням терміну зберігання».

Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Фіксування судового засідання 31.05.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із розглядом справи за відсутності учасників справи, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши надані сторонами письмові докази та пояснення, показання свідків, оцінивши їх на предмет належності, допустимості, достовірності і достатності, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , набуто позивачем ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 06.07.2019 року № 1205 посвідченого приватним нотаріусом ЗМНО Цекеєвою І.О., копія якого наявна в матеріалах справи. Вказана інформація також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо об`єкта нерухомості № 168270437 від 28.05.2019 року.

Згідно акту обстеження від 18.12.2018 року, долученого до матеріалів позовної заяви, складеного комісією в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ., ОСОБА_5 та посвідченого головою правління ОСББ «Кристал-9», відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 протягом останніх 3-х років не проживає, особисті речі - відсутні.

В судовому засіданні в якості свідків, були допитані сусіди позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Свідки надавши аналогічні пояснення в судовому засіданні показали, що у квартирі за адресою АДРЕСА_2 , проживає бабуся позивача ОСОБА_6 та інколи - позивач ОСОБА_1 , відповідач, що є батьком позивача - ОСОБА_1 не проживає у вказаній квартирі. Як відомо свідкам ні позивач, ні члени його родини ніколи не перешкоджали відповідачу ОСОБА_1 проживати у вказаній квартирі, останній просто перестав з`являтись.

Згідно ст. 13 Конституції України кожному гарантується державний захист прав власності.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що в квартирі, що є власністю позивача, зареєстрований, але не проживає відповідач ОСОБА_2 , який є батьком позивача, що визнається ОСОБА_1

За адресою реєстрації АДРЕСА_2 , відповідач ОСОБА_2 з 2014 року не проживає, особисті речі відповідача у спірній квартирі відсутні, витрат по утриманню вказаного майна відповідач не несе.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, чи остаточного рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Таким чином, дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача за вказаною адресою чинить перешкоди позивачу у користуванні належною йому на праві власності квартирою, чим порушує право власності позивача, тому вважає його таким, що підлягає захисту у спосіб, обраний позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 59-61, 208, 209, 212-215, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 13 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Суддя: І.Б. Жупанова