ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Новікова Ніна Афанасіївна про визнання заповіту недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Новікова Н.А. про визнання заповіту недійсним.

Позовні вимоги ОСОБА_1 . мотивовані тим, що ОСОБА_3 , 1939 року народження, є її рідною тіткою. ОСОБА_3 мала одного сина - ОСОБА_4 і проживала та була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , вказана двокімнатна квартира тіткою з сином була приватизована і вони мали у власності по Ѕ частці цієї квартири. Після смерті сина (28 лютого 2013 року) ОСОБА_3 успадкувала його частку цієї квартири і стала одноособовою власницею цього житла. Стан здоров`я тітки позивачки погіршувався, вона хворіла і потребувала допомоги, хоча і працювала. 18 серпня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт на позивачку на все своє майно, в тому числі і на вказану квартиру.

Також позивачка зазначила, що у лютому 2015 року тітка захворіла ще більше і була госпіталізована в лікарню хоспісного типу, де ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її поховання вона дізналася, що ОСОБА_3 за життя склала заповіт на відповідача (від 25 квітня 2015 року) на цю ж квартиру АДРЕСА_1 , хоча про цей заповіт їй сказала свідок ще до смерті тітки.

Позивачка просила суд визнати недійсним заповіт, складений 25 квітня 2015 року ОСОБА_3 , оскільки на період складання заповіту остання сама не підписувала цей заповіт, на момент складання заповіту не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що підтверджується випискою з історії хвороби та поясненнями свідків, знаходилася на стаціонарному лікуванні; з цих підстав у момент складання заповіту тітка не тільки не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а й не могла поставити підпис на заповіті.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_3 на момент складання заповіту усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, що підтверджується випискою з історії хвороби та матеріалами справи: у зв`язку з похилим віком і станом здоров`я ОСОБА_3 заповіт від 25 квітня 2015 року нотаріусом Новіковою Н.А. посвідчувався на особисте прохання ОСОБА_3 за її місцем мешкання в квартирі АДРЕСА_1 . При цьому, суд першої інстанції зазначив, що в цей день від імені ОСОБА_3 , яка перебувала в здоровому розумі та ясній пам`яті, повністю усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними, нотаріусом було посвідчено вказаний заповіт, згідно якого всі свої майнові права та все своє майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, що належить їй на момент смерті заповідала громадянину Сирії ОСОБА_2 ; на особисте прохання ОСОБА_3 цей заповіт було посвідчено за її місцем перебування в Дніпропетровській міській лікарні № 15 по вул. Перемоги, 113, а через те, що вона не могла власноручно підписати текст заповіту після його прочитання вголос на її особисте прохання та в її присутності згідно ст. 43 ЗУ «Про нотаріат» в присутності нотаріуса текст заповіту підписала ОСОБА_6 ..

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що її тітка весною та на початку літа 2015 року перебувала в лікарні та була в край тяжкому стані внаслідок тяжкого захворювання. Вона з великими труднощами могла говорити, мала значні провали у пам`яті, не завжди розпізнавала присутніх осіб та інколи була без свідомості. При цьому, апелянт зазначив, що нотаріусом при посвідченні оспорюваного заповіту було порушено вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, нотаріусом не було встановлено обсяг цивільної дієздатності заповідача, так як остання тяжко хворіла, дійсних намірів заповідачки щодо її волевиявлення, з урахуванням стану здоров`я останньої; так як ОСОБА_3 тяжко хворіла, то вона не мала при собі паспорту, при цьому нотаріус не витребував від органу місцевого самоврядування або від адміністрації медичного закладу відомості щодо документу, який встановлює особу заповідача і копія цього документу обов`язково має бути долучена до примірника заповіту, який залишається у нотаріуса. Крім того, якщо заповідач через фізичну ваду не може сам прочитати записаний текст заповіту, то його посвідчення має відбуватись за участю двох свідків, чого зроблено не було. Також, текст заповіту має бути викладений на спеціальному бланку нотаріальних документів, чого також нотаріусом виконано не було.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що на момент складання заповіту ОСОБА_3 усвідомлювала значення своїх дій та могла керувати ними, а через те, що вона не могла власноручно підписати текст заповіту після його прочитання вголос на її особисте прохання та в її присутності згідно ст. 43 ЗУ «Про нотаріат» в присутності нотаріуса текст заповіту підписала ОСОБА_6 ..

З вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як він суперечить вимогам матеріального та процесуального закону.

Задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 є рідною тіткою позивачки ОСОБА_1 ..

ОСОБА_3 мала одного сина - ОСОБА_4 і проживала та була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 .

Вказана квартира ОСОБА_3 та сином була приватизована і вони мали у власності по Ѕ частці цієї квартири.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_3 , а тому вона успадкувала його частку вказаної квартири і стала одноособовою власницею цього житла.

Встановлено, що тітка позивачки хворіла і потребувала допомоги.

18 серпня 2014 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я позивачки, за яким все своє майно, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1

В лютому 2015 року тітка захворіла та була госпіталізована в Дніпропетровську міську лікарню № 15 у відділення паліативної і хоспісної допомоги.

Позивачка бачила і знала, що її тітку в лікарні відвідує відповідач, останній винаймав в ОСОБА_3 квартиру, так як навчався в Дніпропетровській медичній академії і добре ставився до ОСОБА_3 ..

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Встановлено, що 25 квітня 2015 року ОСОБА_3 за життя склала заповіт, за яким все своє майно де б воно не не було та з чого не складалося, в тому числі квартиру, заповіла відповідачу.

Позивачка після смерті тітки звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , але постановою державного нотаріуса Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори від 09 грудня 2015 року їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через наявність оспорюваного заповіту від 25 квітня 2015 року.

Відповідно до Висновків судово-психіатричного експерта № 28 від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_3 на період складання і підписування спірного заповіту 25 квітня 2015 року будь-яким психічним розладом не страждала та за своїм психічним станом в той період часу вона могла розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Відповідно до ч. 2 ст. 1247 ЦК України, якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 ЦК України.

Частиною 4 ст. 207 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, який його вчиняє.

Відповідно до ст. 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Згідно ст. 1253 ЦК на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках.

У випадках, встановлених абзацом третім частини другої статті 1248 і статтею 1252 цього Кодексу, присутність не менш як двох свідків при посвідченні заповіту є обов`язковою. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус або інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт; спадкоємці за заповітом; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Пунктами 1.7.-1.11 Інструкції про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року № 296/5, нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом. Якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Фізична особа, на користь якої заповідається майно, не вправі підписувати заповіт за заповідача. На бажання заповідача, а також у випадках, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись не менше ніж при двох свідках. Свідками можуть бути особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути: нотаріус; особи, на користь яких складено заповіт; члени сім`ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом; особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім`я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Таким чином, діючим законодавством передбачено випадки, коли заповіт від імені заповідача та за його дорученням може підписати інша особа.

Як вбачається зі змісту заповіту, його складено у письмовій формі, із зазначенням часу та місця його складення.

Однак, колегією суддів встановлено, що оспорюваний заповіт було посвідчено за участю лише одного свідка, тоді як чинне законодавство передбачає наявність не менше ніж двох свідків.

Встановивши, що при посвідченні оспорюваного заповіту нотаріусом було порушено порядок його посвідчення, - колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, в зв`язку із чим заповіт, складений від імені ОСОБА_3 від 25 квітня 2015 року, яким вона заповідала своє майно громадянину Сирії ОСОБА_2 - необхідно визнати недійсним.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, не дослідив належним чином зібрані у справі докази, не перевірив їх та не надав їм належної правової оцінки в сукупності та взаємозв`язку, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

В зв`язку із задоволенням позовних вимог та апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1218 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Новікова Ніна Афанасіївна про визнання заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати правочин - заповіт, складений від імені ОСОБА_3 від 25 квітня 2015 року, яким вона заповідала своє майно громадянину Сирії ОСОБА_2 - недійсним.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1218 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко