печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Павленко В.О.,

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1

боржник ОСОБА_2

головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична Віта Володимирівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної В.В. про розшук боржника ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична В.В. звернулась до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про розшук боржника ОСОБА_2 , оскільки місце проживання боржника встановити неможливо, що унеможливлює здійснити всі виконавчі дії у виконавчому провадженні для виконання рішення суду.

Суд розглянув подання у відсутність учасників справи відповідно до положень ст. 438 ЦПК України.

Дослідивши матеріали подання суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 438 ЦПК України оголошення боржника в розшук здійснюється за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Судом встановлено, що з 05.02.2014 року у провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавче провадження № 41838025 з примусового виконання виконавчого листа Красноармійського міськрайонного суду Донецької області № 2/235/2150/13 від 18.12.2013 року, виданого на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 13.11.2013 року у справі № 2/235/2150/13, яке набрало законної сили 02.12.2013 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором поворотної фінансової допомоги № 2 від 04.08.2010 в сумі 49 980 421,92 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 441 грн.

За даним виконавчим документом адресою місця проживання боржника ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем 05.02.2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено.

Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта боржнику - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на праві власності належить нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 0,1562 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою головного державного виконавця від 31.03.2014 накладено арешт на зазначене нерухоме майно, що належить боржнику, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

27.04.2016 головним державним виконавцем винесено постанову про примусовий привід боржника ОСОБА_2 за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 або АДРЕСА_3 .

На виконання вимог головного державного виконавця, Красноармійським ВП ГУ НП в Донецькій області направлено матеріали про неможливість здійснити привід боржника на зазначену в постанові державного виконавця дату, що підтверджується поясненнями матері боржника ОСОБА_2 ОСОБА_3 від 23.05.2016, відповідно до яких остання зазначила, що її син з 2000 року за адресою: АДРЕСА_2 , не проживає, місцезнаходження його їй не відоме та зв`язок з сином вона підтримує по мобільному телефону.

Згідно з наданих державним виконавцем пояснень та рапорту інспектора Красноармійського ОП ГУ НП в Донецькій області від 24.05.2016, встановлено, що боржник за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , не проживає та його місцезнаходження нікому не відомо.

19.07.2016 головним державним виконавцем повторно винесено постанову про примусовий привід боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до рапорту інспектора Покровського ОП ГУ НП в Донецькій області від 16.08.2016 боржник ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до акту державного виконавця та акту матеріально-побутового обстеження житлових умов від 06.07.2018, встановлено, що боржник ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , фактично з квітня 2013 року по теперішній час за вказаною адресою не проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Пунктом 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника-фізичної особи або дитини, який здійснюється відповідно до ст. 40 Закону, державний виконавець вживає заходів спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника-фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Як вбачається з матеріалів подання під час виконання рішення суду державним виконавцем направлено запити до Пенсійного фонду України з метою встановлення місця роботи боржника та до Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, на які 12.04.2017 та 14.06.2017 було одержано відповідь про те, що боржник ОСОБА_2 станом на звітний рік 2017 працює в ПАТ «Імексбанк» та отримує доходи за місцем роботи.

25.04.2017 головним державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, оскільки боржник працює в ПАТ «Імексбанк» за адресою: м. Одеса, пр.-т. Гагаріна, 12-А.

31.05.2017 головним державним виконавцем на адресу головного бухгалтера ПАТ «Імексбанк» направлено вимогу про надання інформації щодо стану виконання постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 та повідомити причини не здійснення відрахувань з заробітної плати останнього.

Разом з тим, будь-якої відповіді щодо виконання вказаної постанови, наданої ПАТ «Імексбанк» матеріали подання не містять, а також відсутні інформація чи дійсно боржник працює в ПАТ «Імексбанк`станом на дату внесення подання.

Крім того, матеріали подання не містять докази вжиття державним виконавцем всіх передбачених законом заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження боржника ОСОБА_2 за відомою адресою місця роботи останнього, а саме м. Одеса, пр.-т. Гагаріна, 12-А, та докази, що боржник викликався державним виконавцем протягом усього періоду виконання судового рішення за вказаною адресою.

Також суду не надано докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо наявності іншого майна боржника на яке можливо звернути стягнення на виконання рішення суду, зокрема, відповідні запити до реєструючих органів та відповіді останніх щодо відсутності майна у боржника, як зазначено у поданні , а також того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання є передчасним, а тому у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Батрин