Справа № 215/5042/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Камбул М.О.,

при секретарі судового засідання Кошмак А.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Курочкіної І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди,-

СУТЬ СПОРУ:

Стислий виклад позиції позивача.

01.11.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ПівнГЗК» про відшкодування моральної шкоди працівнику, просить стягнути з відповідача на його користь 120 625 грн., у зв`язку з отриманим професійним захворюванням на виробництві, стійкою втратою професійної працездатності.

Вказує, що він пропрацював з 06.11.2002 по 04.03.2014 на ПрАТ. 21.01.2009 року йому було встановлено професійне захворювання: радикулопатія попереково-крижова, на фоні вираженого остеохондрозу, спондилоартрозу та деформуючого попереково-крижового відділу хребта, з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійкий больовий синдром, які виникли з вини ПрАТ, що підтверджується актом розслідування професійного захворювання. 21.01.2009 ОСОБА_1 первинно та безстроково встановлено довідкою МСЕК професійне захворювання та 30 % втрати професійної працездатності, 3 групу інвалідності. У зв`язку з захворюванням у нього було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Також зазначає, що не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача, просить стягнути з ПрАТ 120625 грн. моральної шкоди.

Стислий виклад заперечень відповідача.

15.01.2019 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Курочкіна І.С. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, тому позивач ОСОБА_1 свідомо обрав місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою здоров`ю позивача і діями роботодавця, а також відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди.

Заяви, клопотання учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача Курочкіна ОСОБА_2 . ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала суду письмову заяву, в якій в задоволені позовних вимог просить відмовити та провести розгляд справи за її відсутністю.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Дудікова А.В. від 05.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11:30 год 11.12.2018.

11.12.2018 у зв`язку із клопотанням представника відповідача розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків відкладено на 10-30 год. 15.01.2019.

15.01.2019 у зв`язку із неявкою позивача розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків відкладено на 11-00 год. 27.02.2019.

13.02.2019 винесено розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, в зв`язку із відрядженням судді Дудікова А.В. до Тростянецького районного суду Вінницької області. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 13.02.2019 цивільну справу №215/5042/18 було розподілено для розгляду судді Камбул М.О.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 11-00 год. 25.03.2019.

Ухвалою суду від 25.03.2019 у зв`язку із неявкою сторін розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків відкладено на 09-30 год. 19.04.2019.

19.04.2019 у зв`язку із зайнятісттю судді в колегіальній справі, справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «ПівнГЗК» про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків знято з розгляду на 10-00 год. 20.05.2019.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ОСОБА_1 в проміжок часу з 06.11.2002 по 04.03.2014 працював муляром на ПрАТ «ПівнГЗК», загальний стаж роботи позивача складає понад 40 років, з них 10 років 7 місяців в умовах впливу шкідливих факторів, що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 12-16).

15.12.2008 актом № 38 розслідування хронічного професійного захворювання встановлено наявність у позивача професійного захворювання: радикулопітія попереково-крижова (L5-S1) переважно справа, на фоні вираженого остеохондрозу, спондилоартрозу та деформуючого спондильозу попереково-крижового відділу хребта, з вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійкий больовий синдром, фаза загострення, що також підтверджується виписками із медичної карти та епікризів (а.с. 8-11, 17-19).

Відповідно до п. п. 17, 19 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 грудня 2008 року, причиною професійного захворювання позивача є робота протягом 10 років 7 місяців на підприємстві відповідача в умовах впливу на організм шкідливих факторів, показники яких перевищували гранично допустимий рівень, а саме: потужність зовнішньої роботи за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба 195 вт при нормативному значені 41-90Вт; величина навантаження за зміну при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба і ніг 130000 при нормативному значені 100000 (кгс); робоча поза при нахиленому положенні до 30? більше 30? - 27/ при нормативному значені 25% зміни; нахили корпусу (вимушені, більше 30?), кількість за заміну 108-350 при нормативному значенні до 100, які виникли в результаті порушення керівництвом ВАТ «ПівнГЗК», правонаступником якого є ПрАТ «ПівнГЗК» приписів ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», у зв`язку із чим запропоновано начальнику РБУ ОСОБА_4 розробити заходи по зменшенню важкості праці муляра, (а.с. 8-11).

Висновком МСЕК від 21.01.2009 позивачу первинно безстроково встановлено третю групу інвалідності та 30% втрати професійної працездатності, за висновком якого він потребує санітарного лікування, масажу, напівжорсткого корсету, медикаментами, (а.с. 6-7).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Суд вважає можливим, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, розглянути справу за відсутності учасників справи, які надали заяви про розгляд справи за їх відсутності та на підставі наявних у суду матеріалів.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним позов задовольнити частково.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України.

Згідно до ч.3 ст.43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст.173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 грудня 2008 року, як вказувалось раніше, підставою для встановлення професійного захворювання ОСОБА_1 послужило те, що позивач пропрацював на протязі значного періоду часу, а саме 10 років 7 місяців в умовах впливу на організм шкідливих факторів на ПрАТ «ПівнГЗК» (а.с.8-11), показники яких перевищували гранично допустимий рівень, а саме: потужність зовнішньої роботи за участю м`язів нижніх кінцівок і тулуба 195 вт при нормативному значені 41-90Вт; величина навантаження за зміну при утриманні вантажу за участю м`язів тулуба і ніг 130000 при нормативному значені 100000 (кгс); робоча поза при нахиленому положенні до 30° більше 30° - 27/ при нормативному значені 25% зміни; нахили корпусу (вимушені, більше 30°), кількість за заміну 108-350 при нормативному значенні до 100.

Шкідливі умови праці муляра на ПрАТ «ПівнГЗК», які відносяться до 3 класу 2 ступеня шкідливості, важкість праці до 3 класу 2 ступеню шкідливості, напруженість праці до 3 класу 1 ступеню шкідливості. Встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я, рекомендовано згідно п. 18 акту розробити заходи по зменшенню рівня важкості праці.

Як зазначено в п.4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Матеріали справи містять достатньо доказів щодо спричинення потерпілому ОСОБА_1 в результаті отриманого на виробництві професійного захворювання, моральної шкоди.

Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд також враховує, що позивач протягом значного часу працював на інших підприємства: ВАТ «ЦГЗК», БУ-9 «Криворіжжитлобуд», встановлено п. 19 Акту від 15.12.2008, також вину вказаних підприємств у виникненні професійного захворювання.

Так, суд враховує тривалість роботи позивача на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів понад 10 років, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 30 % та третя група інвалідності, тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, врахувавши роз`яснення викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 щодо відшкодування розміру моральної шкоди, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 18 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач завищеною.

При цьому, суд зазначає, що підпунктами 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 та п. 18.1 ст. 18 Податкового кодексу України встановлено, що роботодавець - податковий агент зобов`язаний з доходів, що нараховуються (виплачуються) фізичній особі (платнику), нараховувати, утримувати та сплачувати до бюджету податок від імені та за рахунок коштів особи, якій виплачуються такі доходи.

Згідно до пп. 164.2.14 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платник податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Таким чином, відшкодування моральної шкоди, завданої в зв`язку із ушкодженням здоров`я та стійкою втратою працездатності, не є об`єктом оподаткування доходу платника податку.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, оскільки добровільне виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

При визначенні розміру судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує позицію викладену у постанові Дніпровського апеляційного суду № 212/8313/18 від 21.03.2019, та вважає необхідним, при задоволенні позову, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1762 грн. На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 1762 грн. на користь держави.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дата складення повного тексту судового рішення 20 травня 2019 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

Суддя: