Номер провадження: 22-ц/813/2330/19
Номер справи місцевого суду: 509/550/17
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Дрішлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційними скаргами заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області Карбовського С., Державної казначейської служби України на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 року у справі за заявою адвоката Федорова Анатолія Анатолійовича в інтересах виправданого ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , за участю Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України та Управління Державної казначейської служби України в Овідіопольському районі Одеської області про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності -

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2017 року, адвокат Федоров А.А. в інтересах виправданого ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою, яку в подальшому, після скасування попередньої ухвали Овідіопольського райсуду Одеської області від 13.06.2017 р. - ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.11.2017 р. з передачею до суду першої інстанції на новий розгляд питання з розгляду вказаної заяви, уточнив в частині розміру моральної шкоди та в остаточній редакції якої просив суд, відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок коштів Державного бюджету моральну шкоду у розмірі 178704 грн. та відшкодувати ОСОБА_2 за рахунок коштів Державного бюджету суму, сплачену ним у зв`язку з наданням юридичної допомоги у розмірі 40000 грн., мотивуючи це тим, що вирок Овідіопольського райсуду Одеської області від 12.03.2016 р., яким неповнолітнього ОСОБА_1 було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього певних обов`язків відповідно до ст. 76 КК України був скасований ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.07.2016 р., кримінальне провадження закрите на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 України у зв`язку з недостатністю доказів для доведення в суді винуватості ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і яка була залишена без змін ухвалою ВССУ від 01.11.2016 р. Так, як вказує адвокат Федоров А.А. в своїй заяві, під час досудового слідства посадова особа органів досудового розслідування здійснила слідчі дії щодо неповнолітнього ОСОБА_1 06.07.2015 р., в той час як досудове розслідування у цій справі, згідно витягу з кримінального провадження, розпочалося лише 07.07.2015 р. При чому, допит відбувся без присутності законного представника ОСОБА_1 та захисника, що суперечить положенням ст. 490 КПК України. За приписами ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розсвітання до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне собою відповідальність, встановлену законом. Про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності був повідомлений навчальний заклад, в якому навчається останній, що зруйнувало його репутацію, про цей факт дізналися вчителі та батьки однокласників ОСОБА_1 , внаслідок чого у нього виникли певні обмеження у його соціальних контактах з іншими дітьми у школі та за місцем проживання. Сам факт засудження ОСОБА_1 до 1 р. п/в, хоча і з застосуванням ст.ст. 75,104 КК України, завдав великого стресу для неповнолітнього обвинуваченого і до закінчення розгляду справи у суді касаційної інстанції доля обвинуваченого залишалася невизначеною, і відповідно стрес довго триваючим, що підтверджується висновком, наданим судовим експертом-психологом Савостіним О . П. від 06.02.2017 р. Враховуючи вищевикладені обставини кримінального провадження, законний представник виправданого - ОСОБА_2 уклав з адвокатом Федоровим А_А. договір про надання юридичних послуг від 21.10.2015 р., згідно з яким адвокат зобов`язався, серед іншого, надавати правову допомогу клієнту під час його участі в кримінальних справах в якості обвинуваченого, а клієнт зобов`язався сплатити за це адвокату гонорар у розмірі, визначеному відповідними додатковими угодами, зокрема, за надання правової допомоги у суді першої інстанції 25000 грн., за надання правової допомоги у апеляційної інстанції 10000 грн., за надання правової допомоги у суді касаційної інстанції 5000 грн. Адвокат виконав свої зобов`язання належним чином. Зібрав необхідні докази по справі, в участь у всіх судових засіданнях, підготував, відповідні скарги, клопотання, заперечення тощо, за що в свою чергу клієнт сплатив адвокату Федорову А.А. 40000 грн. що підтверджується відповідними квитанціями до прибуткових касових ордерів на вказану суму.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 року заяву адвоката Федорова А.А. в інтересах виправданого ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , за участю Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України та Управління Державної казначейської служби України в Овідіопольському районі Одеської області про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності - задоволено.

Стягнуто з Держави України, шляхом списання Казначейством України із Державного бюджету України, як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 у відшкодування, завданої йому внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності моральної шкоди у розмірі 178704 грн. ;

Стягнуто з Держави України, шляхом списання Казначейством України із Державного бюджету України, як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) у відшкодування шкоди, завданої йому як законному представнику неповнолітнього ОСОБА_1 , внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності суму, сплачену ним у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги у розмірі 40000 грн.

Не погодившись з зазначеною ухвалою заступник керівника Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області Карбовський С., Державна казначейська служба України подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 року ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву адвоката Федорова Анатолія Анатолійовича в інтересах виправданого ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , за участю Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України та Управління Державної казначейської служби України в Овідіопольському районі Одеської області про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що вирок Овідіопольського райсуду Одеської області від 12.03.2016 р., яким неповнолітнього ОСОБА_1 було засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням ст.ст. 75,104 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього певних обов`язків відповідно до ст. 76 КК України - був скасований ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06.07.2016 р., кримінальне провадження закрите на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 України у зв`язку з недостатністю доказів для доведення в суді винуватості ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і яка була залишена без змін ухвалою ВССУ від 01.11.2016 р. (а.с. 101-110).

Відповідно до статті 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожний має право на відшкодування за рахунок держави або органів місцевого самоврядування матеріального й морального збитку, заподіяного незаконними рішеннями, діяльністю або бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами при здійсненні ними своїх службових обов`язків, до яких відносяться органи досудового слідства.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частиною другою статті 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Положеннями частин першої, другої, сьомої статті 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» № 266/94-ВР.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 цього Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає в тому числі і у випадку постановлення виправдувального вироку суду, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Згідно з пунктами 1, 5 частини першої статті 3 цього Закону у випадках незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, громадянинові відшкодовуються (повертаються) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій, а також моральна шкода.

Згідно зі статтею 3 Закону № 266/94-ВР у разі незаконного засудження громадянинові відшкодовується: 1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; 2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; 3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; 4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги; 5) моральна шкода.

Відшкодування шкоди в таких випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету (стаття 4 Закону № 266/94-ВР).

Частинами першою та другою статті 12 Законом № 266/94-ВР передбачено, що розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1,3,4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку.

Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12 Закону № 266/94-ВР.

Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством.

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (стаття 13 Закону № 266/94-ВР), про що було чітко вказано у Правовій позиції Верховного суду України викладену у його постанові від 02.12.2015 р. по справі № 6-2203цс15.

Пунктами 11,12 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року № 6/5/3/41, у разі винесення виправдувального вироку, для визначення розміру шкоди, переліченої в пунктах 1, 3, 4 статті 3 Закону № 266/94-ВР, громадянин протягом шести місяців після направлення йому повідомлення може звернутися до суду, який розглядав справу по першій інстанції.

У місячний термін з дня звернення громадянина суд витребовує від відповідних державних та громадських організацій усі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди, і виносить передбачену частиною першою статті 12 Закону № 266/94-ВР ухвалу. Пункт 12 Положення містить вимоги щодо змісту такої ухвали.

Питання відшкодування моральної шкоди, що передбачено частиною 1 статті 13 Закону № 266/94-ВР, за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно із частиною першою статті 12 цього Закону.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно з ст. 1177 ЦК України та ч. 1 ст. 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» - відшкодування шкоди провадиться за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами до пункту 9, внесеними постановою від 25.05.2001 р. № 5), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд першої інстанції правильно дійшов висновку щодо помилковості посилання прокурорів Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області на пункт 11 Положення № 6/5/3/41 як на підставу вважати, що заявниками було пропущено строк для відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу дізнання, оскільки перебіг строку, встановленого цим пунктом починається після направлення особі повідомлення за формою, що встановлена в додатку до цього Положення.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що після винесення ВССУ ухвали від 01.11.2016 р. про залишення без змін ухвали апеляційного суду Одеської області від 06.07.2016 р. та залишенням без задоволення касаційної скарги заступника прокурора Одеської області - ні органом, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, ні слідчим, ні прокурором або судом не було направлено повідомлення виправданому ОСОБА_1 , його законному представнику ОСОБА_2 чи захиснику Федорову А.А. з роз`ясненням останнім порядку відшкодування шкоди, чим було порушено п. 6 Положення, а тому, зважаючи на те, що повідомлення заявникам, станом на сьогоднішній день не направлено, перебіг 6-місячного строку, встановленого п. 11 Положення № 6/5/3/41 не розпочався і беручи до уваги той факт, що після ухвалення рішення (ухвали) ВССУ від 01.11.2016 р., адвокат Федоров А.А., який діє в інтересах виправданого ОСОБА_1 та законного представника ОСОБА_2 через 3 місяці (тобто в межах 6-ти місячного строку) звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області із вказаною заявою, вимоги якої, в частині збільшення розміру відшкодування моральної шкоди він уточнив 28.12.2017 р. під час слухання заяви в суді з посилання на Правову позицію ВСУ від 02.12.2015 р. у справі № 6-2203цс15, відповідно до якої розмір відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду - слід розраховувати, виходячи з установленого законодавства мінімального розміру заробітної плати на момент розгляду справи судом, за кожен місяць перебування під слідством та судом (а.с. 134-135).

Враховуючи розгляд даної справи судом у 2018 р., представником заявників було вірно враховано вимоги Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», відповідно до ст. 8 якого, у 2018 р. мінімальна заробітна плата у місячному розмірі складає - 3723 грн.

При чому, у заяві, заявник просить стягнути на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі не менше, ніж три мінімальних розміри заробітної плати за кожен місяць його перебування під слідством та судом, який по матеріалам кримінального провадження становить 16 місяців, а отже заявником був вірно зроблений розрахунок суми моральної шкоди, з яким погоджується суд (3 Х 16 Х = 178704 грн.), суму якого суд вважав обґрунтованою, і такою, що відповідає нормам Закону № 266/94-ВР з огляду на те, що, як встановив суд і це підтверджується матеріалами кримінального провадження і поясненнями представника заявників адвоката Федорова А.А ., під час досудового слідства посадова особа органів досудового розслідування здійснила неповнолітнього ОСОБА_1 - 06.07.2015 р., в той час як досудове розслідування у цій справі, згідно витягу з кримінального провадження, розпочалося лише 07.07.2015 р. При чому, допит відбувся без присутності законного представника ОСОБА_1 та захисника, що суперечить положенням ст. 490 КПК України. За приписами ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розсвітання до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне собою відповідальність, встановлену законом. Про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності був повідомлений навчальний заклад, в якому навчається останній, що зруйнувало його репутацію, про цей факт дізналися вчителі та батьки однокласників ОСОБА_1 , внаслідок чого у нього виникли певні обмеження у його соціальних контактах з іншими дітьми у школі та за місцем проживання, а сам факт засудження ОСОБА_1 до 1 р. п/в, хоча і з застосуванням ст.ст. 75,104 КК України, завдав великого стресу для неповнолітнього обвинуваченого і до закінчення розгляду справи у суді касаційної інстанції доля обхваченого залишалася невизначеною, і відповідно стрес довго триваючим, що підтверджується висновком, наданим судовим експертом-психологом Савостіним О.П. від 06.02.2017 р., з яким погоджувався суд з огляду на те, що зроблений був вказаний висновок психологом, судовим експертом 2 кваліфікаційного класу зі стажем роботи 34 роки при загальному стажі роботи психологом 37 років Савостіним О.П. , а тому, незважаючи на те, що вказаний висновок хоча і названий «висновок спеціаліста» і зроблений на підставі заяви на проведення психологічного дослідження неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адвоката Федорова А.А. - суд вважав вказаний висновок об`єктивним, належним та допустимим доказом по справі в порядку ст.ст. 76-83,89 ЦПК України, беручи до уваги, що суд оцінює кожний доказ як окремо, так і в сукупності з іншими доказами по справі і він немає переваги перед іншими доказами, а також враховуючи, що навіть за відсутності такого висновку, виправданий ОСОБА_1 все одно має законне право на відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом, яка провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (стаття 13 Закону № 266/94-ВР), про що було вказано у Правовій позиції Верховного суду України викладену у його постанові від 02.12.2015 р. по справі № 6-2203цс15 та згідно зі статтею 3 Закону № 266/94-ВР.

Разом з тим, відповідно до п. 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень підставою для проведення експертиз відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ (постанова, ухвала) про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або письмове звернення потерпілого чи сторони захисту кримінального провадження (далі - документ про призначення експертизи (залучення експерта)), у якому обов`язково зазначаються реквізити, перелік питань, поставлених експерту, а також об`єкти, що підлягають дослідженню. Підставою для проведення експертного дослідження є письмова заява (лист) замовника (юридичної або фізичної особи) з обов`язковим зазначенням його реквізитів, з переліком питань, які підлягають розв`язанню, а також об`єктів, що надаються.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви в цій частині та стягненням з Держави України, шляхом списання Казначейством України із Державного бюджету України, як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь ОСОБА_1 у відшкодування, завданої йому внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності моральної шкоди у розмірі 178704 грн., яку суд визнаив виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також про необхідість задовольння заяви і в частині стягнення з Держави України, шляхом списання Казначейством України із Державного бюджету України, як органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на користь ОСОБА_2 у відшкодування шкоди, завданої йому як законному представнику неповнолітнього ОСОБА_1 , внаслідок незаконного притягнення його до кримінальної відповідальності суму, сплачену ним у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги адвокатом Федоровим А.А. у розмірі 40000 грн., яка об`єктивно і документально згідно ст.ст. 76-83,89 ЦПК України, підтверджується договором про надання юридичних послуг від 21.10.2015 р., додатковими угодами до нього №№ 1,2,3 від 21.10.2015 р., 12.03.2016 р. та від 11.08.2016 р. відповідно, а також квитанціями до прибуткових касових ордерів від вказаних дат на суми : 25000 грн., 10000 грн. та 5000 грн. відповідно, оригінали яких були надані суду, оглянуті і перевірені судом (а.с. 9-13).

Підсумовуючи вищевикладені обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням норм ЦК України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», затвердженого наказом Мінюсту України, Генеральної прокуратури України та Міністерства фінансів України від 04.03.1996 р. № 6/5/3/4 колегія суддів вважає правильним висновок суду щодо обґрунтованості заяви адвоката Федорова А.А. в інтересах виправданого ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_2 , за участю Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України та Управління Державної казначейської служби України в Овідіопольському районі Одеської області про відшкодування шкоди, завданої незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Посилання авторів апеляційних скарг на недоведеність заподіяння позивачу відповідачем моральної шкоди, невідповідність висновків викладених в ухвалі суду першої інстанції обставинам справи є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка.

Доводи апеляційних скарг не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 УПК України апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги заступника керівника Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області Карбовського С., Державної казначейської служби України - залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17.05.2019 року.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: А.І. Дрішлюк

М.М. Драгомерецький