Справа № 573/1810/19
Номер провадження 6/573/31/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі подання старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К.М. про привід боржника,

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року старший державний виконавець Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К.М. звернулася до суду з поданням про оголошення приводу боржника. Свої вимоги мотивує тим, що на виконанні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 42783 грн. 42 коп. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було направлено запити до правореєструючих органів. З отриманих відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, рухоме та нерухоме майно за ним не зареєстроване, відомості про перетин кордону відсутні. Виявлені банківські рахунки боржника арештові, однак кошти на них відсутні. Посилаючись на вищевказане, а також на те, що за викликом до ДВС боржник не з`являється, державний виконавець просить оголосити привід ОСОБА_1 .

У судове засідання представник Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області не з`явився, начальник Білопільського РВ ДВС Краснянський А.А. направив клопотання, яким подання підтримав, просив розглянути його без участі їх представника.

Таким чином, суд розглядає справу без участі представника районного відділу державної виконавчої служби, за наявними у справі доказами, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

01 грудня 2016 року державним виконавцем ВДВС Білопільського РУЮ у Сумській області Савчуком В.М. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №53008738 з примусового виконання виконавчого листа №573/1691/16-ц, виданого Білопільським районним судом 29 листопада 2016 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 30 серпня 2016 року (а. с. 5).

З доданих до подання матеріалів вбачається, що 26 липня 2019 року державним виконавцем направлено запити до правореєструючих органів. З отриманих відповідей встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, земельні ділянки та транспортні засоби за ним не зареєстровані, відомості про перетин кордону відсутні. Виявлені банківські рахунки боржника у ПАТ КБ «ПриватБанк» арештові, однак кошти на них відсутні. Відомості про доходи боржника відсутні (а. с. 6-13).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 14 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі, якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 ЦПК України привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Тобто, з наведеного вище слідує, що перш ніж звертатися до суду, державний виконавець повинен самостійно вжити заходів щодо ефективного примусового виконання судового рішення.

В той же час, матеріали подання не містять доказів того, що державним виконавцем вживались всі заходи по належному виконанню виконавчого листа, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а також доказів ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні, що розуміється як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборна сила, певні події тощо).

Суд звертає увагу на відсутність інформації щодо боржника з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Суду не надано достатніх і достовірних доказів, підтверджуючих факт ухилення боржника від явки до відділу державної виконавчої служби, не надано жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у поданні, щодо належного повідомлення боржника про необхідність явки до відділу ДВС, не додано доказів про те, що державним виконавцем було здійснено виклик ОСОБА_1 до Білопільського РВ ДВС.

Також матеріали справи не містять доказів надсилання та отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження від 01 грудня 2016 року, що б свідчило про те, що йому взагалі відомо про відкриття виконавчого провадження.

Суд може прийняти рішення про привід боржника тільки в разі, якщо особі, що здійснює виконавче провадження, не відоме місце проживання, перебування, місцезнаходження боржника, зокрема вжитими державним виконавцем заходами не виявлено таку особу за місцем її реєстрації, проживання, роботи, навчання, тощо. Тобто, державний виконавець зобов`язаний перевірити всі наявні в нього відомості щодо місцезнаходження боржника.

В той же час матеріали справи не містять жодних доказів того, що державним виконавцем вживалися заходи для встановлення місця проживання боржника.

За таких обставин, суд вважає передчасним вирішення питання про привід боржника, оскільки в обґрунтування подання суду не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, а також докази, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника, а тому в задоволенні подання належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260, 261, 438 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко Ксенії Миколаївни про привід боржника відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя