Справа № 524/1563/19
Провадження № 2/524/1467/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2019 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Предоляк О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

05.03.2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яка не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просить суд звільнити її від сплати судового збору.

Згідно ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Тобто підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати є майновий стан особи, яка звертається з відповідним клопотанням. Така особа, відповідно до ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Згідно пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Частиною другої цієї статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На обґрунтування вказаного клопотання зазначає, що є пенсіонером, отримує пенсію у розмірі 1497 грн. та додає довідку видану Кременчуцьким об`єднаним УПФУ Полтавської області, згідно якої сума пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року складає 8802 грн.

Однак зазначена довідка не є належним доказом, що підтверджує відсутність у позивача доходу та свідчить про її скрутне матеріальне становище, оскільки містить відомості лише за 3 та 4 квартал 2018 року, в той час як на підтвердження обставин, на які посилається позивач, вона мала надати довідку про доходи за попередній календарний рік, який передував зверненню з позовом.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки обставини, викладені в ньому не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою позову немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і станом на 01.01.2019 становить 768,40 грн.

Тому, з урахуванням викладеного позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог суду у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ст.ст. 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Дійсну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків тривалістю 5 днів з дня отримання позивачем даної ухвали, попередивши, що у супротивному випадку позовна заява буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Предоляк