Номер провадження: 22-ц/813/2988/19
Головуючий у першій інстанції Ільченко Н.А.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ОСОБА_1 адвоката Дідик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року, а також її заяву про поворот виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року у цивільній справі за заявою Одеської міської ради, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради,про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

24 грудня 2015 року Одеська міська рада (далі ОМР) звернулась до суду із заявою про визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересованою особою вказала Виконавчий комітет Одеської міської ради (далі - ВК ОМР).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року заяву ОМР було задоволено частково.

Визнано відумерлою спадщину у вигляді 1/2 (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_1 , що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Краснодару РФ, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передано у власність територіальній громаді міста Одеси в особі ОМР 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 59,60 АДРЕСА_3 , що належала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.05.1998 р. за р. № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства ВК ОМР.

Це рішення стало підставою для проведення у встановленому законом порядку реєстрації права власності на 1/2 (одну другу) частину квартири АДРЕСА_4 за територіальною громадою міста Одеси в особі ОМР.

У задоволенні решти частини заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року та постановлення нового - про відмову у задоволенні заяви ОМР у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про часткове задоволення заяви ОМР про визнання спадщини відумерлою, суд першої інстанції керувався ст. 1277 ЦК України та виходив із того, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 ніхто із спадкоємців спадщину не прийняв, спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не заводилася та свідоцтва про право на спадщину не видавалося, а томує правові підставі для визнання спадщини відумерлою і визнання права власності на нерухоме майно за ОМР.

Проте погодитись з такими висновками суду першої інстанції не можна, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 87 років в м. Одесі померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчать актовий запис про смерть № 2048 від 01.03.2008 р., складений Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, та Повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №1 від 30.01.2016 р. (а.с.25, 26).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , що належала останній на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.05.1998 р. за р. № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства ВК ОМР народних депутатів (а.с. 9).

Судом також було встановлено, що за життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 09.09.1998 р. державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори Щукіною Л.С. за р. № 4-4999, відповідно до якого належну їй на праві приватної власності1/2 частину квартири АДРЕСА_4 заповіла ОСОБА_3 (а.с. 45-49, 66).

Однак судом, всупереч вимогам ст. 278 ЦПК України (у редакції, чинній на час прийняття рішення у справі), не були встановлені обставини щодо того, чи дійсно спадкоємець не прийняв спадщину чи відмовився від її прийняття. З цих підстав суд дійшов помилкового висновку про те, що спадкова справа до майна ОСОБА_2 не заводилася та свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що є достатньою підставою для висновку суду про неприйняття спадщини спадкоємцем у встановлений статтею 1270 ЦК України строк.

Так, у відповідності до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, стосовно спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, ст. 1268 ЦК України встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви до нотаріальної контори про відмову від спадщини.

Однак, за наявності заповіту на конкретну особу, судом не було встановлено, чи дійсно ця особа проживала разом із спадкодавцем, та чи не прийняла вона спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, а не шляхом звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, оскільки у цьому випадку подання окремої заяви про прийняття спадщини не вимагається.

Крім того, всупереч вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, суд не повідомив цю заінтересовану особу про розгляд в окремому провадженні справи про визнання спадщини відумерлою, обмежившись лише тим, що дослідив обставину про відсутність заведення спадкової справи до майна померлої, чим порушив право спадкоємця ОСОБА_3 на прийняття спадщини після смерті своєї мами ОСОБА_2

Так, як вбачається із апеляційної скарги та доданих до неї документів, 22.05.1998 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , набули право приватної власності в рівних долях по 1/2 частині квартири АДРЕСА_4 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.05.1998 р. за № 8-9174, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів (а.с. 9), на підставі розпорядження органу приватизації № 121383 8-9174 від 22.05.1998 р.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.11.2006 року (а.с.107). Спадщину після ОСОБА_4 у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 фактично прийняла його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом зі спадкодавцем, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 8 від 27.01.2015 року, та копією довідки від 05.01.2015 року (а.с.108-110).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.03.2008 року (а.с.111); спадщину після ОСОБА_2 у вигляді всієї квартири АДРЕСА_4 фактично прийняла її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала разом із спадкодавцем. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 від 26.04.1948 року, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (з ОСОБА_6 на Жиркову) № НОМЕР_5 від 14.04.2016 року, копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 ) № НОМЕР_6 від 10.10.2015 року, копія довідки від 05.01.2015р оку (а.с.112-120).

ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 25.07.2014 року (а.с.118), спадкоємцем якої є її донька - апелянт у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка у встановленому законом порядку протягом 6 місяців звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с.93, 105).

Зазначені обставини також підтверджуються копією свідоцтва про народження ОСОБА_9 серії НОМЕР_8 від 04.02.2016 року, копія свідоцтва про шлюб (із зміною дошлюбного прізвища з ОСОБА_7 на ОСОБА_10 ), серії НОМЕР_9 від 27.01.2015 року (а.с.119, 120).

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що на час звернення ОМР з даною заявою до суду про визнання спадщини відумерлою 24.12.2015 року, дане майно вже двічі успадковувалось після смерті ОСОБА_2 , спочатку її донькою ОСОБА_3 , а потім донькою останньої заявником апеляційної скарги ОСОБА_1

Тобто на час звернення ОМР з даною заявою до суду про визнання спадщини відумерлою, спадкове майно вже належало ОСОБА_1 , як то передбачено ч.5 ст. 1268 ЦК України.

Судом зазначених обставин не було враховано, та не було з`ясовано, що спадкове майно вже належить ОСОБА_1 , яку слідувало залучити до участі у справі в якості заінтересованої особи. Крім того, судом не було враховано, що на час розгляду даної справи, в нотаріальній конторі вже була заведена спадкова справа за заявою ОСОБА_1 .

Всі вищевикладені обставини свідчать про незаконність оскаржуваного судового рішення та про те, що воно перешкоджає ОСОБА_1 оформити право на спадщину, скільки остання незаконно була визнана судом відумерлою.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти заяви, оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його повністю спростовують, оскільки рішення ухвалено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права.

У зв`язку з цим, апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні заяви ОМР відмовити.

Крім того, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення підлягає задоволенню.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він відмовляє в позові повністю.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Отже, скасовуючи рішення суду першої інстанції, яке виконане в повному обсязі, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання про поворот виконання рішення.

Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ОМР на користь ОСОБА_1 сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 913,50 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390, 444 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а також заяву про поворот виконання рішеннязадовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 рокускасувати і прийняти постанову, якою у задоволенні заяви Одеської міської ради, заінтересована особа Виконавчий комітет Одеської міської ради про визнання відумерлою спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відумерлою,відмовити у повному обсязі.

Стягнути з Одеської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір у сумі 913,50 грн. (дев`ятсот тринадцять гривень 50 копійок).

Допустити поворот виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 квітня 2017 року а саме:

- скасувати державну реєстрацію права власності за Територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, , на 1/2 частину квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 38,20 кв.м;

-виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис 20988624 про право власності (дата, час державної реєстрації 15.06.2017 16:57:27) на 1/2 частини квартири АДРЕСА_4 , загальною площею 59,60 кв.м, житловою площею 38,20 кв.м.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.06.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра