Номер провадження: 22-ц/813/1153/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого Комлевої О.С.

суддів: Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»

відповідач Ле ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника Ле ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2016 року у складі судді Сегеди О.М.

в с т а н о в и в:

У грудні 2015 року ТОВ «Кредекс Фінанс» звернулося до суду з позовом, до Ле ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, посилаючись на те, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кредекс Фінанс» та відповідачем був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007р., згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 32700,00 дол. США, строком до 11 квітня 2014р., зі сплатою 12,50% відсотків на рік.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором 11 квітня 2007р. між АКІБ «УкрСиббанк» та Ле ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортного засобу, згідно якого Ле ОСОБА_2 передав в заставу банку транспортний засіб марки «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1. Проте, внаслідок порушення виконання зобовязань, у боржника, станом на 17 грудня 2015 року утворилась заборгованість у загальному розмірі 23 274,51 дол. США, що згідно курсу НБУ від 17 грудня 2015 року складає 547 399,63 грн.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд винести рішення, яким звернути стягнення на предмет застави автомобіль: тип транспортного засобу: легковий седан, марки «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Ле ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 024203, виданого РЕВ-1 МРВ ОСОБА_4 України в Одеській області 06 квітня 2007р., шляхом продажу ТОВ «Кредекс Фінанс» предмета забезпечувального обтяження шляхом укладання договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем; надання (визнання) права позивача підписувати від імені відповідача договір купівлі-продажу автомобіля; надання позивачу повноваження вчиняти від імені відповідача усі дії, необхідні для зняття автомобіля з обліку за місцем звернення; витребувати у відповідача автомобіль та передати у володіння позивачу; стягнути з відповідача на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» сплачений судовий збір.

Сторони в судове засідання не зявилися, були повідомлені належним чином.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2016 року позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» до Ле ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет застави, а саме на: автомобіль «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) JHMCL96807С203547, тип легковий седан, обєм двигуна 2354, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить Ле ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС 024203, виданого РЕВ-1 МРВ ОСОБА_4 України в Одеській області 06 квітня 2007р., шляхом надання ТОВ «Кредекс Фінанс» права продажу вищевказаного автомобіля «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, від імені Ле ОСОБА_2 шляхом укладання договору купівлі-продажу від імені Ле ОСОБА_2 з іншою особою - покупцем, за початковою ціною, визначеною незалежним експертом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, для задоволення вимог ТОВ «Кредекс Фінанс», що виникли на підставі договору про надання споживчого кредиту №0 від 11квітня 2007р., станом на 17 грудня 2015 року, у сумі 547 399,63 грн. За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету застави, у встановленому законом порядку, задоволено в повному обсязі вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» по договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007р. у сумі 547 399, 63 грн. В інший частині позову відмовлено. Стягнуто з Ле ОСОБА_2 на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» суму судового збору в розмірі 4968 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволення позовних вимог, ОСОБА_3, представник Ле ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредекс Фінанс», відмовити у повному обсязі, посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення.

В обґрунтуванні своєї апеляційної скарги, ОСОБА_3 представник Ле ОСОБА_2, зазначає, що згідно договору застави, заставодержателем є АКІБ «УкрСиббанк», заставодавцем ОСОБА_5 ОСОБА_2, проте, судом в оскаржуваному рішенні встановлений факт наявності права вимоги у позивача ТОВ «Кредекс Фінанс» на майно, яке є предметом договору застави, що не є підтвердженим належними та допустимими доказами. Крім того, договір факторингу від 20.04.2012 року, на який посилається позивач як на підставу набуття ним прав за договором застави не посвідчений нотаріально, тобто позивач набув прав вимоги за кредитним договором, однак не набув прав заставодержателя за договором застави, у звязку з чим рішення підлягає скасуванню.

У своєму відзиві ТОВ «Вердикт Капітал», правонаступник прав та обовязків ТОВ «Кредекс Фінанс» зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, проте твердження відповідача про те, що переуступка заборгованості не відбулась є хибними та не спростовують висновків суду, оскільки для переуступки прав вимоги за договором застави, нотаріальне укладення такого договору не передбачено, оскільки, право застави виникло на підставі договору застави, а правочин щодо переуступки прав вимоги за договором кредиту, укладений в такій самій формі, як договір кредиту, у звязку з чим просить апеляційну скаргу відхилити за необґрунтованістю, а законне та обґрунтоване рішення залишити без змін.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлевої О.С. головуючий суддя, судді Журавльова О.С., Кравця Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.01.2019 року цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника Ле ОСОБА_2, була призначена до розгляду на 27 лютого 2019 року.

В судове засідання, призначене на 27 лютого 2019 року представник ТОВ «Кредекс Фінанс»не зявився, але був сповіщений належним чином (а.с. 244).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення зявившихся осіб, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне зясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позовні вимоги позовні вимоги ТОВ «Кредекс Фінанс» до Ле ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, шляхом надання ТОВ «Кредекс Фінанс» права продажу автомобіля від імені Ле ОСОБА_2 шляхом укладання договору купівлі-продажу, суд виходив з того, що на підставі ст.20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Однак колегія суддів, з таким висновком не погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 11 квітня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ТОВ «Кредекс Фінанс» та Ле ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року, згідно якого останньому був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 32700,00доларів США, строком до 11 квітня 2014 року, зі сплатою 12,50% відсотків на рік для придбання автомобіля (а. с. 10-22).

В той же день, в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та Ле ОСОБА_2 був укладений договір застави транспортного засобу, згідно якого відповідач передав в заставу банку транспортний засіб марки «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) JHMCL96807C203547, тип легковий седан, обєм двигуна 2354, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а. с. 23 -27).

20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та TOB «Кредекс Фінанс» укладено Договір Факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 11 квітня 2007 року та договором застави транспортного засобу від 11 квітня 2007 року (а.с.45-49).

На підставі вказаного договору факторингу до TOB «Кредекс Фінанс» перейшло право вимоги, що виникло з договору про надання кредиту та договору застави, які укладені з Ле ОСОБА_2 (а. с. 45).

Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, однак відповідач від виконання своїх зобовязань ухиляється.

ТОВ «Кредекс Фінанс» є юридичною особою, яка керується у своїй діяльності Статутом, має гербову та інші печатки (а.с.69-70).

Через невиконання відповідачем зобовязань за договором про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 року станом на 17.12.2015 року склалася заборгованість відповідача перед позивачем ТОВ «Кредекс Фінанс», в розмірі 23274,51 долари США грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на зазначену дату складає 547399,63грн. у тому числі:

заборгованість по основній сумі кредиту 14247,81 доларів США грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.12.2015 р. складає 335098,18 грн.;

заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 2099,94 доларів США грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.12.2015 р. складає 49389,07 грн.;

заборгованість за відсотками на дату подачі позову 6499,35 доларів США грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.12.2015 р. складає 152860,01 грн.;

три відсотки річних від простроченої суми кредиту 427,41 доларів США грн., що в еквіваленті по курсу НБУ на 17.12.2015 р. складає 10052,37грн.;

Вказаний факт підтверджується розрахунком заборгованості відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 11 квітня 2007 р. (а.с.31-32).

Частина третя статті 6 ЦК України визначає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, проте не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з або із суті відносин між сторонами.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, i виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України). Частина 1статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, в результаті відступлення клієнтом права грошової вимоги факторові зобов'язаною особою перед фактором стає боржник, який був контрагентом клієнта з продажу товарів (виконання робіт, надання послуг). Боржник не є стороною договору факторингу, проте порядок виконання ним грошової вимоги, відступленої клієнтом факторові (ст. 1082 ЦК), права його щодо пред'явлення до заліку своїх грошових вимог (ч. 1 ст. 1085 ЦК), а також положення, спрямовані на захист прав боржника (ст. 1086 ЦК), врегульовані нормами глави 73 ЦК України. Закон не пред'являє до боржника додаткових вимог щодо його правового статусу, а тому боржником може бути будь-яка особа.

Розділ І книги п'ятої ЦК України регулює загальні положення про зобов'язання, зокрема положення щодо сторін у зобов'язанні.

Так, відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор (частина 1статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов'язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов'язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Форма договору факторингу визначається загальними вимогами щодо форми правочину (ст. ст. 205-209,513 ЦК України).

Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 витягу з договору факторингу від 20 квітня 2012 року (а. с. 46), відповідно до умов договору факторові відступлено усі права вимоги за кредитами (включаючи права, що виникають на підставі договорів забезпечення).

Відповідно до витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін) від 07.10.2015 року на підставі договору факторінгу між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» зареєстровано звернення стягнення на предмет застави (а. с. 30).

У відповідності до ст.13 Закону України «Про заставу» у редакції, що діяла на момент укладення договору застави, договір застави повинен був бути укладеним у письмовій формі.

Згідно зі ст.ст.209 ч.1,4, 513 ч.1, 514 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений. Правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що за домовленістю кредитора та боржника 11 квітня 2007 року сторонами було укладено саме нотаріально посвідчений договір застави, за умовами якого боржник передав у заставу автомобіль марки марки «Honda» модель ACCORD, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) JHMCL96807C203547, тип легковий седан, обєм двигуна 2354, реєстраційний номер НОМЕР_1 і застава виникла з моменту нотаріального посвідчення договору застави.

Всупереч зазначеному, договір факторингу, за яким відбулося відступлення прав кредитора щодо застави від ПАТ «УкрСиббанк» до ТОВ «КредексФінанс» було вчинено у простій письмовій формі.

За ст.ст.220 ч.1, 215 ч.2, 216 ч.1 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 02.03.2017 року, по цивільній справі за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до Ле ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, витребування майна, було встановлено, що узвязку з тим, що договір відступлення права вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» щодо відступлення прав заставодержателя в частині заставного майна, належного Ле ОСОБА_2 було вчинено не в нотаріальній формі, а тому, суд дійшов висновку, що такий правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю (нікчемний правочин).

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що через порушення форми правочину можливості для задоволення вимог про звернення стягнення на предмет застави, шляхом надання ТОВ «Кредекс Фінанс» права продажу автомобіля від імені Ле ОСОБА_2 шляхом укладання договору купівлі-продажу, колегія суддів не вбачає.

При таких обставинах рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині не може залишатися в силі і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову у задоволенні вимог ТОВ «Кредекс Фінанс» про звернення стягнення на предмет застави.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 представника Ле ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2016 року скасувати. Ухвалити нове.

В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» до Ле ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 06 березня 2019 року.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець