ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м.Суми

Справа №591/5992/18

Номер провадження 22-ц/816/2979/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Ткачук С. С. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника - адвоката Страшка Євгена Володимировича,

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Кривцової Г.В. в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення складено 07 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн, щомісячно, починаючи стягнення з 09 жовтня 2018 року і до повноліття дитини.

Свої вимоги мотивує тим, що з 22 жовтня 2016 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач інших осіб на своєму утриманні не має, є працездатним, отримує неофіційний дохід, а тому, на її думку, має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн щомісячно.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2019 року позов ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 жовтня 2018 року.

Аліменти сплачувати матері ОСОБА_5

Рішення суду в межах суми платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 , через представника - адвоката Страшка Є.В., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, визначивши розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд, порушуючи право відповідача на захист, неправильно застосував норми матеріального права, що у свою чергу позбавило позивача та відповідача можливості укласти мирову угоду в судовому процесі, досягти домовленостей щодо розміру та порядку сплати аліментів. Крім того, ігноруючи вимоги ст. 59 Конституції України, суд не надав можливості відповідачу у повній мірі скористатися професійною правничою допомогою, оскільки адвокат був позбавлений часу ознайомитися з матеріалами судової справи та не встиг до ухвалення рішення по суті сформувати позицію за наявними матеріалами.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Вважає рішення суду обґрунтованим і законним, таким, що повністю відповідає інтересам дитини.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, сторони з 22 жовтня 2016 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 5-6). На даний час дитина проживає з позивачем.

Згідно виписки з Національної дитячої лікарні «Охматдит» (відділення пластичної і реконструктивної мікрохірургії) дитина має захворювання: судинна пухлина, артеріо-венозна мальформація правої половини обличчя, потребує лікарського нагляду 1 раз на 3 місяці (а. с. 10).

Відповідач ОСОБА_2 працює водієм в ТОВ «Ультраінвестмент» з 29 листопада 2018 року, його заробітна плата складає 4123 грн (а. с. 37).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, працює, має задовільний стан здоров`я, має об`єктивну можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, та у відповідності до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом обґрунтовано відхилено доводи відповідача щодо того, що на його утриманні перебуває мати, оскільки ним не надано доказів того, що мати є непрацездатною внаслідок віку чи стану здоров`я та в силу якихось обставин позбавлена можливості утримувати себе самостійно. Здійснення оплати комунальних послуг також не звільняє відповідача від обов`язку належного матеріального утримання дитини.

Судом при визначенні розміру аліментів правильно враховано стан здоров`я та вік дитини у зв`язку з якими позивач не має можливості працювати, необхідність систематичного проходження лікування та обстеження дитини в м. Києві (1 раз на 3 місяці). Визначений судом розмір аліментів не перевищує 50 відсотків заробітної плати відповідача, що відповідає положенням ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів також зауважує, що відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Законом встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В той же час саме суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, перелічених у ст. 182 ч. 1 СК України.

З огляду на викладене, висновок суду про наявність у відповідача можливості надавати дочці матеріальну допомогу в розмірі 2000 грн щомісячно є обґрунтованим та не спростований відповідачем.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи судом не встановлено.

Доводи відповідача, що суд не дав йому можливості в повній мірі скористатися професійною правничою допомогою, оскільки його адвокат був позбавлений часу ознайомитися з матеріалами справи та не встиг до ухвалення судом рішення по суті сформувати позицію за наявними матеріалами, колегія суддів відхиляє, оскільки свою позицію по справі відповідач виклав в письмових запереченнях на позов, які містяться в матеріалах справи (а. с. 27-30). Крім того, судом першої інстанції було розглянуто клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, призначене на 07 березня 2019 року, та відмовлено у його задоволенні, так як про наявність будь-яких інших доказів, що будуть подані ним в наступне судове засідання та матимуть суттєве значення для розгляду справи він не зазначив, а тому суд дійшов вірного висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування чи зміни рішення суду, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану через представника - адвоката Страшка Євгена Володимировича, залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 07 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: С.С. Ткачук

С.Г.Хвостик