КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 363/412/19-ц

Апеляційне провадження 22-ц/824/6868/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 березня 2019 року про забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Котлярової І.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

у січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 215 756,21 доларів США та 607 435,51 грн.

01.03.2019 ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просив накласти арешт в межах ціни позову на все майно ОСОБА_2 , у тому числі на квартиру АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаної квартири, оскільки існує реальна можливість відчуження квартири на користь третіх осіб, що в подальшому може ускладнити виконання рішення суду.

Ухвалою Вишгородський районний суд Київської області від 01.03.2019 заяву про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу. Посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, які мають значення при вирішенні питання про забезпечення позову. А саме, суд не взяв до уваги, що він не має будь - якого відношення до кредитних зобов`язань, що виникли у ОСОБА_3 перед ПАТ «Український Професійний Банк». Він придбав квартиру, на яку накладено арешт 28.11.1995, тоді як Помазан укладено шлюб 04.08.2005. Рішення суду про стягнення заборгованості ухвалене по відношенню до ОСОБА_3 , а належне виконання кредитного зобов`язання забезпечене іпотекою. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 . Позивач уклав з банком договори про відступлення права вимоги по відношенню до ОСОБА_3 , а тому вважає, що право стягнення заборгованості не може виникнути на підставі договору про відступлення права вимоги, а виникає лише на підставі рішення суду яке постановлено щодо ОСОБА_3 Крім того право власності на спірну квартиру він набув 28.11.1995, а шлюб між ним та ОСОБА_3 укладено 04.08.2005.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач у заяві про забезпечення позову просив накласти арешт та заборонити ОСОБА_2 , вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацією місця проживання та/або перебування будь яких осіб у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки під час моніторингу мережі «Інтернет», встановлено, що на сайті з продажу нерухомого майна, розміщено оголошення про продаж вказаної квартири. У зв`язку із чим існує реальна небезпека відчуження квартири на користь третіх осіб, що в подальшому може ускладнити або унеможливити виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що кредитні кошти отримані у період шлюбу та використані в інтересах сім`ї.

Суд першої інстанції виходячи з обставин, викладених у позовній заяві дійшов правильних висновків про те, що між сторонами дійсно виник спір.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не має ніякого відношення до боргових зобов`язань своєї дружини ОСОБА_3 та квартира, на яку накладено арешт придбана ним за особисті кошти не спростовують висновків суду про необхідність забезпечення позову. Обставини, викладені у апеляційній скарзі є фактично запереченнями проти позову, проте перевірка цих обставин та надання оцінки доказам, які підтверджують такі обставини на стадії розгляду заяви про забезпечення позову не допускається, оскільки при вирішенні питання про забезпечення позову суд не має право робити висновки щодо суті спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявник не має наміру відчужувати квартиру, на яку накладено арешт також не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки за вказаних обставин тимчасове обмеження у праві розпорядження квартирою ніяким чином не впливає на права та інтереси заявника.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючисьст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 01 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови виготовлений 04.06.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик