У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

04 березня 2019 року

м. Харків

Справа № 641/8857/17

Провадження № 22-ц/818/2069/19

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах ОСОБА_1О,

у порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року в складі судді Курганникової О.А. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської місцевої прокуратури № 5, Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними, відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,-

встановив:

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду відмовлено в повному обсязі.

25 лютого 2019 року ОСОБА_2 подав до суду апеляційну скаргу на вищевказане рішення суду.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що за апеляційною скаргою на даний час не може бути відкрито апеляційне провадження, оскільки апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що згідно з Законом України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу АРК або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а також незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Твердження апелянта про звільнення від сплати судового збору відповідно до норм закону є помилковим, з огляду на наступне.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно ст. 43 учасники справи зобов'язані, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов'язки, визначені законом або судом.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. (частина 2 статті 133 ЦПК України).

Пільги щодо сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях визначено ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Разом із цим, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на день подання апеляційної скарги, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Разом із цим, ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 Постанови пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Отже, збитки це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди.

Під шкодою розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

Тому необхідно розмежовувати відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) та моральної шкоди, разом із цим, як вбачається, позивачем заявлено вимоги про відшкодування моральної шкоди, а не матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, посилання в апеляційній скарзі на звільнення від сплати судового збору відповідно до положень закону є помилковими та не ґрунтуються на вимогах закону, тому апелянт має сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги, однак, в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України апелянтом не надано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру, що узгоджується з правовою позицією, викладено в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц.

Частиною 1 статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України № 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір» (надалі Закон України № 3674-VI від 08 липня 2011 року) в редакції закону, чинній на день подання апеляційної скарги, ставка за подання апеляційної скарги на рішення суду складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У редакції Закону України «Про судовий збір» на день подання позовної заяви ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становила - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 було визначено суму моральної шкоди в грошовому вимірі 250 000 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України» № 1801 від 21 грудня 2016 установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 01 січня 2017 року для працездатних осіб 1600, 00 грн.

Тому, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3750, 00 грн. (250 000 грн. *1% *150%).

Вищезазначена сума підлягає сплаті за наступними реквізитами:

Отримувач коштів: УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101 ; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37999628; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) ; код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: 0012 ; код класифікації доходів бюджету: 22030101.

У графі «призначення платежу» вказується: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Харківський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаного недоліку, а саме: подання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської місцевої прокуратури № 5, Прокуратури Харківської області, Державної казначейської служби України про визнання дій незаконними, відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями і бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліку апеляційної скарги - подання до суду документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; та попередити, що у разі невиконання зазначених вимог ухвали у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - І.О. Бровченко