Справа № 573/984/18
Номер провадження 4-с/573/5/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К.М., заінтересована особа ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вище вказаною скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Білопільського РВ ДВС ГТУЮ Зуєнко К.М. неправомірними в частині накладення арешту на зарплатний картковий рахунок, скасувати постанову старшого державного виконавця Зуєнко К.М. від 09 січня 2019 року про арешт його коштів у частині карткового рахунку № НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк», відкритого на ім`я заявника для зарахування заробітної плати. Скаргу мотивує тим, що у провадженні Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області знаходиться виконавче провадження №58028645 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в сумі 52562,52 грн. 09 січня 2019 року державним виконавцем накладено арешт на його зарплатний рахунок. Про накладення арешту йому стало відомо 27 травня 2019 року у відділенні АТ «Ощадбанк». Оскільки картковий рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк» використовується винятково для нарахування та виплати заробітної плати, його фактично позбавлено можливості утримувати себе. Тому 28 травня 2019 року він звернувся до державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з карткового рахунку в АТ «Ощадбанк», але отримав відмову та копії постанов від 09 січня 2019 року про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив заяву про проведення судового засідання без його участі, скаргу підтримав і просив її задовольнити.

Представник Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумстькій області Третяк Н.В. в судове засідання не прибула, направила клопотання про проведення судового засідання без її участі, проти задоволення скарги не заперечує.

Представник АТ КБ "ПриватБанк" у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги був повідомлений належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що на виконанні в Білопільському РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області перебуває виконавче провадження ВП №58028645 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 04 вересня 2018 року Білопільським районним судом про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором в сумі 52562,52 грн.

Постановою старшого державного виконавця Білопільського РВ ДВС Зуєнко К.М. від 09 січня 2019 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих розрахункових рахунках, крім захищених, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 (а. с. 8).

З наданої заявником виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк», сформованої 28 травня 2019 року, вбачається, що він є рахунком, на який надходить заробітна плата, а отже, накладення арешту на вказаний зарплатний рахунок в банку унеможливлює отримання заробітної плати заявником(а. с. 9-12).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

В силу положень ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» метою накладення арешту є забезпечення реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно зі ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», яка регулює питання особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника- юридичної особи, фізичної особи- підприємця, виконавець звертає стягнення на кошти боржника-юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника-юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника-юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником-юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тобто, АТ «Ощадбанк» після отримання постанови державного виконавця про арешт коштів, які знаходяться на рахунках, що належать боржнику ОСОБА_1 , повинен був повідомити, що рахунки, на які накладено арешт, є рахунками зі спеціальним режимом призначення, на які законом заборонено накладення арешту і повернути зазначену постанову в тій частині, без виконання.

Однак, таких повідомлень від АТ «Ощадбанк» державному виконавцю не надходило.

Враховуючи вищезазначене, державний виконавець в межах наданих йому повноважень правомірно наклав арешт на кошти боржника. При цьому банк, в якому арештовано кошти боржника, відповідно до ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не повідомив виконавця про цільове призначення рахунку та не повернув постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Тому вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій державного виконавця Білопільського РВ ДВС ГТУЮ у Сумській області Зуєнко К.М. в частині накладення арешту на зарплатний картковий рахунок № НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк» задоволенню не підлягають.

Разом з тим, при вирішенні вимоги щодо скасування постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 09 січня 2019 року, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частинами 2 та 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року №95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Таким чином, державним виконавцем накладено арешт, в тому числі на рахунок, на який зараховується заробітна плата ОСОБА_1 .

В той же час, арешт карткового рахунку, куди зараховується заробітна плата, перешкоджає ОСОБА_1 користуватись заробітною платою, чим останній позбавлений коштів для існування.

За змістом ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Зважаючи на те, що накладений на рахунок в банку арешт унеможливлює отримання заробітної плати заявником, скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 260, 264, 450, 451 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко К.М. задовольнити частково.

Постанову старшого державного виконавця Білопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Зуєнко К.М. від 09 січня 2019 року ВП №58028645 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, а саме: заробітну плату, що містяться на рахунку №0180-2071, відкритому в АТ «Ощадбанк» на ім`я ОСОБА_1 .

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя