Справа №295/8288/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районнго суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом, де просить стягнути с моторно-транспортного бюро України матеріальну шкоду в загальному розмірі 99 512,84 грн., а також з відповідача ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 50 000,00 грн., що заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно із позовом подано заяву про його забезпечення, в якій ОСОБА_1 просить накласти арешт на майно відповідача ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування моральної шкоди є невідповідним заходу обтяження, що передбачається внаслідок накладення арешту на майно, забезпечення позову в такому разі не відповідатиме ч.3 ст. 150 ЦПК України, згідно якої заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Є необхідним також звернути увагу, що відповідно до ч.7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Заявлені позивачем вимоги про відшкодування моральної шкоди є меншими 20 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи вищенаведене, заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст.149-153 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Житомирського апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.М.Лєдньов