ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м.Суми

Справа №592/1897/19

Номер провадження 22-ц/816/2938/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенко В. І. , Хвостик С. Г.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»,

розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 лютого 2019 року, ухвалене у складі судді Котенко О.А., в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» (далі - ПАТ «Сумське НВО») про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у трудових відносинах з відповідачем. З грудня 2017 року утворилася заборгованість з виплати заробітної плати.

Просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 68 979 грн 00 коп.; допустити негайне виконання рішення суду з виплати заробітної плати за один місяць.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати в сумі 68 979 грн 50 коп.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь держави судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Зазначає, що в довідці про заробітну плату від 29 грудня 2018 року № 16-07/1533, наданій позивачем, вказано, що сума заробітної плати, належної до виплати ОСОБА_1 станом на 01 грудня 2018 року складає 67 298,65 грн. Крім того, не підтверджений той факт, що зазначена сума була належна до виплати стягувачу на день ухвалення судом рішення, враховуючи періодичні виплати товариством заробітної плати працівникам.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про наявність підстав для задоволення позову, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з відповідачем (а. с. 8-12).

Згідно наданих ОСОБА_1 . розрахункових листів, виданих їй роботодавцем, заборгованість відповідача перед позивачем з виплати заробітної плати з грудня 2017 року по грудень 2018 року включно становить 68 979 грн 50 коп. (а. с. 14). Крім того, заборгованість з виплати заробітної плати станом на 01 грудня 2018 року на суму 67 298 грн 65 коп. підтверджується довідкою ПАТ «Сумське НВО» від 29 грудня 2018 року № 16-07/1533 (а. с. 13). Доказів погашення зазначеної заборгованості з виплати заробітної плати позивача, відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не було надано.

У відповідності до ст. 43 Конституції України та ст. 2 КЗпП України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі ст. 94 КЗпП України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами 3, 4 статті 83 ЦПК України встановлено, що відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначено статтею 367 ЦПК України. Зокрема, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 6, 7 ст. 84 ЦК України, будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Окрім того, згідно з приписами статті 43 ЦПК України, подання усіх наявних доказів в порядку та в строки встановлені законом або судом є обов`язком сторін.

Зі змісту ст. 110 КЗпП України слідує, що обов`язок повідомляти працівника про розмір загальної суми заробітної плати, розміри і підстави відрахувань та суми заробітної плати, що належить до виплати, покладено саме на власника або уповноважений ним орган.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 лютого 2019 року витребувано з ПАТ «Сумське НВО» належним чином завірені копії наказів, довідку про середньомісячну та почасову заробітну плату позивача з зазначенням суми заборгованості (а. с. 19).

Дана ухвала отримана уповноваженою особою ПАТ «Сумське НВО» 07 лютого 2019 року (а. с. 21). Проте, в установлений судом строк відповідачем довідку про заборгованість з виплати заробітної плати надано не було, про причини невиконання ухвали суду не повідомлено. А тому суд першої інстанції, вирішив справу на підставі наданих позивачем доказів, які відповідачем не спростовані.

Стосовно доводів відповідача, що згідно наданої ОСОБА_1 довідки ПАТ «Сумське НВО» заборгованість з виплати заробітної плати становить 67 298, 65 грн, колегія суддів зазначає, що в даній довідці міститься інформація стосовно заборгованості з виплати заробітної плати станом на 01 грудня 2018 року, а судом було стягнуто заборгованість із заробітної плати за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року включно, при цьому як вбачається з розрахункового листа за грудень 2018 року заборгованість за грудень місяць склала 1691, 00 грн.

Щодо тверджень апелянта, що є непідтвердженим той факт, що саме така сума була належна до виплати ОСОБА_1 на день ухвалення судом рішення, так як товариством здійснюються періодичні виплати працівникам заробітної плати, відповідач був не позбавлений можливості у разі незгоди з розміром заборгованості з виплати заробітної плати, яку просила стягнути позивач, надати суду першої інстанції докази погашення заборгованості з виплати заробітної плати.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, отже, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання» залишити без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 лютого 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: Т.А. Левченко

Судді: В.І. Криворотенко

С.Г. Хвостик