РІШЕННЯ

Іменем України

14.05.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Львівського комунального підприємства «Затишне» про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з ОСОБА_2 16910 грн. моральних збитків завданих внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1 , 5000 грн. моральної шкоди, та судові витрати.

Позовну заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_2 площею 14,6 м», згідно з Договором дарування квартири ВЕР №79793 від 30.07.2007 р. Квартира знаходиться на обслуговуванні ЛКП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

03 червня 2017 року вищевказана квартира була затоплена. Із зовнішніх ознак, затоплення відбулося зі сторони квартири АДРЕСА_3 , яка знаходиться поверхом вище. Відповідно до актів від 23.06.2017 року комісією в складі головного інженера ЛКП «Затишне» ОСОБА_3 та майстром по поточному ремонту Репеховичем І., слюсара-сантехніка ОСОБА_4 ., було виявлено наявність ознак підтікання води зі стелі. Відповідно до технічних відомостей та об`єктивної оцінки затоплення відбулося від сусідів поверхом вище з квартири АДРЕСА_3 перебуває у край знищеному стані та не придатне для проживання, в результаті чого потребується капітальний ремонт.

Згідно висновку №211/07-17я експертного будівельно-технічного дослідження квартир № 6 - вартість відновлювального ремонту становить 16910,00 грн.

На неодноразові звернення до відповідача щодо відшкодування завданих збитків, остання не вчиняла жодних дій.

Внаслідок вищевказаної ситуації, позивач зазнав моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

На підставі вищевикладеного просить позов задоволити.

Крім того на адресу суду надійшли заперечення від ОСОБА_2 на позовну заяву, які мотивовані тим, що єдиним документом, який доводить вину відповідача є лише Акт ЛКП «Затишне» від 23.06.2017 року. Однак, позивач навмисне затягував обстеження квартири з метою збільшення розміру шкоди. Крім того, квартира відповідача не обстежувалася та не виявлення слідів підтоплення. До акту також не долучено «технічні відомості», на які здійснюється посилання.

На підставі вищевикладеного, просить відмовити повністю в задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та його представник надали пояснення аналогічні за змістом до позовної заяви та просили позов задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач просили відмовити повністю в задоволенні позовних вимог слобожан ОСОБА_5 .

Представник третьої особи без самостійних вимог в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову лише в частині стягнення моральної шкоди.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1ст.4ЦПК України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII, надалі ЦПК,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1ст. 5 ЦПК,передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статті 12, 80, 81, 83 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 03 червня 2017 року затоплено квартиру АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 .

Відповідно до актів від 23.06.2017 року комісією в складі головного інженера ЛКП «Затишне» ОСОБА_3 та майстром по поточному ремонту Репеховичем І., слюсара-сантехніка ОСОБА_4 ., виявлено наявність ознак підтікання води зі стелі. Відповідно до технічних відомостей та об`єктивної оцінки затоплення відбулося від сусідів поверхом вище з квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень Правил користування приміщеннями житлових будинків та прибудинковими територіями технічний стан конструктивних елементів і технічного обладнання житлового будинку (квартири) повинен забезпечувати безпечне проживання в ньому людей. Власники жилих приміщень зобов`язані проводити за власні кошти ремонт квартири, дотримуватися умов безпечної експлуатації технічного обладнання.

Згідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Положеннями ч. 4 цієї статті передбачено, що власність зобов`язує.

Згідно висновку №211/07-17я експертного будівельно-технічного дослідження квартир № АДРЕСА_4 - вартість відновлювального ремонту становить 16910,00 грн.

Згідно ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач має довести, що йому така шкода завдана.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорення. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому спосіб самозахисту повинен відповідати змісту порушеного права та не суперечити закону і моральним засадам суспільства.

Особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в силу ст.22 ЦК України, є витрати,яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

У відповідності до ст.23 ЦК України, постанови Пленуму Верховного Суду України №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, із знищенням чи пошкодженням її майна, у душевних стражданнях, які особа перенесла у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої чи членів її сім`ї.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України, визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`ям або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, до загальних підстав відповідальності, встановлених ст.1167 ЦК України, для покладення відповідальності на заподіювача моральної (немайнової) шкоди, відповідно, необхідна сукупність чотирьох умов, а саме: наявність шкоди; протиправність дій заподіювача; причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; вина в заподіянні шкоди.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Згідно із ст.6 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права .Судове рішеннямає відповідатизавданню цивільногосудочинства,визначеному цимКодексом. Привиборі ізастосуванні нормиправа доспірних правовідносинсуд враховуєвисновки щодозастосування відповіднихнорм права,викладені впостановах ВерховногоСуду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме задоволення в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 16 910 грн.; відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 грн., оскільки суду не представлено доказів щодо відшкодування такої шкоди у розмірі 5000 грн.,

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів.

Судом встановлено, що позивач поніс витрати щодо розгляду справи у сумі 1500 грн., що підтверджується наявною квитанцією у матеріалах справи, а саме за проведення експертного будівельно-технічного дослідження.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 640 грн. та витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 1500 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 133, 141, 259, 263-265, 268, 353 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи: Львівського комунального підприємства «Затишне» про відшкодування шкоди, задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 16910 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч дев`ятсот десять гривень 00 коп.) матеріальних збитків завданих внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 500 грн. 00 коп. (п`ятсот гривень 00 коп.) відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 640 грн. 00 коп. та 1500 грн. 00 коп. витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження, а разом 2140 грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України п. п. 15., 15.5 до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Франківський районний суд м.Львова.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ).

Відповідач ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ).

Третя особа: Львівське комунальне підприємство «Затишне» (м.Львів, вуд.Котляревського, 37б).

Повний текст рішення складено 24 травня 2019 року.

Суддя Ванівський Ю.М.