Справа №345/1356/19
Провадження № 2/345/745/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, суд -

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 в якому просить суд стягнути з останнього неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, у період часу з28.03.2018 року по 01.02.2018 року в сумі 4910,32 грн., посилаючись на те, що відповідач з власної вини не виконує своїх аліментних зобов`язань.

Також просить стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини, посилаючись на те, що від шлюбу в них народилась дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька на даний час є повнолітньою та навчається у Київському університеті ім.Бориса Грінченка на денній формі навчання. Витрати на навчання дочки понесені позивачкою складають 14906,50 грн. Відповідач відмовляється приймати участь у понесенні даних витрат. Тому просила стягнути з відповідача понесених додаткових витрат в розмірі 14906,50 грн.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 09.04.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

Позивачка подала до суду заяву в якій вказала,що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задоволити, розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідач подав до суду відзив на позвну заяву. У даному відзиві зазначив. що позивачкою не зазначено детального розрахунку пені, а вказано тільки її суму. Окрім того позивачкою не доведено наявність додаткових витрат. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що виконавчий лист №345/1177/18 від 30.11.2018 року перебуває на примусовому виконанні у відділі ДВС Калуського МРУЮ ГТУЮ в Івано-Франківській області, заборгованість по аліментам станом на 01.02.2019 року становить 16 258,06, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця. (а.с.6). Вказаний розрахунок не спростований відповідачем та узгоджується із наявними у справі доказами, тому покладає його в основу судового рішення.

Тож, для суду очевидним є факт того, що заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів утворилася перед позивачкою виключно з його вини.

Як вбачається з проведеного позивачкою розрахунку пені від суми несплачених ОСОБА_2 аліментів, така за кожен становить - 4910,32 грн.

10.06.2019 року позивачка подала розрахунок, згідно якого просить стягнути з відповідача 4910,32 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за період з 28.03.2018 року по 01.02.2018 рік - (а.с.24-25).

У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обовязку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Такий правовий висновок зробив Верховний Суд України у справі № 6-300цс16 від 16 березня 2016 року.

Оскільки відповідач, всупереч вимогамст. 12, 13 ЦПК України, не надав належних та допустимих доказів відсутності його вини щодо несплати аліментів у повному обсязі, суд вбачає наявність підстав для стягнення пені.

З наданим позивачем розрахунком суд погоджується повною мірою, вважаючи його як математично правильним, так і таким, що проведений у чіткій відповідності з вимогами закону та баченням судової практики з даного приводу.

Враховуючи безспірний факт наявності у ОСОБА_2 заборгованості перед позивачкою по аліментах та його вину у цьому, а також правильність проведення позивачкою розрахунків по пені, суд вважає її вимоги повною мірою обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Що стосується позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, то суд виходить із наступного.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

В процесі розгляду справи позивачем підтверджено понесення додаткових витрат на дитину в розмірі 14906,50 грн., які зумовлені навчанням дитини.

Сімейний Кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

У зв`язку із чим вимога про стягнення цих витрат із відповідача підлягає задоволенню. Із ОСОБА_2 слід стягнути 14906,50 грн. додаткових витрат на користь ОСОБА_1

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає позовні вимоги доведеними і обґрунтованими.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 1536,80 грн судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 280 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 192, 194, 196 СК України, суд,

р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів у сумі - 4910,32 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , додаткові витрати на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі - 14906,50 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 - 1536,80 грн. судового збору в дохід Державної судової адміністрації України.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: