Справа № 754/6901/19
У Х В А Л А

Іменем України

13 травня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація (в особі Управління (Центру) надання адміністративних послуг Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

До Деснянського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація (в особі Управління (Центру) надання адміністративних послуг Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, яка підписана представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_6, яка діє на підставі ордеру серії КС №453962 від 12.04.2019 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3728/10 від 18.09.2008 року, копії яких долучені до матеріалів позову.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Приписами ч.1 ст.58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року №3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч.2 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ч.4 ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, повноваження адвоката, зокрема, стосовно підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін - саме у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень. При цьому, право підпису позовної заяви є виключним правом позивача, яке повинно надаватись представнику шляхом окремого визначення даної дії у договорі.

У відповідності до ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Право на подання позову - не є тотожним праву представника на підписання від імені позивача позовної заяви.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №810/739/15.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 31.05.2018 року у справі №813/4070/17.

З цього питання, також неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначала, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 року у справі № 914/2772/16, від 21.03.2018 року у справі № 914/2771/16).

Як видно із поданої до суду позовної заяви - особистого підпису позивача - вона не містить. Натомість дана позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом ОСОБА_6, на підтвердження повноважень якої до позову додано копію ордеру серії КС №453962 від 12.04.2019 року та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №3728/10 від 18.09.2008 року.

Зокрема, у копії ордера серії КС №453962 від 12.04.2019 року виданого адвокатом ОСОБА_6 на надання правової допомоги ОСОБА_1 , взагалі не зазначено номер та дату укладення договору на надання правової допомоги.

Копію відповідного договору на надання правової допомоги до позовної заяви не долучено, у зв`язку з чим суд вважає, що до матеріалів позову представником позивача -адвокатом ОСОБА_6, не надано документу, який би беззаперечно свідчив та містив у собі делеговане позивачем право представнику на підписання від її імені позовної заяви.

При цьому, вище судом зазначалось, що право подачі позову до суду за своєю природою не є тотожним уповноваженню представника підписувати від імені позивача позовну заяву.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що до позовної заяви не додано документу, що належним чином підтверджує повноваження адвоката ОСОБА_6 підписувати поданий до суду позов від імені позивача ОСОБА_1

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи те, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, суддя вважає необхідним повернути її.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_5 , Деснянська районна в м. Києві державна адміністрація (в особі Управління (Центру) надання адміністративних послуг Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації), про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - повернути позивачу.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її кладення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: