Справа № 383/1400/18
Номер провадження 2/383/110/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої - судді Адаменко І.М.,

за участю секретаря судового засідання Потапчук Н.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/1400/18 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 09.02.2015 року відповідач отримала кредит у розмірі 41330,45 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві.

Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконала, у зв`язку з чим станом на 23.07.2018 року має заборгованість у розмірі 73022,12 грн., яка складається з наступного: 17840,23 грн. - заборгованість за кредитом; 5279,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 22835,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 27066,97 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір.

12 грудня 2018 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

23 січня 2019 року ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області задоволено клопотання представника позивача про проведення справи в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином від представника відповідача адвоката Гольфіндер С.К. до суду надійшла заява в якій просив розглянути справу за його відсутності та відсутності відповідача при цьому вказав,що позовні вимоги не визнає в повному обсязі просить суд відмовити в їх задоволенні в з`язку з їх безпідставністю.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, відповідно до якої вона отримала кредит у розмірі 41330,45 грн. на строк 12 місяців, з 09.02.2015 року по 29.02.2016 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,833% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.82). Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 3636,2 грн. для погашення заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та Правилами, Тарифами складають між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується її підписом в Угоді (а.с.82).

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти відповідачу у розмірі, встановленому вказаним договором.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Статтею 52 ЦК України передбачено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно ст. 526 ЦК України цивільне судочинство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і не договірних забов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

У пункті 70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі 338/180/17 зроблено висновок, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою як її права, так і обов`язки за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13 підтверджений в пункті 39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17.

Відповідно до статтей 51,52,598-609 ЦК України, статті 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 23.07.2018 року утворилась заборгованість у розмірі 73022,12 грн., яка складається з наступного: 17840,23 грн. - заборгованість за кредитом; 5279,72 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 22835,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 27066,97 грн. - штраф відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5).

Виходячи з того, що відповідач ОСОБА_1 не виконала умови Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості, то суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу та процентів є обґрунтованими.

Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією в розмірі 22835,20 грн. та штрафу в розмірі 27066,97 грн. відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Згідно положень ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами договору передбачена відповідальність за одне й те ж порушення договору, прострочення платежів, як у вигляді пені, так і штрафу, який має фіксовану величину.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вказана позиція викладена у постановах Верховного Суду України № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року та № 6-1374цс17 від 01 жовтня 2017 року.

Отже, законодавством не передбачено подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов обґрунтованим в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 09.02.2015 року в загальній сумі 45955,15 грн., яка складається із: 17840,23 грн. - заборгованість за кредитом; 5279,72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 22835,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією. У задоволенні вимог про стягнення з відповідача штрафу відповідно до п. 2.2. Генеральної угоди в сумі 27066,97 грн. суд вважає за необхідне відмовити, у зв`язку із забороною подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1108,83 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 549, 610-612, 625, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість станом на 23.07.2018 року за кредитним договором №б/н від 09.02.2015 року в сумі 45955,15 грн., яка складається із наступного: 17840,23 грн. - заборгованість за кредитом; 5279,72 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 22835,20 грн. - заборгованість за пенею та комісією, та судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1108,83 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення штрафу в сумі 27066,97 грн. відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Кропивницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, п.і. 01001.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області 17.10.1996 року, місце проживання: АДРЕСА_1 , п.і.27200.

Повне судове рішення складено 07.06.2019 року.

Суддя І. М. Адаменко