Справа № 159/39/19 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/485/19 Категорія: 23 Доповідач: Киця С. I.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів Данилюк В.А., Бовчалюк З.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу. Позов мотивує тим, що 04 червня 2018 року між ТОВ «Юридична компанія «Відшкодування» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №2018/06/001938 про надання правових послуг. Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 , як замовник, доручила виконавцю - ТОВ «Юридичній компанії «Відшкодування», а останній взяв на себе зобов`язання надавати їй правові послуги з метою встановлення причин дорожньо ? транспортної пригоди, встановлення винної особи, отримання страхового відшкодування, отримання інших виплат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної їй як Замовнику чи іншій особі, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 07 серпня 2016 року. 04.06.2018 року між сторонами було укладено Додаткову угоду про надання правових послуг до цього ж договору, зокрема, якою було визначено обов`язок відповідачу, як замовнику оплатити позивачу, як виконавцю, грошові кошти у розмірі 30% від суми отриманих виплат (а саме: отриманого страхового відшкодування та інших додаткових виплат, які мали місце в результаті наданих Виконавцем послуг). Позивач надав послуги відповідачу, у результаті яких ОСОБА_1 отримала страхове відшкодування в розмірі 50000 грн. У відповідача виник обов`язок сплатити гонорар позивачу. Позивачем надіслано лист відповідачу з вимогою сплатити кошти за надання правової допомоги, однак, відповідач не сплатила кошти в розмірі 15000 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" борг в розмірі 15000 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2019 року позов у даній справі задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» борг за невиконання Договору про надання правових послуг в сумі 15000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Юридична компанія «Відшкодування» судові витрати в сумі 1762 грн.

Відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вказане рішення суду першої інстанції. Вважає дане рішення суду незаконним. Зазначає, що позивач скористався її безпомічним станом, страхове відшкодування виплачено їй за її заявою в розмірі 50000 грн., хоча вона могла отримати 69000 грн. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" подало відзив на апеляційну скаргу відповідача, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду від 14 лютого 2019 року без змін.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції - скасувати і ухвалити нове судове рішення з таких підстав.

Судом встановлено, що між ТОВ «Відшкодування», як виконавцем, та ОСОБА_1 , як замовником, 04.06.2018 року було укладено Договір про надання правових послуг № 2018/06/001938 та Додаткову угоду до нього.

Відповідно до п. 1.1 Договору №2018/06/001938 замовник ОСОБА_1 доручає, а Виконавець (ТОВ «Відшкодування») бере на себе зобов`язання надавати Замовнику правові послуги з метою встановлення причин дорожньо - транспортної пригоди, встановлення винної особи, отримання страхового відшкодування, отримання інших виплат, відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної Замовнику чи іншій особі, в результаті дорожньо - транспортної пригоди, яка мала місце 07 серпня 2016 року.

У п. 2.2 Договору передбачено обов`язок Замовника своєчасно оплачувати надані послуги, передбачені умовами Договору, а також додаткові послуги Виконавця, якщо вони виходять за межі предмету договору, за умови попереднього узгодження з Замовником.

Відповідно п. 1 Додаткової угоди про надання правових послуг, передбачених Договором, Замовник зобов`язаний оплатити Виконавцю грошові кошти у розмірі 30 % від суми отриманих виплат (а саме: отриманого страхового відшкодування та інших додаткових виплат, які мали місце в результаті наданих Виконавцем послуг). Зазначена сума нараховується після сплати всіх податків, які підлягають сплаті, згідно чинного законодавства України.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав послуги ОСОБА_1 , у результаті яких вона отримала страхове відшкодування, а тому у відповідача виник обов`язок сплатити гонорар позивачу відповідно до умов укладеного між сторонами договору.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і грунтуються на недоведених обставинах, які суд вважав встановленими.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Звертаючись з позовом, позивач зазначив, що виконання Договору №2018/06/001938 ТОВ «Юридична компанія Відшкодування» підтверджується вчиненням таких дій:

- збір інформації, вивчення та правовий аналіз обставин ДТП, яка мала місце 07.08.2016 року;

- отримання інформації з бази даних МТСБ України щодо наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;

- перевірка отриманої інформації на предмет можливості отримання страхового відшкодування у справі, відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;

- збір та систематизація документів, передбачених ст. 35.2Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»;

- визначення максимально можливої для отримання Замовником суми страхового відшкодування;

- подання заяви та відповідних документів до страхової компанії з метою отримання страхового відшкодування на користь Замовника (копія заяви додається);

- ведення листування та переговорів із представниками страхової компанії та медичних закладів, що підтверджується ксерокопіями зазначених листів.

Позивачем не доведено виконання кожного пункту перелічених послуг.

З матеріалів справи встановлено, що 11.06.2018 року ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" на адресу ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" за вих. № 5649 надіслано заяву про виплату страхового відшкодування. В заяві позивач просив страхову компанію страхове відшкодування для ОСОБА_1 в розмірі 69600 грн. на рахунок ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування".

06.08.2018 року ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" на адресу ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" за вих. № 5098 додатково до заяви про виплату страхового відшкодування надіслало товарні чеки про оплату поховальних витрат і просило виплатити для ОСОБА_1 страхове відшкодування в загальному розмірі 87000 грн. на рахунок ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування".

08.10.2018 року на адресу ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" надійшов лист від ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", в якому товариство повідомлено про те, що відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому, ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" отримала від ОСОБА_1 заяву від 20.08.2018 року про страхове відшкодування в розмірі 50000 грн., відповідно до якої остання просить перерахувати грошові кошти на її особистий рахунок. ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" було здійснено страхову виплату в розмірі 50000 грн. на особистий рахунок ОСОБА_1

Тобто, ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" здійснила 24.09.2018 року виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 саме за її заявою від 20.08.2018 року, а не на підставі заяви ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" і будь-яких коштів на підставі заяви товариства від 11.06.2018 року ні потерпілій ОСОБА_1 , ні ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" сплачено не було.

До того ж саме ОСОБА_1 особисто 17.09.2018 року уклала угоду про погодження суми страхового відшкодування та інших виплат зі ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", ТзОВ "Юридична компанія "Відшкодування" її інтереси при укладенні вказаної угоди не представляло.

Всупереч ст. ст. 12, 81 ЦПК України, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження надання перелічених юридичних послуг ОСОБА_1 ., результатом надання яких стала виплата страхового відшкодування відповідачу, позивач суду не надав.

Написання заяви про виплату страхового відшкодування, на підставі якої страхове відшкодування не виплачено, колегією суддів не може розцінюватись як надання правових послуг і виконання укладеного між сторонами договору.

Відповідно до п. 3.2 укладеного між сторонами Договору про надання правових послуг передбачено, що надані по договору послуги приймаються по факту їх надання (повністю або частково).

Доказів на підтвердження прийняття послуг наданих позивачем відповідачу в справі немає.

Натомість, написання заяви ОСОБА_1 особисто з проханням виплатити страхове відшкодування на її особистий рахунок свідчать про неприйняття таких послуг відповідачем.

Підстав для стягнення з відповідача в користь позивача коштів в сумі 15000 грн. не встановлено.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 14 лютого 2019 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Відшкодування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий

Судді: