1Справа № 335/6135/19 2/335/2005/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2019 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Шкабуро О.В., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви ОСОБА_1 було встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків з наступних підстав.

Як передбачено п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Згідно п.п. 6, 7ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві викладаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення вказаних положень ЦПК України, представник позивача у позовній заяві не зазначив поштового індексу позивача, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін та третьої особи.

Не вказано у позовній заяві відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, як зазначає представник позивача у позові, позивачем не можуть бути подані разом із позовною заявою наступні докази: належно завірена копія заповіту ОСОБА_4 від 14.12.2018 року, належно завірена копія спадкової справи щодо майна померло ОСОБА_5 та копія її медичної картки, у зв`язку з чим подано до суду клопотання про їх витребування.

Витребування доказів є способом їх забезпечення судом (ч. 2 ст. 116 ЦПК України), заява про забезпечення доказів повинна відповідати ст. 117 ЦПК України.

За подання заяви про забезпечення доказів сплачується судовий збір, який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 грн. 20 коп.

Всупереч цьому судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів не сплачено, відповідна квитанція суду не надана.

При цьому, судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, позов слід залишити без руху, надавши ОСОБА_1 час для усунення вищенаведених недоліків, роз`яснивши, що у разіне усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк позовна заява буде визнана неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Макаров