Справа №: 398/4497/18
провадження №: 2/398/547/19
"07" червня 2019 р. м.Олександрія
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого - судді Нероди Л.М.,
з участю секретаря - Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Олександрії цивільну справу за позовом Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-
Представник позивача звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовною заявою до ОСОБА_1 , де третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог є ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позов мотивує тим, що у зв`язку зі створенням біологічною матір`ю дитини - ОСОБА_4 загрозливих умов для життя та здоров`я малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зловживанням спиртними напоями та асоціальною поведінкою матері, на підставі рішення виконавчого комітету Червонокам`янською сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 30 грудня 2016 року №45 дитину було вилучено із сім`ї матері та влаштовано до дитячого відділення Олександрійської ЦРЛ.
Після обстеження дитину на підставі наказу начальника служби у справах дітей Олександрійської РДА від 18 січня 2017 року №1 тимчасово влаштовано до сім`ї подружжя ОСОБА_2 , в якій дитина перебуває і на даний час.
Батько дитини - ОСОБА_1 з травня 2015 року разом з матір`ю дитини не проживає та жодних стосунків з нею не підтримує. Останнє відоме місце проживання відповідача: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Червонокам`янської сільської ради від 12.01.2017 року, №110. На даний час відповідач проживає у м. Сімферополь, АР Крим.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 до цього часу перебуває з матір`ю дитини у зареєстрованому шлюбі, в актовому записі про народження ОСОБА_3 , він вказаний як батько дитини.
Мати дитини ОСОБА_4 на підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду від 05.10.2018 року позбавлена батьківських прав.
Як зазначило подружжя ОСОБА_2 , за час перебування ОСОБА_3 в їх сім`ї, тобто з січня 2017 року і до цього часу, батько дитини життям та здоров`ям сина не цікавився, матеріально не утримував. Крім того, за цей час до служби у справах дітей Олександрійської районної державної адміністрації жодного звернення від ОСОБА_1 щодо повернення дитини в сім`ю не надходила.
Працівником служби у справах дітей ОСОБА_4 телефоном було повідомлено про можливу подальшу долю ОСОБА_3 , після чого відповідач надіслав на електрону пошту служби заяву в якій зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських праві відносно дитини, оскільки біологічним батьком останнього він не являється та жодного бажання займатись його вихованням в подальшому не має.
З метою захисту прав і законних інтересів малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи свідоме ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини, висновком Олександрійської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування, від 30.11.2018 року визнано за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 .
Разом з тим, оскільки відповідач відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 є батьком останнього, з заявою про виключення відомостей про нього як батька дитини не звертався, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Особа, позбавлена батьківських прав, згідно ч.2 ст.166 СК України, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з вказаним позовом.
У судовому засіданні представник позивача не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відстуності, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.
Згідно з ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за 10 днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
22.05.2019 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 на 13.30 год. 07.06.2019 року на розгляд зазначеної цивільної справи.
Враховуючи викладене, відповідач вважається таким, що про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, натомість через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивача підтримала повністю.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього серії НОМЕР_1 виданого Олександрійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, та листом Олександрійського РВ ДРАЦС ГТУЮ у Кіровоградській області №187-1421-04-08 від 18.01.2017 року про надання інформації довідкового характеру.
На підставі рішенням виконавчого комітету Червонокам`янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 30 грудня 2016 року №45 дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено з сім`ї матері у зв`язку з загрозою його життю та здоров`ю.
Відповідно до Акту про вилучення малолітньої дитини із сім`ї від 30 грудня 2016 року ОСОБА_3 направлено для медичного обстеження та подальшого догляду до Олександрійської центральної районної лікарні.
Згідно з наказом начальника служби у справах дітей Олександрійської РДА від 18 січня 2017 року №1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово влаштовано до сім`ї ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , та в сім`ї якої дитина перебуває і на даний час.
Згідно довідки Червонокам`янської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області від 12.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Червонокам`янської сільської ради, ОСОБА_1 , дійсно проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 , в період з травня по серпень 2017 року.
Рішенням Олександрійського міськрайонного суду від 05.10.2018 року ОСОБА_4 , біологічну матір ОСОБА_3 , позбавлено батьківських прав відносно останнього.

Згідно довідки виконавчого комітету Новопразької селищної ради від 01.12.2018 року №347, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації разом з ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 .

28.11.2018 року ОСОБА_1 на електрону адресу служби у справах дітей Олександрійської РДА було направлено заяву (вх. дата 03.12.2018 року), відповідно до якої він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно ОСОБА_3 , оскільки він не є біологічним батьком останнього, так як починаючи з 2013 року з матір`ю останнього не проживав, жодних відносин не підтримував. Однак, оскільки на час народження дитини він перебував з його матір`ю в зареєстрованому шлюбі, про те, що остання народила дитину повідомлений не був, а, отже, не мав змоги заперечити вказаний факт, його було записано батьком в свідоцтві про народження дитини.

Відповідно до висновку Олександрійської РДА від 30.11.2018 року №01-30/646/2, остання, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктами 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Відповідно ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Судом встановлено, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток свого малолітнього сина, не забезпечує його матеріально, не спілкується з ним, тобто фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків.

Вирішуючи даний спір, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", яким встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо того, що він не є біологічним батьком дитини, оскільки жодних доказів цьому до суду надано не було, з заявою про виключення відомостей про нього як батька дитини відповідач не звертався.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що відповідач ухиляється від виховання та утримання свого малолітнього сина, фактично переклавши цей обов`язок на інших осіб та свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, передбаченими ст.150 СК України.

З наведених вище обставин, суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч.1 ст.164 СК України для позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , що сприятиме захисту інтересів дитини.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Згідно з ч. 4 ст. 170 Сімейного кодексу України при задоволені позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3ст.181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи викладене, відповідач зобов`язаний утримувати свою дитину незалежно від факту позбавлення його батьківських прав та сплачувати визначені судом аліменти, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 також підлягають задоволенню.

При цьому слід зазначити, що розмір аліментів не є сталою величиною, та може бути змінений відповідно до ч. 1 ст.192 СК України, за якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, тому в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 04.12.2018 року.

У порядку п.1 ч.1ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Стаття 141 ЦПК України вказує, що з відповідача підлягає стягненню судовий збір: на користь держави в сумі 1536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, ст.ст. 264, 265, 273,280 - 282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь особи або установи в якій буде перебувати дитина, аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 04.12.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Здійснювати перерахування аліментів на особистий рахунок ОСОБА_3 у відділенні Державного Ощадного Банку України.

Зобов`язати Олександрійську районну державну адміністрацію Кіровоградської області протягом 1 місяця з дня набрання рішення суду законної сили відкрити у відділенні Державного ощадного банку України особистий рахунок на ім`я ОСОБА_3 для перерахування на них аліментів відповідачем.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 10 червня 2019 року.

СУДДЯ Л.М. НЕРОДА