КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/3891/14-ц
Провадження № 4-с/488/19/19
УХВАЛА

Іменем України

17.04.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тузова Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс" на дії державного виконавця Корабельного відділу ДВС м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, -

Встановив:

У лютому 2019 року стягувач у виконавчому провадженні - ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" звернувся до суду із даною скаргою, в обґрунтування якої вказав наступне.

09 січня 2019 року ТОВ "Факторингова компанія "Вектор Плюс" отримано постанову державного виконавця Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про повернення виконавчого документа стягувану від 22.12.2018 у виконавчому провадженні № 52447026 щодо примусового виконання виконавчого листа виданого 18.03.2015 Корабельним районним судом м. Миколаєва, на підставі рішення у справі № 488/3891/14-ц про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Вектор Плюс» грошової суми в розмірі 1 016 364,63 грн. та судового збору в розмірі 1 827,00 грн., що знаходився на примусовому виконанні у Корабельному ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області, в межах виконавчого провадження, па підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувач вважає незаконними дії державного виконавця Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області щодо повернення виконавчого документу стягувачу через те, що державним виконавцем не було здійснено усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання виконавчого документа.

Посилаючись на викладене, стягувач просить:

- скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу винесену державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в межах виконавчого провадження № 52447026 щодо виконання виконавчого листа від 18.03.2015 року по справі № 488/3891/14-ц, виданого Корабельним районним судом м. Миколаєва, а виконавче провадження № 52447026 - відновити.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник заявника в скарзі просив суд розглядати скарги у його відсутність, вимоги, викладені у скарзі, підтримує у повному обсязі.

Представник Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області в судове засідання не з`явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення, доказів про поважність причин неявки суду не надав.

Боржник будучи належним чином повідомленим про час, місце розгляду скарги, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши скаргу та зібрані по справі письмові докази, суд прийшов до висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що 18.03.2015 року Корабельним районним судом м. Миколаєва було видано виконавчий лист по справі № 488/3891/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» грошової суми в розмірі 1 016 364,63 грн. та судового збору в розмірі 1 827,00 грн.

Даний виконавчий лист було направлено на примусове виконання до Корабельного ВДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено одну із основних засад судочинства - обов`язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід`ємною частиною правосуддя, а у ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), як провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

П. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Статтею 37 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений вичерпний перелік підстав для повернення виконавчого документу стягувачу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Із копії постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 22.12.2018 року ВП № 52447026, вбачається, що в результаті вжитих виконавцем заходів у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. Згідно отриманої відповіді державної податкової служби, інформація стосовно боржника-фізичної особи щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня. Згідно отриманої інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців та Реєстру речових прав нерухомість за боржником не зареєстровано нерухоме майно. Згідно БД АІС Автомобіль, НАІС ДДАІ автотранспортні засоби за боржником не зареєстровано. Постановою державного виконавця обтяжено все майно боржника. На підставі цих відомостей та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу.

Відповідно до додатку до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження "Перелік виконавчих дій та строки їх вчинення" виконавча дія щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника має вчинятися не рідше ніж один раз на три місяці з моменту відкриття виконавчого провадження; а щодо виявлення рахунків боржника - не рідше ніж один раз на два тижні з моменту відкриття виконавчого провадження.

Проте, представником Корабельного ВДВС не було представлено суду доказів того, що державним виконавцем вживалися усі передбачені законом заходи щодо примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили, із вказаною вище періодичністю.

Таким чином доводи заявника щодо невжиття усіх передбачених законом дій для визначення місця перебування боржника та його майна, суд знаходить обґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Корабельного ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області не було вжито усіх передбачених законом заходів щодо примусового виконання рішення суду, що набрало законної сили, і оскаржувана стягувачем постанова про повернення виконавчого документа стягувачу є необґрунтованою і такою, що була винесена передчасно, та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, суд знаходить скаргу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд -

Ухвалив:

Скаргу - задовольнити.

Скасувати постанову ВП № 52447026 від 22.12.2018 року про повернення виконавчого документа стягувачу, Товариству з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Вектор Плюс", винесену державним виконавцем Корабельного відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в межах виконавчого провадження № 52447026 щодо виконання виконавчого листа виданого 18.03.2015 Корабельним районним судом м. Миколаєва, на підставі рішення у справі № 488/3891/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» грошової суми в розмірі 1 016 364,63 грн. та судового збору в розмірі 1 827,00 грн.

Виконавче провадження № 52447026 з примусового виконання виконавчого листа виданого 18.03.2015 Корабельним районним судом м. Миколаєва, на підставі рішення у справі № 488/3891/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Вектор Плюс» грошової суми в розмірі 1 016 364,63 грн. та судового збору в розмірі 1 827,00 грн. - відновити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ Л.І. Селіщева