ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №483/1393/18
Провадження №2/483/65/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Очаків

Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Чаус Л.В.

при секретарі Шилінскас О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

06 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» (далі - ТОВ «Очаківський райагрохім»). Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 належать на праві приватної власності дві земельні ділянки площею по 0,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яких знаходяться багаторічні насадження - виноградники. На даний час земельні ділянки безпідставно перебувають у користуванні відповідача, оскільки будь-яких договорів оренди на вказані земельні ділянки з ТОВ «Очаківський райагрохім» позивач не укладав. Посилаючись на те, що відповідач відмовляється у добровільному порядку повернути земельні ділянки, просить витребувати їх з чужого незаконного володіння та зобов`язати ТОВ «Очаківський райагрохім» повернути земельні ділянки її власнику разом з багаторічними насадженнями (виноградниками).

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та происли про його задоволення.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином повісткою. До судового засідання надано письмові пояснення за підписом представника ТОВ «Очаківський райагрохім» ОСОБА_3 , в яких вона не заперечує, що спірні земельні ділянки, що належать ОСОБА_1 , перебувають у користуванні ТОВ «Очаківський райагрохім» без укладення договору оренди. Зазначила, що на земельних ділянках розташовані багаторічні насадження виноградників, які були висаджені у 2001 року СЗАТ «Ольвія», та на підставі договору купівлі-продажу від 05 червня 2009 року перейшли у власність ВАТ «Очаківський райагрохім», реорганізованого у 2011 році в ТОВ «Очаківський райагрохім» і перебувають на балансі останнього, а тому вважає неможливим повернення земельних ділянок позивачеві, якому пропонувалось укладення договору оренди земельних ділянок.

Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного.

На підставі розпорядження Очаківської райдержадміністрації від 28 лютого 2005 року № 49 ОСОБА_1 передана у власність земельна ділянка площею 0,74 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акту серії НОМЕР_2 від 15 серпня 2005 року.

Крім того, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 травня 2011 року за №505 ОСОБА_1 передана у власність земельна ділянка площею 0,74 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , за цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується копією державного акту серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2011 року.

Як вбачається з інформації ТОВ «Очаківський райагрохім» від 18 лютого 2019 року № 185, наданої згідно ухвали суду, на вищевказаній земельній ділянці висаджені виноградники ізабельних сортів в кількості 1970 кущів (рік посадки 2001), встановлена шпалера (залізобетонні стовпчики в кількості 569 шт., натягнуто та закріплено дроту в кількості 947 кг).

Таким чином, суд вважає встановленим, що на час отримання позивачем земельних ділянок у власність на них були розташовані багаторічні насадження - виноградники.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На обґрунтування своїх письмових заперечень представник відповідача посилається на договір купівлі-продажу виноградників від 05 червня 2009 року №81, укладений між СЗАТ «Ольвія» та ВАТ «Очаківський райагрохім».

Відповідно до копії ухвали господарського суду Миколаївської області від 19 вересня 2014 року у справі про банкрутство, СЗАТ «Ольвія» ліквідовано.

Як вбачається з копії вищевказаного договору та додатків №1 та №2 до нього, предметом купівлі-продажу є насадження виноградників на суму 17390696грн. 40коп. та на суму 19342383 грн. 32 коп., відповідно. При цьому, зазначено лише їх загальну вартість.

Таким чином, відповідачем не доведено той факт, що об`єктом купівлі-продажу були насадження виноградників, розташовані саме на земельній ділянці позивача.

За змістом статті 19, частини другої статті 22 ЗК України багаторічні насадження - це різновид сільськогосподарських угідь, що відносяться до земель сільськогосподарського призначення.

Відповідно до частини другої статті 79 ЗК України право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться.

Згідно з частиною третьою статті 373 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні об`єкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Враховуючи викладене, у правовідносинах, що склалися між сторонами, багаторічні насадження не можуть розглядатися, як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Таким чином, навіть у разі перебування багаторічних насаджень на балансі підприємства, це не може вважатися підтвердженням права власності на ці насадження, оскільки баланс підприємства (організації) є формою бухгалтерського обліку, визначення складу і вартості майна і не свідчить про знаходження майна у власності (володінні) підприємства (організації).

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 25 лютого 2015 року у справі № 6-14цс15 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів від 10 травня 2018 року у справі №495/3710/13-ц.

Отже, ОСОБА_1 разом із земельними ділянками були передані й розміщені на них багаторічні насадження та з цього часу ОСОБА_1 став відповідно власником і багаторічних насаджень.

Згідно з частиною першою статті 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 ЗК України в редакції на теперішній час).

Відповідно до ст.125 ЗК України в редакції, яка діяла на час передачі позивачці земельної ділянки у приватну власність, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст.ст. 321, 387 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що ТОВ «Очаківський райагрохім» без законних правових підстав користується земельними ділянками, що належить позивачеві, а тому його позовні вимоги про витребування земельної ділянки разом з багаторічними насадженнями (виноградниками) є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на сплату судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» про витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння, - задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,74га, кадастровий номер НОМЕР_3 , разом з багаторічними насадженнями (виноградниками), та земельну ділнку площею 0,74га, кадастровий номер НОМЕР_1 , разом з багаторічними насадженнями (виноградниками), розташовані в межах території Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належать йому на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 від 28 грудня 2011 року, зареєстрованого в Очаківському районному відділі земельних ресурсів за №00952, та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 15 серпня 2005 року, зареєстрованого в Очаківському районному відділі земельних ресурсів за №58.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Очаківський райагрохім» на користь ОСОБА_1 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду області через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 06 червня 2019 року.

Головуючий: