Провадження № 2/638/1672/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Кириллової К.С.,

представника позивачів ОСОБА_1 ,

представника відповідача ДКСУ Старченко С.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання відповідача слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніна Дениса Борисовича про закриття провадження у справі в частині вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Державної Казначейської служби України, слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніна Дениса Борисовича, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суду, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Дзержинського районного суду м.Харкова із позовом до Держави України в особі Державної Казначейської служби України, третя особа Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суду.

Ухвалою судді від 10.04.2018 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі.

Ухвалою суду від 07.11.2018 року до участі у справі в якості відповідача залучено слідчого суддю Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніна Дениса Борисовича.

Відповідачем слідчим суддею Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніним Д.Б. надано до суду клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до нього. В обґрунтування клопотання зазначає, що зміст конкретних судових рішень контролюються, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини. Також вказує, що згідно Висновку №3 (2002) Консультативної ради європейських суддів судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення , які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави. Також посилається на п.79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року, відповідно до якого оскарження судових рішень, дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається; суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

В підготовчому судовому засіданні представник позивачів при вирішенні поданого клопотання поклався на розсуд суду.

Представник відповідача Державної казначейської служби України подане клопотання підтримав.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, вважає, що провадження по даній справі в частині вимог до слідчого судді слід закрити виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

У статті ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до вимог ст.ст.2, 5 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

При цьому відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, чинне законодавство дає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення. Законність процесуальних актів і дій (бездіяльність) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Вказану позицію висловлено у пункті 57 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, в якому зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Згідно Висновку №3 (2002) Консультативної ради європейських суддів судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду, у визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції; інші суддівські порушення, які неможливо виправити в такий спосіб (наприклад надмірне затримання вирішення справи), повинні вирішуватися щонайбільше поданням позову незадоволеної сторони проти держави.

Відповідно до п.79 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року оскарження судових рішень, дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається; суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вимоги позовної заяви до слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніна Д.Б. не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині.

ухвалив:

Клопотання відповідача слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніна Дениса Борисовича про закриття провадження у справі в частині вимог - задовольнити.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області Бароніна Дениса Борисовича про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями суду - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали буде складено 03.06.2019 року.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк