РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1457/19

23 грудня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді Грипіч Л. А.

з участю секретаря Федас І. О.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивачів - адвоката Євгеюка О.Є., відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання незаконними рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Пісківської сільської ради Рівненської області та ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення сільської ради та визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, позивачі зазначили, що вони є спадкоємцями за законом після смерті їх батька ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло наступне майно: земельна ділянка площею 1,17 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, кадастровий номер :05:013:0026; земельна ділянка площею 2,33 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, кадастровий номер :05:013:0134; квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак на один із об`єктів спадщини, а саме: земельну ділянку площею 2,33 га, надану для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, кадастровий номер :05:013:0134, - нотаріус не зміг видати позивачам правовстановлюючий документ, оскільки виникла накладка 100% на земельну ділянку з кадастровим номером :05: 013 :0326, яка перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 .

Отже, існує спір між позивачами та відповідачем ОСОБА_2 з приводу державної реєстрації земельної ділянки площею 2,33 га з кадастровим номером :05:013:0134, на яку померлий ОСОБА_4 мав правовстановлюючий документ і яка 100% накладається на земельну ділянку площею 2,3316 га з кадастровим номером :05:013:0326, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Просили суд визнати незаконним рішення Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області №49 від 18.10.2000 р. та державний акт на право приватної власності на землю від 29.11.2000р. серії РВ 04313, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пеньківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,3316 га із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :05:013:0326. Судові витрати по справі покласти на відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Костопільського районного суду Рівненської області від 20 червня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку загального позовного провадження, про що повідомлено сторони.

Відповідачам було надано 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати відзив на позов, однак відповідачі не подали до суду відзиви на позовну заяву, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник позивачів адвокат Євгеюк О.Є. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, відмовився від позовної вимоги про визнання незаконним рішення Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області №49 від 18.10.2000 р.

Представник відповідача Пісківської сільської ради в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, а саме в частині визнання недійсним та скасування державного акту на право приватної власності на землю серії РВ №04313 від 29 листопада 2000 року, виданого на підставі рішення Пеньківської сільської Ради народних депутатів №49 від 18 жовтня 2000 року на ім`я ОСОБА_2 в частині права власності на земельну ділянку № 2 площею 2,33 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кормові угіддя) .

Рахує, що оскільки є накладання земельних ділянок і це порушує права позивачів, то вона не заперечує проти скасування її державного акту по спірній земельній ділянці.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло наступне майно:

- земельна ділянка площею 1,17 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, кадастровий номер :05:013:0026;

- земельна ділянка площею 2,33 га, надана для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, кадастровий номер :05:013:0134;

- квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 і 29 березня 2019 року між ними було укладено Договір про поділ спадкового майна, який посвідчено приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Гладишем О. А. за №549.

На підставі Договору про поділ спадкового майна, 29.03.2019 року позивачам були видані Свідоцтва про право на спадщину за законом на розділене спадкове майно та зареєстровано право власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Однак, згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 13.05.2019 року приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Гладишем О.А. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, розташовану на території Пеньківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, кадастровий номер :05:013:0134 на підставі п.4.15 глави 10 розділу Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме: неподачі витягу з ДЗК ОСОБА_1 у зв`язку із наявністю у Державному земельному кадастрі відомостей про іншого власника (не спадкодавця) земельної ділянки з кадастровим номером :05:013:0134.

Із відповіді Відділу у Костопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 15.04.2019 р. за вих.№9/0-27-10/141-19 вбачається, що реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Поземельну книгу на земельну ділянку з кадастровим номером :05:013:0134 для ведення особистого селянського господарства відкрити не можливо, оскільки виникла накладка 100% на земельну ділянку з кадастровим номером :05:013:0326.

За інформацією з Державного земельну кадастру земельна ділянка з кадастровим номером :05:013:0326 має площу 2,3316 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 згідно державного акта від 29.12.2000 р. серії РВ №04313.

Також із Витягу вбачається, що державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 10.11.2017 року, а Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) розроблена ФОП ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка площею 2,33 га з кадастровим номером :05:013:0134 належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.05.2012 року, виданого державним нотаріусом Костопільської районної державної нотаріальної контори Рівненської області Матросовою А.М., зареєстровано в реєстрі за №1- 218. Спірна земельна ділянка була отримана ним після смерті своєї матері - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У свою чергу ОСОБА_6 одержала спірну земельну ділянку у власність на підставі розпорядження Голови районної державної адміністрації №445-р від 26.09.2003 року, яким було затверджено технічну документацію по виділенню земельних часток (паїв) та складанню державних актів на право власності на землю для ведення особистого селянського господарства власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності КСП їм..Шевченка Пеньківської сільської ради та видано державні акти на право власності на землю взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадянам згідно Додатку №1. У вказаному додатку під №191 значиться ОСОБА_6 , якій виділено ріллю у масиві № АДРЕСА_5 площею 1,17 га, а також кормові угіддя у масиві № АДРЕСА_6 площею 2,33 га.

Згідно розробленої у 2003 році ТОВ фірма «ВЧ» Технічної документації по виділенню земельних часток (паїв) та складанню державних актів на право призваної власності на землю для ведення особистого селянського господарства власникам сертифікатів із земель колективної власності КСП ім..Шевенка та території Пенківської сільської ради Костопільського району Рівненської області у Масиві №40 (рілля) ОСОБА_6 із с.Олександрівка виділено ділянку № НОМЕР_14 , а також кормові угіддя у масиві № АДРЕСА_6 . Згідно карти масиву № АДРЕСА_6 має площу 2,33 га та межує із ділянкою НОМЕР_15 . Водночас згідно іншого списку громадян по масиву НОМЕР_16 (рілля) ОСОБА_2 виділені земельні ділянки у масиві НОМЕР_16 ділянка НОМЕР_17 (рілля), а також масив № АДРЕСА_7 (кормові угіддя).

Отже, відповідачу ОСОБА_2 не виділялася в якості кормових угідь земельна ділянка у масиві № АДРЕСА_6 , а виділялася інша земельна ділянка у масиві № АДРЕСА_7 .

Так, із протоколу №12 дванадцятої сесії Пеньківської сільської ради Костопільського району Рівненської області (друге скликання) від 18.10.2000р. вбачається, що по третьому питанню «Розгляд заяв» слухали інформацію ОСОБА_2 - секретаря ради .

З копії рішення №49 від 18.10.2000 р. «Про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) жителям населених пунктів Пенківської сільської ради Костопільського району» та Додатку №1 із списком власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) вбачається, що земельні частки в натурі (на місцевості) виділялися громадянам із земель колективної власності КСП ім..Шевченка із 19-ти власників, серед яких є відповідач ОСОБА_2 під №7.

Водночас, із відповіді Відділу у Костопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 18.04.2019 р. №97-17-0.27-406/171-19 та доданої копії Технічної документації по виділенню в натурі (на місцевості) земельної ділянки (паю) та складанню державного акта на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_2 жительці с.Пенків Пеньківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, вбачається інший текст рішення Пенківської сільської ради №49 від 18.10.2000 p., а саме: назва «Про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) жительки с.Пеньків Костопільського району гр.. ОСОБА_2 » і тексті у п. 1 вже вказано - виділити в натурі (на місцевості) земельну ділянку (пай) жительці с.Пеньків ОСОБА_2 площею 2,51 га рілля і 2,33 га кормових угідь в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і видати державний акт на право призваної власності на землю.

18.10.2000 р. відповідачу ОСОБА_2 було видано державний акт від 29.11.2000 р. серії РВ 04313, другий примірник якого відсутній у розпорядженні архіву Відділу у Костопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області.

Також скасуванню підлягає і державна реєстрація вказаної земельної ділянки з кадастровим номером :05:013:0326, оскільки її було внесено до Державного земельного кадастру на підставі незаконного державного акту від 29.11.2000 р. серії РВ 04313.

Вказаний документ - державний акт від 29.11.2000 р. серії РВ 04313, а також державна реєстрація спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05:013:0326, порушують права моїх довірителів, бо вони не можуть оформити у порядку спадкування право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :05:013:0134, що належала їх батькові та бабусі через 100% накладання цих двох ділянок.

Позивачі просили захистити їх право, як власників земельної ділянки, шляхом визнання Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою протиправним і скасування його.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

а змістом ч.1,2 ст.328 УК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно з п. а ч.3 ст.122 ЗК України (в редакції 2000 року) районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для сільськогосподарського використання.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

У статті 126 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті . Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.16 Перехідних положень ЗК України (в редакції 2000 року) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Зважаючи на конкретні обставини даної справи суд доходить висновку, що правовідносини, які виникли між сторонами охоплюються також і змістом статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини , яка, як і практика Європейського Суду з прав людини застосовуються як джерело права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV).

У ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод викладено, що «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті грунтуються на нормах Конституції, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання (ст.13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (ч.1 ст.55).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно зі ст.152 ЗК держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

г) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Як роз`яснив Пленум ВС в абз.2 п.2 постанови від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень стст.8, 124 Конституції, стст.26, 30, 8790, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143146, 149, 151, 153158, 161, 210, 212 ЗК, глав 27, 33, 34 ЦК, ст.15 ЦПК, ст.12 Господарського процесуального кодексу судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_6 у відповідності до рішення загальних зборів членів КСП ім.Шевченка, розробленої за клопотанням сільської ради та погодженої нею Схеми поділу земель колективної власності КСП ім..Шевченка на земельні частки (паї) та виготовленої на підставі Схеми поділу технічної документації, яка також погоджувалася та візувалася головою сільської ради, на підставі розпорядження голови Костопільської райдержадмнстрації №445-р від 26.09.2003 р. отримала у приватну власність дві земельні ділянки із земель колективної власності колишнього КСП ім..Шевченка, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії РВ №064599 на земельну ділянку площею 2,33 га з кадастровим номером :05:013:0134. У подальшому вказану земельну ділянку успадкував у 2012 році ОСОБА_4 , після смерті якого ділянка є об`єктом права спадщини позивачів.

Сільська рада була обізнана щодо номерів земельних ділянок, які були виділені ОСОБА_6 . Будь-яких порушень, недобросовісності в діях ОСОБА_6 чи подання нею неправдивих документів для можливості отримання спірної земельної ділянки не встановлено.

Виготовлення на замовлення відповідача ОСОБА_2 технічної документації щодо відновлення меж земельної ділянки в ант аурі (на місцевості) у жовтні 2003 року, а також реєстрація за відповідачем ОСОБА_2 у 2017 році права власності на спірну земельну ділянку із кадастровим номером :05:013:0326 відбулося вже після отримання ОСОБА_6 правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Разом з тим, такі обставини дають підстави вважати, що державний акт від 29.11.2000 р. серії РВ 04313, а також державна реєстрація спірної земельної ділянки з кадастровим номером :05: 013: 0326 порушують наявне право власності на земельну ділянку позивачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Отже, оскільки державний акти на право постійного користування землею є документом, що посвідчують право користування й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсним державного акту на право постійного користування землею вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Суд вважає, що відповідно до встановлених судом обставин, права позивачів, як добросовісних власників майна(земельної ділянки) порушуються, а також вони мають правові підстави для ефективного захисту своїх прав та законних інтересів, що є підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 263,265 ЦПК України, ст.15,16 ЦК України, ст.81,122,125,126, 152 ЗК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Пісківської сільської ради Костопільського району Рівненської області, ОСОБА_2 про визнання недійсним державного акту про право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації земельної ділянки - задовольнити частково.

Визнати частково недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії РВ №04313 від 29 листопада 2000 року, виданий на підставі рішення Пеньківської сільської Ради народних депутатів №49 від 18 жовтня 2000 року на ім`я ОСОБА_2 в частині права власності на земельну ділянку № 2 площею 2,33 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кормові угіддя).

Скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 2,3316 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Пеньківської сільської ради (правонаступником якої є Пісківська сільська рада) Костопільського району Рівненської області, кадастровий номер :05:013:0326 за ОСОБА_2 .

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивачі:

ОСОБА_1 (жителька АДРЕСА_4 ), НОМЕР_11 .

ОСОБА_3 (житель АДРЕСА_1 ), ІН НОМЕР_12 .

Відповідачі:

Пісківська сільська рада Костопільського району Рівненської області, ( с.Пісків, вул.Незалежності, 53, Костопільський р-н, Рівненська обл.), .

ОСОБА_2 (жителька АДРЕСА_2 ) , НОМЕР_13 .

Повне рішення складено

28 грудня 2019 року.

СуддяЛ. А. Грипіч