ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5343/19 Справа № 194/470/19 Суддя у 1-й інстанції - Соколова Ю. І. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року частково задоволено заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 просить ухвалу суду від 25 березня 2019 року скасувати частково в частині відмовлених вимог заяви про забезпечення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи у березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності (а.с.10-12).

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову (а.с.1, 2).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилалася на те, що вона звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на половину спільно набуто майна. Вже під час звернення до суду їй відомо, що відповідач - ОСОБА_4 має намір виключити спірну квартиру зі складу спільно набутого майна. Позивач зазначає, що відчуження спірної квартири на теперішній час можливо навіть без її письмової згоди, оскільки з правовстановлюючих документів не вбачаться, що спірна квартира є об`єктом спільного сумісного майна подружжя. У разі якщо таке відчуження буде здійснене, це істотно ускладнить виконання рішення, яке може бути ухвалено на користь позивача. На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та іншим особам вчиняти будь - які дії, спрямовані на відчуження квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_3 є власником 1/1 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.6).

Таким чином, ОСОБА_3 є єдиним власником спірної квартири.

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року частково задоволено заяву представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову. Заборонено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 вчиняти будь - які дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 (а.с.18-20).

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції посилався на співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам та дійшов вірного висновку про необхідність заборонити ОСОБА_3 , як єдиному власнику квартири та відповідачу у справі, відчуження квартири АДРЕСА_2 , пославшись на наявність спору між сторонами, та відчуження спірної квартири може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність заборонити й іншим не встановленим особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження спірної квартири є не обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року про забезпечення позову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року про забезпечення позову - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді