Справа № 154/883/19 Головуючий у 1 інстанції: Лященко О.В.
Провадження № 22-ц/802/562/19 Категорія: 3 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів - Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Концевич Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради Панасюк Яни Сергіївни, ОСОБА_2 про визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В :

25 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20 березня 2019 року в даній справі.

Вказував на порушення вимог процесуального законодавства при прийнятті заяви та відкритті провадження, недотримання правил підсудності. Вважає, що відсутні підстави зупиняти дію рішень про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, які вже реалізовані, власник майна при цьому не змінюється. Оспорювані дії були вчинені державним реєстратором на виконання постанови Верховного Суду від 06 лютого 2019 року, якою було визнано недійсними договори купівлі-продажу приміщень, що розташовані у АДРЕСА_1 , укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Забезпечивши позов, суд своєю ухвалою, зупинив виконання рішення Верховного Суду, яке набрало законної сили.

Заборонивши йому ( ОСОБА_2 ) вчиняти певні дії, суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки до нього позивачем жодних вимог не заявлено, втрутився у його господарську діяльність, зупинивши її. Окрім цього, суд, в порушення приписів ст. 154 ЦПК України, не вимагав у позивача зустрічного забезпечення за понесені збитки у вигляді неотриманої орендної плати з підприємців та підприємств за приміщення, що є також порушенням норм процесуального права при винесенні даної ухвали про забезпечення позову.

Просив заходи забезпечення даного позову скасувати.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 березня 2019 року в задоволенні клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення клопотання.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В судове засідання сторони не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання. Тому відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Володимир-Волинського міського суду Волинської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора департаменту державної реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради Панасюк Яни Сергіївни та ОСОБА_2 про визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою судді Володимир-Волинського міського суду від 20 березня 2019 року відкрите провадження у цій справі.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 20 березня 2019 року задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Постановлено зупинити дію оскаржуваних рішень про скасування державної реєстрації права власності, прийнятих державним реєстратором Департаменту Державної Реєстрації виконавчого комітету Луцької міської ради Панасюк Яною Сергіївною , рішення про скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 45926819 від 13.03.2019; індексний номер 45926255 від 13.03.2019; індексний номер 45928743 від 13.03.2019; індексний номер 45925612 від 13.03.2019 - до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо переукладання договорів оренди із підприємствами, підприємцями та установами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Заборонити ОСОБА_2 вчиняти дії щодо переукладання договорів із відповідними комунальними службами щодо енергопостачання, водопостачання, теплопостачання та водовідведення об`єктів нерухомого майна, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не подано до суду доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, які б свідчили про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо.

Такі висновки суду першої інстанції грунтуються на Законі у зв`язку з таким.

Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (частини 7-10 статті 158 ЦПК України). Водночас, підставою для скасування заходів забезпечення позову на розсуд суду можуть бути будь-які обставини, які свідчать про відсутність потреби у забезпеченні позову, про неефективність вжитих заходів, про невідповідність вжитих заходів дійсним обставинам справи, про наявність зловживань з боку позивача при вирішенні питання про забезпечення позову тощо, а також обставини, зазначені в частині 13 статті 158 ЦПК України.

Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. При цьому правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує. Натомість, скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. В цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону.

За своїм змістом клопотання ОСОБА_2 , а також подана апеляційна скарга, фактично являє собою скаргу на ухвалу Володимир-Волинського міського суду від 20 березня 2019 року про забезпечення позову. В клопотанні та в апеляційній скарзі містяться посилання виключно на обставини законності вже вжитих судом заходів забезпечення позову, до підставності заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтованості та їх доказовості та наявності правових підстав для задоволення позову та не указується жодного посилання на зміну будь-яких обставин, які б свідчили про необхідність чи можливість скасування заходів забезпечення позову, раніше вжитих судом першої інстанції з метою забезпечення заявлених позовних вимог. Такі доводи апеляційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, будь-яких невідповідностей висновків суду першої інстанції обставинам справи чи вимогам закону апеляційний суд не вбачає. При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції діяв на підставі положень цивільно-процесуального кодексу та дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та є суб`єктивною оцінкою обставин справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись статтями 367-368, 374, 381,382, 383, 384, 389-390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 27 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: