Справа № 576/249/19
Провадження № 2/576/164/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 березня 2019 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі

головуючого суддіУсенко Л.М.

секретар судового засіданняТереня Л.О.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження № 576/249/19
за позовомОСОБА_3
відповідач про Есманської селищної ради визнання права на земельну частку (пай)
у присутності:
позивачне з'явився
представник позивача представник відповідачане з'явився не з'явився

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2019 року позивач ОСОБА_3, діючи через свого представника - адвоката Богданова В.А., звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його батько ОСОБА_5, після смерті якого залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 5,36 га, розташованої на території Есманської (раніше Червоненської) селищної ради Глухівського району Сумської області. Позивач є спадкоємцем за законом, інших спадкоємців немає. У жовтні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса з наміром прийняти спадщину, але у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який було втрачено. Звернувшись до відділу Держкомзему у Глухівському районі, йому було відмовлено у видачі дубліката сертифікату. Тому просить суд визнати за ним право на земельну ділянку площею 5,36 умовних кадастрових гектара, розташовану на території Есманської (раніше Червоненської) селищної ради Глухівського району Сумської області, як на спадкове майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5.

Учасники справи судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

До початку розгляду справи від представника позивача на дійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справ без його участі, а від відповідача - про відсутність заперечень на позов, розгляд справи без його участі (а.с. 36).

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як встановлено приписами ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1 ст. 10 ЦПК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) площею 5,36 умовних кадастрових гектарів на території Есманської селищної ради.

Згідно довідки Відділу у Глухівському районі Сумської області Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 143/133-18 від 04.12.2018 ОСОБА_5 на підставі розпорядження голови Глухівської райдержадміністрації №346 від 04.09.1996 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, зареєстрований під № 324 від 03.10.1996 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Глухівською районною державною адміністрацією членам САПТЗТ ім. Калініна. Розмір земельної частки (паю) складав 5,36 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видавався тільки на руки власнику і в архіві відділу не зберігається. Вартість даної земельної частки (паю) станом на 01.01.2018 складає 111406,5 грн. (а.с. 20).

Таким чином в суді встановлено, що померлий ОСОБА_5 дійсно мав право на земельну частку (пай) із земель САПТЗТ ім. Калініна в умовних кадастрових гектарах, про що на його ім'я було видано відповідний сертифікат.

Позивач є сином померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Таким чином, позивач являється спадкоємцем ОСОБА_5 першої черги за законом. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР 1963 року спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно довідок Есманської селищної ради № 02-25/209 від 07.02.2018 року, 02-16/327 та 02-16/328 від 08.02.2018 року, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2. На день його смерті у будинку за вказаною адресою були зареєстровані та проживали однією сім'єю: дружина ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11), син ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.10), син ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.12), та син ОСОБА_3,1973 року народження. Заповіти від імені ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Есманською селищною радою не посвідчувались (а.с.13).

Відповідно до свідоцтв про народження батьками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 6,7), які згідно свідоцтва про одруження зареєстрували шлюб 11.05.1970 (а.с. 8).

Відповідно положень ст. ст. 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 всі належні йому права та обов'язки, у тому числі й право на земельну частку (пай), що належали останньому, перейшли до його сина ОСОБА_3 відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Згідно листа приватного нотаріуса про від 29.10.2018 позивач звернувся із питанням видачу йому свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5. Йому роз'яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину йому необхідно надати оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я спадкодавця (а.с.19).

З інформаційних довідок зі спадкового реєстру від 06.02.2019 вбачається, що спадкова справа за померлим ОСОБА_5 не заведена, заповіти відсутні (а.с. 27,28).

Відомості щодо інших спадкоємців про усунення позивача від спадкування, пропуск строку для прийняття спадщини, та інші обставини, які б перешкоджали захисту спадкових прав позивача, суду не надані.

Відповідно до п.п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Порядок виготовлення дублікатів сертифікатів чинним законодавством не врегульований, тому позивач не може позасудовому порядку реалізувати своє право спадкоємця.

Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

За таких умов, враховуючи, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 за життя отримав право на земельну частку (пай) на території Есманської (Червоненської) селищної ради Глухівського району Сумської області, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 та визнати за ним право на зазначену земельну ділянку, як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5.

Керуючись статтями 12, 13, 83, 89, 133, 141, 200, 258, 259, 265 Цивільного процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, АДРЕСА_1 номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) площею 5,36 умовних кадастрових гектара, що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) НОМЕР_2, виданого на підставі розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 346 від 04 вересня 1996 року, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по САПТЗТ «ім. Калініна» під № 324 від 03 жовтня 1996 року, розташовану на території Есманської селищної ради Глухівського району Сумської області як на спадкове майно після смерті ОСОБА_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду черезГлухівський міськрайонний суд Сумської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 05.03.2018 року.

Суддя Л.М. Усенко