Справа №333/1530/19
Провадження №2/333/1291/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Леонової Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину, в якому просила стягнути з останнього на її користь додаткові витрати на лікування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 10 854,45 грн. Вимоги обґрунтовані тим, що 17.10.2015 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , який за рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 29.11.2017 року за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Малолітня дитина ОСОБА_3 у зв`язку з неврологічним захворюванням перебуває на обліку у лікаря-невролога і є людиною з інвалідністю. На його лікування витрачено кошти на купівлю ліків на суму 9709 грн. 89 коп., що підтверджено квитанціями. Крім того, з метою розвитку різних груп м`язів та моторики дитини щомісяця проводяться платні масажі на дому. Було проведено 12 курсів масажів (по 10 сеансів кожний), на що витрачено кошти в сумі 12 000 грн.

Отже, на день звернення із позовом до суду позивачем фактично витрачено на лікування дитини 21 709 грн. 89 коп.

ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 10 854 грн. 45 коп.

21.03.2019 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

11.04.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву. Заперечення ОСОБА_2 обґрунтовані наступним. Позов не містить детального обґрунтованого розрахунку позовних вимог щодо стягнення їх загальної суми; не вказано, за який період підлягають стягненню додаткові витрати на придбання ліків, а з копій фіскальних чеків не вбачається цей період; не наданий розрахунок витрат на придбання ліків: не вказано згідно до якої квитанції, та на яку суму були придбані. Деякі фіскальні чеки датовані 2017 роком, тобто ліки були придбані в той час, коли шлюб ще не було розірвано і сторони вели спільне господарство. Документи не містять висновку лікаря про необхідність проведення лікувального масажу, відсутнє направлення до лікувального закладу для отримання такої процедури. Тому, вимоги про стягнення додаткових витрат на придбання ліків та на оплату платних масажів в сумі 12 000 грн. взагалі задоволенню не підлягають.

14.05.2019 року до суду від представника відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких зазначено, що ОСОБА_2 суму на придбання ліків в розмірі 4 855 грн. визнає в повному обсязі. Заперечує щодо стягнення з нього витрат на проведення масажу, так як в матеріалах справи відсутня інформація про направлення на масаж та підтвердження оплати за проведені процедури.

Позивач в судовому засіданні позов підтримувала, просила задовольнити. Суду пояснила, що відповідач є колишнім чоловіком і батьком їх спільної дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Фактично шлюбні відносини були припинені з червня 2017 року, шлюб розірвано за рішенням суду 07.09.2018 року. Неповнолітній ОСОБА_6 є дитиною з інвалідністю у зв`язку із неврологічним захворюванням, перебуває на обліку у лікаря невролога. За призначенням лікарів за період не проживання з відповідачем до дня подання позову було придбано ліки на суму 9 709 грн. 89 коп., про що надано чеки до суду. Також, дитині для розвитку м`язів та моторики були призначені масажі, які вона проводила вдома, один масаж коштує 100 грн., всього проведено 12 курсів масажів по 10 сеансів, але надати підтверджуючі документи про сплату за проведення масажів вона не може, тому що вони здійснювалися у приватному порядку вдома. Безкоштовно державна допомога у проведенні масажу є, але їх кількість - один масаж на декілька місяців не може бути ефективним. Вона не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, отримує соціальну допомогу по інвалідності в розмірі 1 860 грн. Просить суд стягнути додаткові витрати на лікування дитини за період з червня 2017 року по 19.03.2019 року в розмірі 10 854 грн. 45 коп.

Представник відповідача ОСОБА_7 позов визнала частково, лише в частині витрат понесених на купівлю ліків в розмірі 4 855 грн. Підтримала заперечення зазначені у відзиві на позову заяву. Вважає, що відсутні підстави для стягнення витрат понесених на масаж, так як в медичній документації є направлення на проведення масажу в державному закладі безкоштовно. Крім того, ОСОБА_1 не надано до суду доказів понесених витрат на масаж.

Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4), яка проживає разом з позивачкою та знаходяться на її повному матеріальному утриманні.

Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2018 року (а.с. 6).

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Малолітній ОСОБА_3 є дитиною інвалідом віком до 18 років, про що свідчить пенсійне посвідчення, серії НОМЕР_3 , видане УПЗСН по Дніпровському району (а.с. 3).

Дитина має неврологічне захворювання, перебуває на обліку у лікаря-невролога, потребує постійного лікування, що вимагає додаткових витрат. Відповідач добровільно такої допомоги не надає.

За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв`язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування.

З наданої ОСОБА_1 копії медичної картки, інформації з Центру КЗ «ЦПМСД №9» вбачається, що дитині ОСОБА_3 встановлено діагноз Синдром Дауна, Вальгусна деформація обох стоп ніг. Дитина стоїть на диспансерному обліку у невролога, кардіолога, ортопеда. Потребує постійного підтримуючого лікування, про свідчить призначення лікарів (а.с. 8-22, 56-57).

ОСОБА_1 сплатила за придбання ліків 9 709 грн. 89 коп., що підтверджується квитанціями (а.с. 23-26, 44-49). Вказані ліки вона придбала за призначеннями лікарів, які надала у судове засідання. Призначення ліків збігається з лікарськими препаратами, що купувала позивач.

В правовій позиції Верховного Суду України, висловленій 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, зазначено, що виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів на аліменти, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

ОСОБА_1 в позові зазначила про витрати, понесені нею на проведення масажів дитині в розмірі 12 000 грн., але позивачем не надано письмового підтвердження понесених витрат, тому суд позбавлений можливості вирішити питання щодо стягнення цих витрат.

За положенням ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, яка потребує лікування. Виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги на лікування, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача додаткові витрати на лікування дитини суму в розмірі 4855 грн., яка є Ѕ частиною від усієї суми, витраченої ОСОБА_1 при купівлі лікарських препаратів за період не проживання сторін у шлюбі до дати подання позову, тобто до 19.03.2019 року. В частині стягнення додаткових витрат на проведення дитині масажів, на думку суду, необхідно відмовити у зв`язку з ненаданням позивачем належних доказів з цього приводу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 181,182, 185 СК України, ст.ст. 141, 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 4 855 (чотири тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 07.06.2019 року.

Суддя Р.С. Холод