ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 березня 2019 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 737/694/18

Головуючий у першій інстанції - Лібстер А. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/409/19

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шарапової О.Л.,

суддів: Бечка Є.М., Харечко Л.К.,

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»

відповідач ОСОБА_3

Особа, яка подала апеляційну скаргу - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Оскаржується заочне рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2019 року, суддя Лібстер А.С., повний текст складений 15 січня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 115 433 грн. 61 коп. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 23 жовтня 2012 року між банківською установою та відповідачкою був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачка отримала кредит у розмірі 1500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачка підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг»та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідачка при укладенні даного договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та на його зміну за рішенням та ініціативою банку; договором передбачена можливість зміни тарифів та інших невід'ємних частин договору, при цьому у кредитора виникає обов'язок інформувати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку; у позичальника виникає право отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках. Відповідачка належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконувала, в наслідок чого, станом на 31 травня 2018 року, виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 115433 грн. 61 коп., яка складається з наступного: 1498 грн. 08 коп. - заборгованість за кредитом; 108203 грн. 96 коп. - заборгованість за відсоткам за користування кредитом; 5731 грн. 57 коп. - заборгованість за пенею та комісією.

Заочним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2019 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь банківської установи 1498 грн. 08 коп. заборгованості за тілом кредиту; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржуване рішення скасувавши в частині відмови у стягненні заборгованості за процентами та пенею і ухвалити в цій частині нове рішення, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, а в іншій частині рішення залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду в оскаржуваній частині є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що згідно заяви-анкети від 23 жовтня 2012 року відповідачка підписом засвідчила, що ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення, згодна з його умовами та зобов'язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що відсоткова ставка за кредитом неодноразово змінювалась, про що відповідачка повідомлялася випискою по рахунку. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що надана виписка по рахунку має статус первинного документа та підтверджує отримання та використання кредитних коштів. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що за приписами ст. 1054 ЦК України банківська установа має право на отримання процентів за користування кредитними коштами. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що умовами кредитного договору передбачене нарахування пені, суд першої інстанції не був позбавлений можливості витребувати докази щодо розміру нарахованої пені, за кредитним договором комісія не нараховувалася. Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 23 жовтня 2012 року відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Вказана анкета -заява містить дані про особу заявника, зокрема: прізвище, ім'я, по батькові, паспортні дані, адресу реєстрації, номери засобів зв'язку; але у анкеті-заяві не зазначений тип кредитної картки, розмір кредитного ліміту, розмір процентної ставки та строк дії кредитної картки. Підписана анкета -заява містить посилання на те, що відповідачка ознайомлений з Пам»яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що розрахунком заборгованості підтверджується розмір поточної заборгованості відповідачки за кредитом; позовні вимоги про стягнення з відповідача комісії не ґрунтуються на законі; неможливо визначити розмір пені, оскільки у наданому розрахунку зазначений єдиний розмір пені та комісії; позивачем не надано доказів щодо розміру процентної ставки за кредитом та доказів про належне повідомлення відповідачки про зміну процентної ставки, а умова договору про односторонню зміну процентної ставки є нікчемною.

Заочне рішення Куликівського районного суду від 10 січня 2019 року в частині стягнення з відповідачки на користь банківської установи заборгованості за кредитом в сумі 1498 грн. 08 коп. не оскаржується

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

В довідці АТ КБ «ПриватБанк» зазначається, що строк дії кредитної картки, наданої відповідачці 23 жовтня 2012 року № НОМЕР_1, становить квітень 2016 року.

В розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданому позивачем, зазначається, що станом на 30 квітня 2016 року заборгованість відповідачки за кредитним договором від 23 жовтня 2012 року становить 1498.08 грн. за тілом кредиту, 15842.53 коп. по відсоткам та 3231.57 грн. по пені; станом на 31 травня 2018 року заборгованість відповідачки за кредитним договором від 23 жовтня 2012 року становить 1498.08 грн. за тілом кредиту, 108 203.96 грн. по відсоткам та 5731.57 грн. по пені.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які додані до позовної заяви, для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у пам»ятці клієнта/довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якого банк і клієнт укладають договір про надання банківських послуг.

АТ КБ «ПриватБанк» не надав суду копію Пам»ятки Клієнта або довідку про умови кредитування, які є складовою частиною договору про надання банківських послуг.

Як вбачається з підписаної 23 жовтня 2012 року відповідачкою анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в ній не зазначені тип кредитної картки, номер кредитної картки, розмір кредитного ліміту, розмір процентної ставки та строк кредитування.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що в порушення приписів ст.. 11 Закону України « Про захист прав споживачів» та п.п. 2.1.1.2.1 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку в анкеті-заяві від 23 жовтня 2012 року не зазначено тип кредитної картки, номер кредитної картки, розміру кредитного ліміту, розміру процентної ставки, строк кредитування, що унеможливлює визначити умови кредитування, зокрема право банківської установ нараховувати проценти у відповідному розмірі та неустойку.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно заяви-анкети від 23 жовтня 2012 року відповідачка підписом засвідчила, що ознайомлена з договором про надання банківських послуг до його укладення, згодна з його умовами та зобов'язалася виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки в анкеті-заяві не зазначені тип кредитної картки, номер кредитної картки, розмір кредитного ліміту, розмір процентної ставки та строк кредитування; суду не надані копія пам»ятки клієнта/ довідки про умови кредитування, які в сукупності з заявою становлять договір про надання банківських послуг.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсоткова ставка за кредитом неодноразово змінювалась, про що відповідачка повідомлялася випискою по рахунку, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення відповідачці повідомлення про зміну процентної ставки або виписки по рахунку, а умова договору про односторонню зміну розміру фіксованої процентної ставки, з урахуванням приписів ст.. 1056-1 ЦК України, є нікчемною.

Доводи апеляційної скарги про те, що надана виписка по рахунку має статус первинного документа та підтверджує отримання та використання кредитних коштів, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки в анкеті -заяві від 23 жовтня 2012 року не зазначений номер картки, яку отримала відповідачка.

Крім того, з наданої позивачем виписки по рахунку вбачається, що нарахування процентів проводилося й після 30 квітня 2016 року, але таке право кредитора припиняється після закінчення строку кредитування. Такий правовий висновок викладений у Постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року ( провадження № 14-10 цс 18).

Доводи апеляційної скарги про те, що за приписами ст. 1054 ЦК України банківська установа має право на отримання процентів за користування кредитними коштами, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки в анкеті-заяві від 23 жовтня 2012 року не зазначено тип кредитної картки, номер кредитної картки, розміру кредитного ліміту, розміру процентної ставки, строк кредитування, що унеможливлює визначити умови кредитування, зокрема право банківської установ нараховувати проценти у відповідному розмірі та неустойку.

Доводи апеляційної скарги про те, що умовами кредитного договору передбачене нарахування пені, суд першої інстанції не був позбавлений можливості витребувати докази щодо розміру нарахованої пені, за кредитним договором комісія не нараховувалася, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки в анкеті-заяві від 23 жовтня 2012 року не зазначено тип кредитної картки, розмір кредитного ліміту, розміру процентної ставки, строк кредитування, що унеможливлює визначити умови кредитування, зокрема право банківської установ нараховувати неустойку у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст. 367, 374 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Куликівського районного суду від 10 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 01 березня2019 року.

Головуючий: Судді: