Справа № 636 / 2652 / 18
2 / 636 / 568 / 2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Ковригіна О.С.

при секретарі - Фатєєвої С.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чугуївської міської ради Харківської області, про визнання недійсними та скасування рішення про приватизацію квартири в багатоквартирному будинку, визнання недійними та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чугуївської міської ради Харківської області, в якому просив суд визнати недійсними та скасувати рішення про приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 10.11.2006 року серії НОМЕР_1 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 право власності на вищевказану квартиру в розмірі 1/3 частини квартири за кожним.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.11.2006 року, виданим Відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 10.11.2006 №123/4. На момент отримання даного Свідоцтва про право власності на житло позивачу було 14 років, його згоди на приватизацію вищевказаної квартири ніхто не питав. На час приватизації Позивач постійно не проживав в квартирі, наймачем цієї квартири не був. Саме через те, що батьки Позивача включили його до приватизації даної квартири, Позивач в подальшому позбавлений права приймати участь у приватизації якогось іншого нерухомого майна, що в свою чергу порушує та звужує її права. Видача свідоцтва про право власності на вказану квартиру обмежило право Позивача на поліпшення житлових умов та реалізацію в майбутньому права на приватизацію. Також, зазначає, що є військовослужбовцем, і через вказані обставини, він в теперішній період часу не може встати на квартирну чергу за місцем проходження військової служби.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити (а.с. 78).

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в підготовче судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Представник Чугуївського міської ради Харківської області - Заярна А.Ю. в підготовче судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без участі представника та наданий відзив на позовну заяву (а.с. 37, 38, 79, 80)

Якщо всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутність, суд вважає можливим здійснити судовий розгляд на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, та враховуючи визнання позову відповідачем ухвалити рішення по справі, що передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач є власником 1/4 частки квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.11.2006, виданим Відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 10.11.2006 №123/4 (а.с. 12).

Згідно вище вказаного свідоцтва відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4. також є власниками квартири АДРЕСА_1 , кожний по 1/4 частині. Зміна прізвища ОСОБА_4 на «ОСОБА_4» підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_2 (а.с. 10).

Відповідно до абз. 3 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон), приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Згідно ст. 2 Закону до об`єктів приватизації належать - квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно ч. 4 ст. 5 Закону, право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Згідно п.18 Положення про порядок передачі квартир у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету з житлово-комунального господарства від 15 вересня 1992 року (яке було чинним в 2007 році на момент приватизації вищезазначеної квартири), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Згідно п.23 зазначеного Положення, оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданою до неї довідкою про склад сім`ї та займані приміщення, а також документ, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються.

Таким чином, як випливає з аналізу вказаних норм, процедура оформлення права власності передбачає обов`язкове постійне проживання в цих квартирах (будинках) квартиронаймача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові N2 від 12.04.1985 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 01 листопада 1996 року N9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

На момент отримання даного Свідоцтва про право власності на житло Позивачу було 14 років, його згоди на приватизацію вищевказаної квартири ніхто не питав. На час приватизації Позивач постійно не проживав квартирі, наймачем цієї квартири не був.

Саме через те, що батьки Позивача включили його до приватизації даної квартири, Позивач в подальшому позбавлений права приймати участь у приватизації якогось іншого нерухомого майна, що в свою чергу порушує та звужує його права.

Таким чином, свідоцтво про право власності на житло від 10.11.2006, видане Відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради має бути скасованим.

Згідно ч. 5 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Видача свідоцтва про право власності на вказану квартиру обмежило право Позивача на поліпшення житлових умов та реалізацію в майбутньому права на приватизацію.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, слід визнати, що приватизацію цієї квартири було проведено з порушенням діючого законодавства.

Отже, після винесення рішення про скасування вищевказаного свідоцтва про право власності на житло, право Позивача на приватизацію житла буде відновлено.

Згідно з ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 року, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4, 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», «Положення про порядок передачі квартир у власність громадян» від 15.09.1992 року, ст. ст. 10, 11, 133, 141, 191, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Чугуївської міської ради Харківської області, про визнання недійсними та скасування рішення про приватизацію квартири в багатоквартирному будинку, визнання недійними та скасування свідоцтва про право власності на квартиру, визнання права власності - задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності від 10.11.2006 року, серія НОМЕР_1 , видане Відділом житлово-комунального господарства, будівництва та комунальної власності виконавчого комітету Чугуївської міської ради згідно з розпорядженням (наказом) від 10.11.2006 №123/4.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності на 1/3 частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до або через Чугуївський міський суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -