Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2268/17
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2019року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Войнарівського М.М., за участю: секретаря судового засідання Трифонової І.О.; прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 Вільчака З.І..; розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі: Департаменту фінансів Миколаївської міської ради; Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відшкодування витрат,-

встановив:

Позивач керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом в інтересах держави в особі: Департаменту фінансів Миколаївської міської ради; Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування витрат, понесених позивачами на стаціонарне лікування ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався на те, що 27 листопада 2014 року слідчим відділом Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002566 за фактом дорожньо - транспортної пригоди за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 27 листопада 2014 року о 10 годині 00 хвилин на автодорозі Р-06 «Ульянівка - Миколаїв», в районі с. Білоусівка, Вознесенського району Миколаївської області відбулося зіткнення між автомобілем «MERCEDESBENZ 814L», під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобілем «GEELYJL7162» , під керуванням водія ОСОБА_3 .

Вказане зіткнення сталося в результаті грубого порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху України.

Внаслідок дорожньо - транспортної пригоди ОСОБА_3 з отриманими травмами був доставлений до Новоодеської центральної районної лікарні, для надання медичної допомоги, а в подальшому переведений до травматологічного відділення міської лікарні швидкої допомоги.

На лікування потерпілого позивачами понесені витрати на стаціонарне лікування на загальну суму 7471 грн. 44 коп., з яких: 7120 грн. 59 коп. - склали витрати Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, та 350 грн. 85 коп. - витрати Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації.

У позові Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області вказував на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного вище злочину підтверджується вироком Вознесенського міськрайонного суду від 24 квітня 2017 року у справі № 473/2213/16 - к.

Посилаючись у позові на те, що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3 позивачами понесені ще в 2014 році, при цьому питання примусового стягнення цих коштів з ОСОБА_1 у судовому порядку останніми не вирішено, що призводить до ненадходження коштів до відповідних бюджетів та, в свою чергу, негативно впливає на діяльність лікувальних закладів щодо належного забезпечення конституційного права осіб на безоплатне медичне обслуговування та порушує інтереси держави, яка дане право гарантує, Керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області просить суд стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь держави, в особі позивачів, кошти у розмірі 7120 грн. 59 коп., витрачені позивачами на лікування ОСОБА_3 , потерпілого від злочину, вчиненого ОСОБА_1 ОСОБА_2 .

07.05.2019року до суду надійшло клопотання відповідача та його представника про залишення позову без розгляду, посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутнє обгрунтування підстав представництва прокурором в суді держави в особі: Департаменту фінансів Миколаївської міської ради; Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації

У судовому засіданні прокурор Миколаївської місцевої прокуратури №1 просив відмовити в задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та зазначав, що прокурором виконані вимоги щодо обгрунтування підстав звернення прокурора до суду з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_4 ОСОБА_5 та його представник адвокат Верцюх Володимир Володимирович у судове засідання не з`явилися.

Представник позивача Департаменту фінансів Миколаївської міської ради, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник позивача Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання також не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого.

Відповідно до ч.І. 3. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», в редакції чинній на момент подання позову, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку. встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Згідно до ч.2 ст. 45 ЦПК України, в редакції на час подання позову, прокурор, з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво), повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру».

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій. програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Аналогічні положення викладені у пункті 4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

За змістом статті 103-4 Бюджетного кодексу України фінансування закладів охорони здоров`я місцевих бюджетів здійснюється за рахунок коштів медичної субвенції з державного бюджету.

Відповідно до п.п. а, п.3 ч.І ст. 89 Бюджетного кодексу України, до видатків, які здійснюються з районних бюджетів та бюджетів міст обласного значення та враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансфертів, належать видатки на первинну медико-санітарну. амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу ( лікарні широкого профілю, пологові будинки, станції швидкої та невідкладної медичної допомоги, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки).

У позовній заяві прокурор посилається на те,що витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_6 Департаментом фінансів Миколаївської міської ради: Фінансовим управлінням Новоодеської районної державної адміністрації, як розпорядниками бюджетних коштів на вищевказані цілі були понесені ще в 2014 році та вимог про вирішення питання примусового стягнення цих коштів у судовому порядку останніми не заявлялось, що призводить до ненадходження коштів до відповідних бюджетів та, в свою чергу, негативно впливає на діяльність лікувальних закладів щодо належного забезпечення конституційного права осіб на безоплатне медичне обслуговування та порушує інтереси держави.

Листом № (15-33)8516 вих - 17 від 27 листопада 2017 року Вознесенська місцева прокуратура повідомляла Департамент фінансів Миколаївської міської ради та Фінансове управління Новоодеської районної державної адміністрації про свій намір звернутися до суду з позовом в інтересах держави про стягнення витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_3 , потерпілого від злочину.

В позові прокурор зазначав, що пред`являє його саме з метою захисту прав держави, оскільки уповноваженими органами не було здійснено даних дій за об`єктивної можливості звернення з позовом протягом тривалого строку -близько 3 років.

Викладене свідчить про небажання зазначених суб`єктів владних повноважень виконувати свої обов`язки щодо захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, що в свою чергу відповідно до закону наділяє прокурора повноваженнями на звернення з відповідним позовом до суду.

За такого, суд приходить до висновку про наявність у прокурора підстав звернутися до суду з метою захисту інтересів держави з даним позовом, і такі підстави були обґрунтовані ним у позовній заяві.

Керуючись ч. 1 ст. 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Верцюх Володимир Володимирович про залишення позову без розгляду у справі за позовом Керівника Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі: Департаменту фінансів Миколаївської міської ради; Фінансового управління Новоодеської районної державної адміністрації до ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відшкодування витрат.

Відповідно до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно з ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Апеляційного суду Миколаївської області.

Суддя М.М.Войнарівський

05.06.2019