РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"03" червня 2019 р. 145/463/19 2/145/391/2019

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кіосак Н. О.

за участі секретаря Крикливої М.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника органу опіки й піклування Сікори О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 із залученням органу опіки й піклування Тиврівської РДА про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів,

встановив :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що відповідач ОСОБА_2 був одружений з її дочкою ОСОБА_3 .

В шлюбі у них народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Шлюб між відповідачем і її дочкою рішенням Тиврівського районного суду від 24.04.2012 року розірваний (справа №223/696/2012). Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 її дочка ОСОБА_6 померла. Внуки залишились проживати з нею і перебувають на її утриманні, після смерті їх матері вона займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням.

Батько ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з 2012 року вихованням дітей не займається, він не піклується про них, не цікавиться їх навчанням, розвитком інтересами. Він з ними навіть не спілкується.

Коштів на утримання дітей також не надає. За рішенням суду з нього на користь ОСОБА_6 присуджено аліменти по 350 грн. на кожну дитину щомісячно. Але навіть цих мізерних коштів він не надавав, допустив заборгованість.

Крім того, виконавче провадження про стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання двох дітей закінчено в зв`язку із смертю стягувача.

Діти перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей не надає.

Батько дітей не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Вона створила для дітей належні умови проживання та розвитку, займається вихованням. Вона бажає бути опікуном своїх внуків, так як вони практично позбавлені батьківського піклування, захищати їх законні права на інтереси.

Виконавче провадження про стягнення аліментів на користь ОСОБА_6 на утримання двох дітей закінчено в зв`язку із смертю стягувача.

Просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, батьківських прав відносно синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Призначити її, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , опікуном внуків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей, старших 6 років, на кожного із дітей щомісячно до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, наведених у заяві. Пояснила, що з моменту розірвання шлюбу її доньки з відповідачем, він до дітей не приїжджав, участі у вихованні не брав, життям дітей не цікавився.

Представник органу опіки і піклування Тиврівської РДА Сікора О.Г. вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2., а також призначити опікуном дітей бабусю ОСОБА_1

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являється, хоч повідомлявся про дату і час в установленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тиврівського РУЮ, актовий запис №8 від 01.03.2004 р. (а.с.21), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тиврівського РУЮ, актовий запис №5 від 25.02.2011 р. (а.с.20).

Шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_6 рішенням Тиврівського районного суду від 24.04.2012 року розірвано (а.с.12). Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з ОСОБА_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 померла (а.с.10).

Діти проживають разом з позивачкою, після смерті їх матері вона займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 18.03.2019 року (а.с.4).

Відповідно до Принципів 2, 4, 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності; дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і у принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Згідно ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виховання дитини.

Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" ухиленням батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляють інтересу до її внутрішнього стану; не створюють умов для отримання нею освіти.

Батько ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_2 не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не забезпечує їх харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкуються з ними, не виявляє інтересу до їх життя, їхнім життям протягом тривалого часу не цікавиться.

Свідок ОСОБА_9 показала суду, що вона - класний керівник Ковтонюка Дмитра з 2016-2017 навчального року. Дитину вона знає з 5-го класу (з 2014 року), оскільки навчала його і в Дзвониській ЗОШ І-ІІ ступенів. Зараз він навчається в 9 класі Тиврівського ліцею. За цей період батька вона не бачила, він ніколи не телефонував. Мама та бабуся цікавилися життям та навчанням дитини, приходили на свята. При оформленні особової справи вона вносила лише прізвище, ім`я, по батькові матері, так як мати про батька не подавала інформації, дитина про батька ніколи не згадувала. Батько з дітьми не проживає, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 жили з мамою, після її смерті живуть із бабусею ОСОБА_1

ОСОБА_12 навчається в 2 класі Дзвониської ЗОШ І-ІІ ст., за період його навчання батько ОСОБА_2 жодного разу не приходив до школи, не цікавився навчанням, вихованням дитини, не відвідував батьківські збори, що стверджується довідкою навчального закладу №8 від 18.03.2019 р. (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що стверджується його заявою (а.с.11).

Відповідно до висновку Тиврівської районної державної адміністрації орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи викладене, вбачаються підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його дітей.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є внуками позивачки ОСОБА_1 , що стверджується свідоцтвом про народження їх матері (а.с.19), в якому ОСОБА_1 вказана матір`ю ОСОБА_13 ; рішенням Тиврівського районного суду від 24.04.2012 (а.с.12), з якого видно, що дошлюбне прізвище матері дітей " ОСОБА_14 ".

Тиврівська РДА звернулася до суду із поданням про призначення позивача піклувальником онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікуном онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч.3, 4 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Суд вважає за доцільне задоволити подання Тиврівської РДА про призначення ОСОБА_1 опікуном на малолітньою дитиною ОСОБА_5 та піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_4 , оскільки діти перебувають на її утриманні, позивачка створила для дітей належні умови проживання та розвитку, займається їх вихованням, бажає бути опікуном своїх внуків, так як вони практично позбавлені батьківського піклування, не можуть захищати свої законні права на інтереси.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів.

Відповідач ОСОБА_2 молодого віку, працездатний, а відтак вимога про стягнення з нього аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей від 6 років, на кожного із синів, є обґрунтованою, відповідає вимогам законодавства.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, на підставі ст.ст.150, 157, 164, 166, 180, 182 СК України, ст.60 ЦК України, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року,

ухвалив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Коськів Шепетівського району Хмельницької області, громадянина України, батьківських прав відносно синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , піклувальником онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та опікуном онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 50% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дітей віком від 6 років, на кожного із дітей, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дітьми повноліття.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява буде подана протягом 20 днів з дня вручення повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 10 червня 2019 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду буде подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.