Справа №752/7999/17
Провадження № 2/752/534/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15.04.2019 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Петрова Є.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Товариство з додатковою відповідальністю Страхове компанія «Експрес Страхування» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 25304,96 гривень, моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.04.2016 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ЗАЗ Віда» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «ДЕО Ланос» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 16.11.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в зв`язку з порушенням ним Правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом.

Позивач посилається на те, що на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована ТДВ «Експрес Страхування» згідно Полісу серії АІ 9604392, відповідно до якого ліміт відповідальності Страховика становить 100000 гривень за шкоду, заподіяну майну третіх осіб.

Позивач звернувся до Страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування, а також здійснив оцінку розміру матеріального збитку, якого він зазнав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до Звіту № 4642 від 24.11.2016 р. матеріальна шкода, завдана власнику автомобіля «ДЕО Ланос» д.н. НОМЕР_2 , становить 51637,70 гривень. Крім того, позивач поніс витрати з метою здійснення оцінки в розмірі 1100 гривень.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 23.03.2017 р. ТДВ «Експрес Страхування» здійснено страхову виплату в розмірі 26332,74 гривні.

Оскільки розмір заподіяної шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, на підставі положень ст.1194 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром матеріального збитку та сплаченим страховим відшкодуванням, що становить 25304,96 гривень.

Крім того, позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження, що призвело до зміни звичного ритму життя, душевних хвилювань та стресу.

Розмір моральної шкоди він оцінює в 5000 гривень, які просить стягнути з відповідача.

В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві, посилаючись на те, що внаслідок дій відповідача позивачу була завдана матеріальна і моральна шкода, яка не була відшкодовано страховою компанією в повному обсязі. В подальшому представником позивача подана заява про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначаючи на те, що позов пред`явлено не до належної особи, оскільки відповідач застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому Страховик несе відповідальність за завдані збитки.

Представник третьої особи заперечував проти задоволення позову, зазначаючи на недопустимість доказу, який наданий позивачем на підтвердження розміру матеріальної шкоди, оскільки Звіт № 4642 від 24.11.2016 р. містить недостовірні відомості, що вплинули на кінцевий результат, а також оцінка була проведена з порушенням Методики оцінки колісних транспортних засобів, в зв`язку з чим даний доказ, на думку представника Страхової компанії, не може бути прийнятий судом.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.04.2016 р. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки «ЗАЗ Віда» д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «ДЕО Ланос» д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до постанови Подільського районного суду м.Києва від 16.11.2016 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в зв`язку з порушенням ним п.п.2.3б, 33.2.1 Правил дорожнього руху при керуванні транспортним засобом.

В силу ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню.

Згідно з ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст..1188 ЦК України).

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Відповідно до положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений обов`язок власників транспортних засобів застрахувати цивільно-правову відповідальність водіїв, які керують застрахованим транспортним засобом.

Згідно ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, однак, в межах суми страхового відшкодування.

Відповідно до встановлених судом обставин на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ЗАЗ Віда» д.н. НОМЕР_1 була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування» згідно Полісу серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з ст.23 Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю (ст.26.1 Закону) .

На підставі ст.29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

На підставі ст.36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Відповідно до ст.12 зазначеного Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

В ході розгляду справи встановлено, що на замовлення ТДВ «Експрес Страхування» у відповідності до положень ст.ст.29, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оцінювачем ТОВ «Укравтолізинг» Кубраком Ю.Л. 12.05.2016 р. та 24.05.2016 р. проведено огляд транспортного засобу «ДЕО Ланос» д.н. НОМЕР_2 , та складено протоколи огляду на підставі яких проведена оцінка з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до Звіту № 1426 вартість матеріального збитку з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 26332,74 гривні.

Зазначена сума страхового відшкодування була сплачена на рахунок позивача 23.03.2017 р., що підтверджується платіжним доручення № ЦО00749.

Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром матеріального збитку, визначеного на підставі Звіту № 4642 від 24.11.2016 р., та виплаченою сумою страхового відшкодування.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого йому як власнику пошкодженого транспортного засобу звернувся до ФОП ОСОБА_4 , яким було складено Звіт № 4642.

Відповідно до даного Звіту розмір матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу «Део Ланос» д.н. НОМЕР_2 , становить 51637,70 гривень.

Однак, при складанні даного звіту оцінювачем не враховано наявність слідів попередніх ремонтних робіт, що відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів мають бути враховані при розрахунку розміру матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, які відображені в актах огляду транспортного засобу при складанні Звіту № 1426, що виготовлений на замовлення Страхової компанії.

Зазначені обставини впливають на визначення розміру збитку.

Крім того, як вбачається зі змісту Звіту № 4642 до вартості робіт включені роботи, які не пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, зокрема заміна рамки держномера, однак також впливають на розмір збитків.

Відповідно до положень ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Оскільки Звіт № 4642 складено з порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів він не може бути прийнятий судом до уваги.

Крім того, позивач при зверненні до суду не обґрунтував необхідність проведення повторної оцінки розміру матеріального збитку, зважаючи на те, що така оцінка вже була проведена на замовлення ТДВ «Експрес Страхування».

Позивачем не спростовано висновки оцінювача, викладені у Звіті № 1426, і після отримання страхового відшкодування останній погодився з розміром відшкодування та не оскаржував рішення Страховика.

Також, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що пошкоджений транспортний засіб був відремонтований і витрати на його відновлення перевищують розмір страхового відшкодування.

З огляду на викладене, враховуючи всі встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 25304,96 гривень є необґрунтованими, недоведеними, а отже не підлягають задоволенню.

Звертаючись до суду позивач зазначає, що йому завдана не лише матеріальна шкода, але і моральна шкода, оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження.

Судом встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забоя м`яких тканин шийного відділу хребта та короткочасної втрати свідомості, що підтверджується випискою з історії хвороби, наданої Київською обласною клінічною лікарнею.

Внаслідок отриманих травм позивач зазнав фізичного болю, душевних страждань, а також втрати працездатності, що призвело до зміни способу життя.

Відповідно до роз"яснень викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди" під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно з ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

При з`ясуванні питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння моральних страждань, або втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 гривень є обґрунтованими і доведеними в повному обсязі з огляду на тяжкість отриманих травм та наслідків їх отримання, а також ступеню фізичного болю, якого зазнав позивач.

Як зазначалось вище, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована ТДВ «Експрес Страхування» у т.ч. на випадок завдання шкоди життю і здоров`ю третіх осіб.

Станом на момент розгляду справи позивач не звертався до Страхової компанії з вимогами про відшкодування шкоди, завданої життю і здоров`ю, оскільки доказів таких не надано.

На підставі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача на користь позивач моральної шкоди в розмірі 5000 гривень.

На підставі ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у даній справі, понесені позивачем, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: Товариство з додатковою відповідальністю Страхове компанія «Експрес Страхування» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ) моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, судовий збір в розмірі 101 гривня 76 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя