Рішення

Іменем України

07 березня 2019 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд

в складі:

головуючого судді Малярчук В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, у якому просить поновити йому строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права по борговому зобовязанню ОСОБА_2 від 07 жовтня 2015 року та просить визначити йому додатковий строк два місяці для звернення до суду з заявою про стягнення грошових коштів, оскільки строк позовної давності ним пропущено з поважних причин.

Відповідно до ч. 2-6ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову, зокрема, те що дана справа є малозначною справою і ціна позову не перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно ч. 3 ст. 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання позивач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки, відзиву не подавав.

Згідно правил ч. 6ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимогст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до ч. 4ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив наступне:

07 жовтня 2015 року відповідач ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 позику, грошові кошти в сумі 7000 доларів США, які зобовязався повернути.

Як вбачається з позовної заяви, що відповідач умов договору не виконував, неодноразово позивач звертався до відповідача з усною вимогою про повернення йому позичених коштів, нащо він запевняв його, що кошти йому обов'язкове поверне. Про те, грошові зобов'язання відповідач так і не виконав по даний час. А тому позивач просить поновити йому строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права по борговому зобовязанню ОСОБА_2 від 07 жовтня 2015 року та просить визначити йому додатковий строк два місяці для звернення до суду з заявою про стягнення грошових коштів, оскільки строк позовної давності ним пропущено з поважних причин.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 257 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та пятастатті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

15 листопада 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про захист порушеного права - поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права, у якому просить поновити йому строк позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права по борговому зобовязанню ОСОБА_2 від 07 жовтня 2015 року та просить визначити йому додатковий строк два місяці для звернення до суду з заявою про стягнення грошових коштів, оскільки строк позовної давності ним пропущено з поважних причин.

Однак, на думку суду поновлення строку позовної давності полягає в тому, що суд, господарський або третейський суд, визнавши, що строк пропущено з поважної причини, поновлює перебіг строку позовної давності шляхом винесення рішення про захист порушеного права. У звязку з цим право на позов у науці розглядається у двох аспектах: процесуальному - як право особи, чиє субєктивне право порушено, на предявлення позовної заяви до суду, господарського або третейського суду про захист свого субєктивного права; матеріальному - як право особи на задоволення власних позовних вимог по захисту порушеного права. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судового рішення. Тобто, можна стверджувати, що право на позов у процесуальному аспекті не погашається закінченням строку позовної давності, оскільки позовна давність - це інститут матеріального, а не процесуального права.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення;) примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Так, як позивач ОСОБА_1 не звертався до суду із позовом про стягнення заборгованості за договором позики, відповідно відповідачем ОСОБА_2 не заперечувалося його право на звернення з позовом у звязку із пропуском строку позовної давності, що вказує на безпідставність вимог про поновлення строку позовної давності та обрання позивачем невірного способу захисту свого порушеного права та охоронюваного законном інтересу, у звязку з чим, суд вважає, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права слід відмовити у звязку з безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 257, 256, 267, 261, 1054 ЦК України, суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушеного права відмовити.

Розяснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: