Справа № 473/107/19
РІШЕННЯ

іменем України

"01" березня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Лузан Л.В., при секретарі судового засідання - Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

В січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 06.10.1973 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Проте шлюбні відносини не склалися, у зв'язку з чим сторони з грудня 2015 року проживають окремо. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду, оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб в органах ДРАЦС.

В підготовче судове засідання позивач не з'явилася. Надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримала.

Відповідач у підготовче судове засідання не з'явився. До його початку надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову з підстав, передбачених ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Згідно ст. 112 СК України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх неповнолітніх дітей, що мають істотне значення.

Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, жоден з них не бажає зберегти сім'ю, отже суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112 СК України, має бути розірвано.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 200, 206, 259, 263 - 265, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 06.10.1973 року виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 15 - розірвати.

Після набрання рішення суду законної сили присвоюються прізвища: позивачу - ОСОБА_1, відповідачу - ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В.Лузан