Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання Овсяннікова Т.М., Овсяннікова Т.М.

за участю позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката - Курієць І.В.

представника відповідача адвоката Зайцева М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новотроїцьке Херсонської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 04.02.2019 року звернулася до суду з вказаним вище позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 27.01.2016 року вона з відповідачкою ОСОБА_2 уклала договір позики, згідно якого відповідач отримала грошові кошти в сумі 25300 гривень, які обіцяла повернути в строк до 27.09.2016 року, про що вона власноручно написала розписку, однак вчасно борг не віддала. У зв`язку з чим порушено її права.

Просить стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 25 300,00 гривень, а також у відповідності до вимог ст.625 ЦК України за неналежне виконання грошового зобов`язання інфляційні та 3% річних, що становлять від суми боргу 25300,00 грн. 3% річних з 27.09.2016 року по 04.02.2019 року, що складають (25300,00 х 3% х 859 днів : 365:100 = 1786,25 грн. ). Також інфляційні, нараховані відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 ( зі змінами і доповненнями, внесеними постановами від 17.05.2006р. № 690, від 11.07.2007р. № 913, від 12.03.2008р. № 170, від 13.06.2012р. № 526 та від 29.01.2014р. № 36) за період з вересня 2016 року по лютий 2019 року в розмірі: 8627,30 гривень, згідно наданого розрахунку, та витрати пов`язані зі сплатою судового збору 768,40 гривень.

Позивач та її представник адвокат Курієць І.В. в судовому засідані заявлені вимоги підтримали з підстав викладених у позові та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача адвокат Зайцев М.П. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує, з тих підстав, що його довіритель ОСОБА_2 грошові кошти за розпискою, готівкою від ОСОБА_1 не отримувала.

Вислухавши пояснення сторін, представників, дослідивши письмові докази слід прийти до наступних висновків.

Виниклі правовідносини є цивільними та регулюються нормами цивільного права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 27.01.2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики коштів (розписка), відповідно до якої ОСОБА_2 зобов`язалась виплатити ОСОБА_1 суму в розмірі 25300,00 гривень, які взяла в борг на вісім місяців (а.с.4).

ОСОБА_2 до цього часу борг за вищевказаною розпискою не повернула.

Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, у частині п`ятій статті 11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1.2 ст.1047 договір позики укладається у письмовій формі якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути пред`явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або кількості речей. Частиина 1 ст.1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві борг у строк та в порядку, що визначені договором. Згідно вимог ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ст.625 ЦК, тобто компенсувати знецінення від інфляції та 3% річних.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані та якщо договір позики був укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків, за виключенням, коли договір був укладений під впливом обману та інше.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13.

Тлумачення статей 1046 та 1047 ЦК України свідчить, що по своїй суті розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник (позичальник) кредитору (позикодавцю) за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України у постанові від 18.01.2017 року в справі № 6-2789цс16.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна з сторін повинна довести суду,ті обставини, на які вона посилається.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою від 27.01.2016 року у розмірі 25 300,00 гривень, 3% річних 1786,25 гривень за період з 27.09.2016 року по 04.02.2019 року, суму інфляції 8627,30 гривень за період з вересня 2016 року по лютий 2019 року, адже доказів, що позику не брала, не надала.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,258,259,263,265,268 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 борг за розпискою від 27.01.2016 року у розмірі 25 300,00 гривень, 3% річних 1786,25 гривень, суму інфляції 8627,30 гривень та понесені судові витратипо сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн., всього 36481,95 грн. (тридцять шість тисяч чотириста вісімдесят одна гривня 95 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 07.06.2019 року.

Суддя О.В. Тимченко