Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1150/18
Провадження № 2/494/119/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2019 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області «Про встановлення факту належності будинку на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно»,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просила:

встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 ;

визнати за ОСОБА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування поданого позову позивач посилалась на те, що її матері ОСОБА_3 і бабусі ОСОБА_2 рішення виконкому Березівської селищної ради 15 листопада 1962 р. за №15 було відведено для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 700 м.кв.. Далі 31 січня 1963 р. між виконкомом Березівської селищної ради з одного боку та її матір`ю та бабусею з другого був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений нотаріально та 03 березня 1969 р. зареєстрований на ними на праві особистої власності бюро інвентаризації Березівської міської ради за №1875 в книзі 17 ктр.64. З 1966 р. її мати ОСОБА_3 і бабуся ОСОБА_2 проживають та зареєстровані у вказаному раніше будинку. 27 квітня 1989 р. її бабуся помирає, при цьому її прізвище помилково записали як ОСОБА_2 право на Ѕ частину будинку приймає матір ОСОБА_3 .. 20 травня 2010 р. помирає мати ОСОБА_3 і вона, як спадкоємець першої черги, отримує всі права на вказаний житловий будинок. Проте, оформити своє право на будинок вона не змогла, оскільки була допущена помилка і прізвище бабусі замість правильного ОСОБА_4 було зазначено помилково ОСОБА_5 , у зв`язку з чим нотаріус відмовив їй у реалізації спадкових справ відповідною постановою від 27 квітня 2018 р.. Також, позивач просила розглядати цивільну справу за її відсутності.

Представник Березівської міської ради Одеської області проти задоволення заявлених вимог позивача не заперечувала. Також просив провести розгляд справи за відсутності представника міської ради.

Вивчивши матеріали цивільної справи, на підставі наданих суду доказах і доведення їхньої переконливості суд дійшов до наступного висновку.

21 лютого 1961 р. народилась позивач ОСОБА_1 , що було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з.№25 від 13 березня 1961 р., повторне свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 09 червня 2010 р.. Її батьками були записані ОСОБА_6 і ОСОБА_3 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження шлюбного прізвища за №8 від 29 березня 2018 р. виданого Березівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_7 Петрівна ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклала шлюб з ОСОБА_6 , що було зареєстровано Виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Березівського району Одеської області, 02 травня 1960 р. а.з.№2. Після одруження прізвище подружжя ОСОБА_8 .

06 січня 1979 р. шлюб укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_3 був розірвано, що було зареєстровано Березівським рай відділом ЗАГС, а.з. №03. Свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 . Після розірвання шлюбу прізвище матері позивача ОСОБА_9 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що було зареєстровано Березівським рай ЗАГС, а.з. №48, свідоцтво про смерть НОМЕР_3 .

20 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що було зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області, а.з. №72. Свідоцтво про смерть НОМЕР_4 .

За життя 15 листопада 1962 р. рішенням Виконавчого комітету Березівської селищної ради за №15 було відведено ОСОБА_2 і ОСОБА_10 для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 700 м.кв..

31 січня 1963 р. між виконкомом Березівської селищної ради з одного боку та ОСОБА_2 і ОСОБА_10 з другого був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку, за адресою АДРЕСА_1 . Договір був посвідчений нотаріально та 03 березня 1969 р. зареєстрований за ними на праві особистої власності в бюро інвентаризації Березівської міської ради за №1875 в книзі 17 ктр.64.

Як свідчить з відповіді з Комунального підприємства Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради від 06 липня 2017 р. за №485573.72.17 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_2 і ОСОБА_10 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 31 січня 1961 р., реєстрація від 03 березня 1969 р..

Згідно довідки з виконкому Березівської міської ради Одлеської області від 16 лютого 2018 р. за №02-13/260 ОСОБА_2 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а.з. була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_2 . Разом із нею була зареєстрована та проживала її донька ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Згідно довідки з виконкому Березівської міської ради Одлеської області від 16 лютого 2018 р. за №02-13/261 житловий будинок, за адресою АДРЕСА_3 раніше мав номери НОМЕР_5 а колишня назва вулиці Бурячевського.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 12 квітня 2017 р. по справі №494/120/17 був встановлений такий, що має значення юридичний факт, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 є дочкою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 з 2000 р. постійно проживає у житловому будинку за адресою АДРЕСА_3 . Після смерті матері ОСОБА_3 у 2010 р. позивач фактично прийняла спадщину, оскільки проживає у будинку, підтримує його у належному стані, сплачує кошти за комунальні послуги.

Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свободи чи законних інтересів, а суди згідно ч.1 ст.19 ЦПК України розглядають справи у порядку цивільного судочинства, що виникають х цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому засіданні можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

На думку суду факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної сумісної власності житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 м АДРЕСА_3 Одеської АДРЕСА_4 знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Так, у судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_11 і ОСОБА_3 є матір`ю і дочкою, що вони мешкали та були зареєстровані за тою самою адресою до дня своєї смерті.

Таким чином суд вважає, що власник Ѕ частини житлового будинку ОСОБА_2 і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 є однією і тою самою особою, а написані по різному її прізвища є суто технічною помилкою, яка виникла при оформленні документів.

Згідно до ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились в насідок його смерті.

Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ч.1 ст.1270 ЦК України він не подав заяву до нотаріальної контори про відмову у прийнятті спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні позивач відмови від спадщини не заявляла.

Таким чином суд вважає, що до позивача перейшли права та обов`язки її матері щодо спадщини, яка складається, як встановлено судом з житлового будинку АДРЕСА_3 .

Відповідно до положень ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах не заборонених законом, а виходячи з того, що 27 квітня 2018 р. державним нотаріусом Березівського районного нотаріального округу Одеської області було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, то у позивача іншого ніж судового захисту своїх невизнаних прав не має.

З огляду на вищевикладене суд вважає, за можливо позов задовольнити та визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Березівської міської ради Одеської області «Про встановлення факту належності будинку на праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно» - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30-ти днів з дня його проголошення через Березівський районний суд Одеської області до Одеського Апеляційного суду, а особами які не були під час проголошення у той же строк з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: ____________________________________________-