Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4526/18
Провадження № 2/191/1294/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 ; третя особа: Орган опіки та піклування Синельниківської міської ради про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що протягом 2008 року вона проживала з відповідачем однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , про зроблено відповідний актовий запис №246 від 12.08.2009 року. З листопада 2009 року їхні з відповідачем фактичні шлюбні відносини припинено. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2010 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженням в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Син ОСОБА_3 проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 , і знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, аліментів вона від відповідача не отримувала жодного разу, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів. Заборгованість по виплаті аліментів складає 57 533, 15 грн., що підтверджується розрахунком № 185, виданого 09.04.2018 року державним виконавцем Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби. Протягом багатьох років ОСОБА_2 життям сина ОСОБА_3 не цікавився,не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні, не відвідував жодного разу школи і не цікавився успіхами свого сина, не підтримував сина у хвилини тяжкого морального спаду. Вважає, що відповідач ігнорує навіть факт спорідненості з сином, так як не спілкується з ним навіть в обсязі, необхідному для його нормального усвідомлення, і взагалі не цікавиться станом здоров`я своєї дитини. Вона проживає разом з сином, вони мають нормальні житлово-побутові умови, вона повністю утримує сина, займається його вихованням, нею створені всі необхідні умови для нормального розвитку дитини, життя та навчання.
Просить суд позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Синельникове, батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
До початку проведення судового засідання представник позивача Третяк І.П . надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позов підтримала та просила суд його задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Синельниківської міської ради Сітало Н.М. надала суду заяву про можливість розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила суд їй задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, відповідно до ч.1ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положеннямст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та зіставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що позивач і відповідач у справі є батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, що встановлено із наданої суду копії виданого 12 серпня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 .
На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 квітня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стягнуто аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народженням в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
З довідки від 12.09.2018 року виданої квартальним комітетом №11 м. Синельникове вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм неповнолітнім сином: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батько ОСОБА_2 у вихованні і матеріальному утриманні сина ніякої участі не приймає.
З довідки №52 від 13.09.2018 року виданої в.о. директора Загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №1 м. Синельникове вбачається, що син ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - учень 3-го класу ЗОШ №1 м. Синельникове, виховується мамою, батько ОСОБА_2 з сім`єю не проживає, в вихованні сина участі не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням сина не цікавиться.
Відповідно до розрахунку №185 від 09.04.2018 року, виданого державним виконавцем Синельниківського МРВ ДВС у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 станом на 01.04.2018 року має заборговані по аліментам стягнутим на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 57 533, 15 грн.
Згідно довідки №365 від 04.09.2018 року виданої державним виконавцем Синельниківського МРВ ДВС у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 не отримувала аліменти з ОСОБА_2 у період з 01.02.2018 року по 31.07.2018 року, згідно виконавчого листа №2-504 виданого Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В матеріалах справи знаходиться висновок органу опіки та піклування Синельниківської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його сина ОСОБА_3 , відповідно до якого, враховуючи інтереси та думку малолітнього, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування висновку зазначили, що малолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Синельниківського міськрайонного суду від 30 квітня 2010 року ОСОБА_2 призначено аліменти на утримання дитини. Згідно з довідкою Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції від 09 квітня 2018 року заборгованість по виплатам аліментів складає 57 533 гривні. Відповідно до довідки голови квартального комітету №11 ОСОБА_4 від 12 вересня 2018 року малолітній ОСОБА_3 постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 . Батько ОСОБА_2 участі у вихованні та житті сина не приймає, матеріально матері не допомагає. Відповідно до акту обстеження умов проживання служби у справах дітей міської ради від 13.09.2018 за адресою: АДРЕСА_1 , дитина забезпечена усім необхідним для розвитку та виховання: є окрема кімната, місце для сну, навчання та відпочинку, іграшки, одяг, взуття, навчальний матеріал. Відповідно до довідки адміністрації Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІИ ступенів № 1 від 13.09.2018 встановлено, що батько дитини, ОСОБА_2 участі у житті сина не приймає, батьківські збори не відвідує, навчанням сина не цікавиться.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 майже з самого народження дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків з виховання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , життям та здоров`ям останнього зовсім не цікавиться, вихованням та його утриманням не займається, фактично переклавши цей обов`язок на позивача ОСОБА_1
Викладене вище, безумовно свідчить про те, що відповідач не проявляє батьківської турботи до сина, тобто фактично самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків, що має наслідком позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не можу бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. 150, п.2 ч.1 ст.164, ст.165, 166 СК України, ст.ст. 55, 60, 62, 67, 68, 71- 74 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Синельникове Дніпропетровської області відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , судові витрати в розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Г. В. Бондаренко