Справа № 127/5840/19
Провадження № 2/127/815/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого суддіДернової В.В.,
секретаряТронт М.О.,

за участі представника відповідача - адвоката Клепікової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину. Позивач повідомила, що вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.02.2013 року (справа №203/5947/12). Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно виконавчого листа №128/153/15-ц від 29.12.2015 року, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2015 року (справа №128/153/15-ц) з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягуються аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 25.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, з часу присудження аліментів дитина підросла, потребує більшого матеріального утримання; аліментів в розмірі 500 грн. на сьогодні не достатньо для належного забезпечення умов життя дитини, їх розмір значно нижчий, ніж встановлений законом прожитковий мінімум для дитини відповідного віку; відповідач взмозі сплачувати аліменти в більшому розмірі, однак добровільно цього не здійснює. Окрім того, позивач зазначила, що дитина хворіє, перебуває на обліку під постійним наглядом дитячого хірурга із захворюванням - варикозне розширення комунікативних вен правої гомілки з розширенням та неспроможністю медіального литкового перфоранта, у зв`язку з чим проходить постійні медичні обстеження - УЗД, аналізи, за які щомісячно сплачується по 600 грн.; також дитина проходить курс психокорекції у психолога, одне заняття коштує 300 грн., всього на психолога витрачено 1200 грн. Крім того, щомісячно оплачуються додаткові витрати на приватні уроки із викладачами для підготовки дочки до ЗНО (англійська мова 1 заняття - 150 грн., 2 рази на тиждень, українська мова 1 заняття - 100 грн., 3 рази в тиждень) загалом в місяць витрачається 2200 грн. Позивач зазначає, що додаткові витрати на дочку - 4000 грн. щомісячно. Враховуючи зазначене, позивач просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на її користь на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з часу звернення до суду, а також стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на лікування та розвиток дитини в розмірі 2000 грн.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.04.2019 року витребувано від Головного управління ДФС у Вінницькій області відомості щодо доходів ОСОБА_2 як фізичної особи за період з 01.01.2017 року до теперішнього часу; витребувано від Державної прикордонної служби України відомості щодо перетину громадянином України ОСОБА_2 державного кордону України за період з 01.01.2018 року до теперішнього часу.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, просила їх задовольнити.

Представник відповідача - адвоката Клепікова О.С. у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 25.03.2019 року (а.с. 30-33).

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.02.2013 року (справа №203/5947/12) (а.с.8).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітню дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 05.01.2005 року (а.с.9).

Згідно виконавчого листа №128/153/15-ц від 29.12.2015 року, виданого Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2015 року (справа №128/153/15-ц), з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягуються аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 25.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7).

Згідно із довідкою Головного Управління ДФС у Вінницькій області від 12.04.2019 року №12955/9/02-32-08-01-24, ОСОБА_2 згідно інформаційної бази Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 кварталу 2017 року до 4 кварталу 2018 року, доходи не отримував.

Як вбачається із інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 16.04.2019 року №0.184-14280/0/15-19, ОСОБА_5 перетинав державний кордон України у напрямку виїзду 12.03.2018 року, 17.06.2018 року, 19.09.2018 року.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Положеннями ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

З огляду на викладене, суд вважає справедливим та обґрунтованим визначити розмір аліментів на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рiшенням законної сили, тобто позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем додаткових витрат на утримання дитини слід зазначити таке.

Положеннями ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення; додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь половину понесених нею додаткових витрат на лікування та розвиток дитини в розмірі 2000 грн.

Згідно квитанцій від 13.12.2018 року, 17.12.2018 року, 22.12.2018 року, 18.01.2019 року, позивачем ОСОБА_1 оплачено бесіди - консультації психолога із дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у медичному центрі «Альтамедика» у загальному розмірі 1188 грн. (297 грн. - вартість однієї бесіди - консультації) (а.с. 15-18).

Будь - яких інших доказів на підтвердження понесення позивачем заявлених додаткових витрат на лікування та навчання дочки, суду надано не було.

Враховуючи вищезазначене, з відповідача підлягає стягненню половина понесених позивачем додаткових витрат на дитину у розмірі 594 грн. (1188 грн. (оплата бесіди - консультації психолога) : 2 = 594 грн.), інша сума витрат, заявлена позивачем, стягненню не підлягає, оскільки не доведена належними доказами.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини", ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 180- 183, 185 СК України, ст. 13, 81, 141, 279, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів та стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання судовим рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 594 грн. додаткових витрат.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 12 травня 2015 року про стягнення аліментів відкликати після набрання даним судовим рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення суду складено 05.06.2019 року.

Суддя :