Справа № 456/952/19
Провадження № 2/456/817/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" травня 2019 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря Сунак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2018 на 14 км +266,4 м. автодороги Стрий Івано Франківськ» у напрямку до м.Стрия Львівської області, поблизу м. Моршин, мала місце дорожньо транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем марки «Volkswagwn Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .. В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

29.10.2018 вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу АК/4096852 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

06.03.2018 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в результаті чого в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зареєстровано страхову справу №18-32-3371. Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 186 204 грн., з яких: 44 676 грн. - моральна шкода, 7 500 грн. - витрати на поховання, 134 028 грн. - відшкодування на утримання неповнолітньої доньки.

Станом на 31.05.2018 страховою компанією здійснено часткову виплату страхового відшкодування потерпілим в розмірі 61023 грн., що включає: відшкодування моральної шкоди в розмірі 44 676 грн. та відшкодування шкоди, пов`язаної із втратою годувальника у розмірі 16 347,50 грн. утриманцю померлого донці ОСОБА_5 ..

Наступні виплати страхового відшкодування на утримання ОСОБА_5 у розмірі 117 680,5 грн. страхова компанія розстрочила на щомісячні платежі. Вказане рішення страхової компанії щодо розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання доньки загиблого суперечить вимогам закону, а тому просить позовні вимоги задоволити.

Окрім цього за прострочення виконання грошового зобов`язання, вважає, що на її користь з відповідача повинна бути стягнута пеня за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, три проценти річних та індекс інфляції за весь час прострочення, що за період з 21.01.2019 по 13.03.2019 становить 8 177,98 грн.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Ільків М.М. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив суд такі задоволити повністю. Додатково пояснив, що позивачка є дружиною померлого ОСОБА_4 , після смерті якого на її утриманні залишилась їх спільна неповнолітня дитина ОСОБА_5 .. Страховою компанію було виплачено у загальному 61 023 грн., з яких 16 347,50 грн. утриманцю померлого, у зв`язку з втратою годувальника. Решта суми розстрочена на щомісячні платежі, що суперечить вимогам ст. 27.2 та 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Також просив суд стягнути з відповідача у користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу у розмірі 7 500 грн. у підтвердження чого надав детальний опис наданих ним послуг та квитанцію про оплату.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Пояснила, що ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснило виплату суми страхового відшкодування у розмірі 61 023 грн., а решта суми у розмірі 117 680,50 грн. розтермінована у відповідності до ст. 1202 ЦК України на щомісячні платежі, які повинні проводитись у період з січня 2019 по лютий 2025. Також вказала, що сума страхового відшкодування згідно графіку виплат сплачена позивачці по квітень 2019.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, що брали участь в справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.

Так судом з`ясовано, що 15.02.2018 на 14 км +266,4 м. автодороги Стрий Івано Франківськ» у напрямку до м.Стрия Львівської області, поблизу м. Моршин, мала місце дорожньо транспортна пригода, під час якої автомобіль марки «Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив виїзд на зустрічну смугу руху та зіткнення з автомобілем марки «Volkswagwn Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 .. В результаті ДТП пасажир автомобіля марки «Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 а.с.13/

Відповідності до свідоцтва про укладення шлюб серії НОМЕР_4 виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Івано-Франківській області 28.01.2017 зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_8 ». /а.с.12/

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_5 батьками якої записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 /а.с.12/

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 15.02.2018 зареєстровано кримінальне провадження №0000132 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, - що підтверджується витягом з ЄРДР./а.с.13/

29.10.2018 вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки./а.с.26-28/

Відповідальність водія транспортного засобу - автомобіля марки«Renault Kengo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована згідно полісу №АК/4096852 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА»./а.с.14/

06.03.2018 на адресу ПАТ «НАСК «ОРАНТА» надіслано заяву про виплату страхового відшкодування в інтересах матері, батька та дружини загиблого, а також в інтересах його доньки ОСОБА_5 .. В результаті чого в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» зареєстровано страхову справу №18-32-3371./а.с.3/

Загальна сума страхового відшкодування з урахуванням встановленого ліміту страхового відшкодування складає 186 204 грн., з яких: 44 676 грн. - моральна шкода, 7 500 грн. - витрати на поховання, 134 028 грн. - відшкодування на утримання неповнолітньої доньки.

Станом на 21.01.2019 страховою компанією здійснено часткову виплату страхового відшкодування потерпілим, зокрема здійснено виплату на утримання доньки у розмірі 16 347,50 грн. Згідно страхових актів № ОЦВЗ -18-32-3371/1, № ОЦВЗ -18-32-3371 НОМЕР_6 , ОЦВЗ -18-32-3371 НОМЕР_7 , ОЦВЗ -18-32-3371/4 здійснено виплату страхового відшкодування ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 кожному у розмірі 11 169 грн. моральної шкоди, а разом 44 676 грн. /а.с.31-35/ Таким чином судом встановлено та таке не заперечувалось представником відповідача, що загальна сума страхового відшкодування, яка була виплачена на користь потерпілих становить 61 023,50 грн..

Наступні виплати страхового відшкодування на утримання доньки померлого ОСОБА_5 страхова компанія розстрочила на щомісячні платежі, які повинні сплачуватися у період з січня по лютий 2025 , згідно графіку виплат до страхового акту № ОЦВЗ -18-32-3371/5 /а.с.36/.

Також судом встановлено, та не заперечувалось представником позивача у судовому засіданні, що згідно графіку виплат страховою компанією було виплачено на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за лютий, березень та квітень 2019 у сумі 4 491 грн..

Згідно ст.1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ст. 8 Закону страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Статтею 9 Закону передбачено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно зі ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Пунктом 23.1 ст. 23 Закону передбачено, що шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є, зокрема, шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Статтею 1200 ЦК України встановлено, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Шкода відшкодовується дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років). Шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Разом з тим, відповідно до ст. 27.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка є спеціальною нормою, що регулює спільні правовідносини, страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених ст.1200 ЦК України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Статтею 27.5 встановлено, що відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

Суд приходить до переконання, що розтермінування виплати страхового відшкодування на утримання дитини загиблого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суперечить положенню ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з огляду на наступне.

Так, ст. 36.2 вищевказаного Закону передбачено, що страховик, приймаючи рішення про виплату страхового відшкодування, зобов`язаний виплатити його в передбачений 90-денний строк з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Тобто, вказана вище норма встановлює обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування та не дає страховику право на розтермінування виплати страхового відшкодування поза межами 90-денного строку з моменту отримання заяви про виплату страхового відшкодування.

Однак, всупереч ст.36.2 Закону, страховиком здійснено лише часткову виплату страхового відшкодування.

Згідно з ст.2.1 Закону «Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про страхування", цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства, України, то застосовуються норми цього Закону.»

Стаття ст. 1202 ЦК України передбачає, що відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого здійснюється щомісячними платежами.

Однак, ЦК України є загальним нормативно-правовим актом, а Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним нормативно-правовим актом та регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Тобто, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає спеціальні до ЦК України строки виплати страхових відшкодувань у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відтак: саме спеціальний закон підлягає застосуванню при відшкодуванні страховиком шкоди, заподіяної смертю особи при експлуатації наземних транспортних засобів.

На підставі вищевикладеного, проаналізувавши наведені норми законодавства суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, з відрахуванням тих виплат, які уже були проведені, а саме у розмірі 113 189, 50 коп. однією виплатою, що відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин здійснене для забезпечення прав дитини на рівень життя, достатній для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Що стосується позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування, три проценти річних та індекс інфляції за весь час прострочення, що за період з 21.01.2019 по 13.03.2019 становить 8 177,98 грн., то суд приходить до переконання що такі підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст. 20 Закону Укораїни «Про страхування» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір являється обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Разом з тим, питання стягнення пені за прострочення виплати страхового відшкодування регулюється ст.36.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка є спеціальною нормою, що застосовується до спірних правовідносин, так як вони виникли з приводу неналежного виконання обов`язків страховиком За кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки, з моменту отримання відповідачем заяви про виплату страхового відшкодування пройшло більше одного року, однак ПАТ «НАСК «ОРАНТА» не виплачено належного страхового відшкодування у зв`язку з втратою годувальника, що свідчить про прострочення такої виплати з

вини страхової компанії, а тому страховик на підставі п.36.5 Закону зобов`язаний сплатити потерпілій пеню за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, а саме за період з 21.01.2019 по 13.03.2019 у розмірі 5 919,49 гривень (розрахунок пені долучено позивачем до позовної заяви).

Окрім цього у відповідності до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення».

Так як зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, тому таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України.

Саме така правовий висновок викладений у поставнові Верховного Суду від 30.01.2019 № 639/9965/15-ц, яку суд у відповідності до ст. 263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин

У зв`язку з вищенаведеним, оскільки ПАТ НАСК «Оранта» прострочило виконання грошового зобов`язання, то стягненню на користь позивача підлягають також інфляційні втрати у розмірі 1765,20 грн та 3% річних у розмірі 493,29 грн., (розрахунок яких долучено позивачем до позовної заяви) /а.с.50/.

Відповідачем доказів щодо неправильності нарахування пені, інфляційних витрат та 3% річних чи періоду за який вони нараховані, суду не надано, та такий розрахунок представником відповідача у судовому засіданні не спростований.

Окрім того, відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Стороні, на користь якої прийняте рішення, для отримання відшкодування витрат на правову допомогу слід довести: факт і тривалість надання їй правової допомоги; факт надання допомоги адвокатом або іншим фахівцем у галузі права; факт оплати правової допомоги.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду надано копію ордеру серії ЛВ № 139990 від 13.03.2019 про надання правової допомоги адвокатом Ільків М.М., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, детальний опис наданих послуг від 14.05.2019, а також оригінал квитанції від 14.05.2019 про сплату 7 500 грн.. У зв`язку з цим, заявлені представником позивача вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7500 гривень підлягають до задоволення, так як такі підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір в сумі 1921 гривні підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна

акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 113 189 (сто тринадцять тисяч сто вісімдесять дев`ять) гривень 50 коп.

Стягнути Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України у розмірі 5919 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`ятнадцять) гривень,49 коп., 3% річних у розмірі 493 (чотириста дев`яносто три) гривні 29 коп., інфляційні витрати у розмірі 1765 (одна тисяча сімсот шістдесять п`ять) гривень 20 коп. та 7 500 (сім тисяч п`ятсот гривень) 00 коп. за послуги професійної правничої допомоги.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь держави судовий збір у розмірі 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_8 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» ідентифікаційний код 00034186, місцезнаходження: м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д.

Суддя: Н. М. Янів