Справа №639/7356/18
Провадження №2/639/740/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретарів - Кузнецової А.О., Пивоварової Т.В.,

представників відповідача Козаченка В.В., Кравцова С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник АТ КБ «Приватбанк» з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 45 258,05 грн. за кредитним договором № б/н від 29.10.2012 року та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.10.2012 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 20 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті позивача, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим і утворилася заборгованість, яка станом на 28.11.2019 року становить 45 258,05 грн.

У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.02.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання.

У судовому засіданні 07.03.2019 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Кравцовим С.О. подано відзив на позов, в якому останній зазначив, що позивачем не надано суду доказів оформлення та укладання між сторонами та відповідно отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Правил надання послуг (виконання робіт) і Тарифів, що б в сукупності із Заявою, свідчило про укладений у належній формі договір між сторонами про надання банківських послуг. Крім того, позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів позичальник, підписуючи заяву позичальника. Відсутність позову про визнання кредитного договору недійсним як оспорюваного правочину не може бути перешкодою для неврахування інтересів позичальника при вирішенні справи за позовом банку до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, враховуючи, що за умовами заяви позичальника, остання разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами надання послуг (виконання робіт) та Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг, а долучений позивачем до матеріалів позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, не містить підпису позичальника. Крім того, долучені до матеріалів справи Умови та Правила надання банківських послуг не містять відомостей про дату їх прийняття/затвердження. Позивачем не надано доказів того, що відповідна карта передбачена умовами Заяви, була видана відповідачу, як і не надано відомостей, що підтверджують тип та строк дії Картки, що є істотними умовами договору, доказів зарахування кредитних коштів на картку. При цьому, матеріали справи також не містять відомостей, що підтверджують факт наявності заборгованості відповідача за кредитним договором у розмірі, який зазначений позивачем, враховуючи що, як вбачається з поданої позовної заяви, відповідачу позивачем було надано кредит у розмірі 20 000 гривень, при цьому згідно заяви позичальника на оформлення картки, розмір кредитного ліміту взагалі не визначено. Також, позивачем не було надано суду доказів відкриття на ім`я відповідача рахунку, виписки по даному рахунку, який і мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості, та з якого суд мав би встановити який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником. Наданий же позивачем до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості за договором б/н від 29.10.2012 року не є належним та допустимим доказом наявності цивільно-правових відносин між сторонами у справі, оскільки по суті є калькуляцією, якою позивач обґрунтовує розмір своїх вимог. Однак розрахунок заборгованості не є тим документом, який підтверджує наявність або відсутність коштів на рахунок особи та факт проведення певних фінансових операцій. Водночас, навіть калькуляція надана позивачем містить арифметичні помилки. Так, за даними наведеними в розрахунку розмір нарахованих відсотків має складати 11011.19 грн., а не 11 861,27 грн., як зазначено в позові. Аналогічні розбіжності існують і в розрахунку щодо пені яка згідно з даними, наведеними в таблиці, має становити 12 101,13 грн.. а не 13 001,13 грн. як зазначено в позові. У зв`язку з викладеним представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представником позивача 29.03.2019 року за вх. №8493 подано на адресу суду відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що ОСОБА_1 (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву № б/н від 29.10.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 20 000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті Позивача (www.privatbank.ua) АТ Комерційний банк «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила). Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку, (п.п. 1.1.1.69, 1.1.1.70 Умов). Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Отже, укладення кредитного договору чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії для придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п. 1.1.1.107, 2.1.1.11 Умов) ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.76 Умов) яку отримав відповідач та мобільний телефон який вказав відповідач (п. 1.1.1.17 та п. 1.1.1.18 Умов) в Заяві. Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною договору. Перелік може змінюватись та доповнюватись, про що власник картки повідомляється відповідно до умов та правил. Необхідно відзначити, що виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Разом з тим, позивачем надана до суду копія анкети-заяви від 29.10.2012 року, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Так, Банком неодноразово було зміненокредитний ліміт про що надається Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що Відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Одночасно, посилання відповідача на постанову ВСУ по справі № 6-16цс15 позивач вважає недоречною. Твердження відповідача, що в матеріалах справи відсутні докази ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Відкриття карткових рахунків та їх обслуговування регулюється ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Положенням про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою НБУ № 705 від 05.11.2004 р. та «Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженою постановою правління НБУ № 492 від 12.11.2003 року. У відповідності до положень чинного законодавства відповідач пройшов ідентифікацію у Приватбанку та йому було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 та видана картка із таким самим номером. 06.10.2016 року відповідачу було перевипущено кредитну карту на престижну картку «Універсальна Gold» відповідно до Тарифів якої відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,5 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці. На підтвердження заборгованості ОСОБА_2 надано розрахунок заборгованості та виписку по рахунку. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-бухгалтерської експертизи з метою з`ясування питання наявності або відсутності заборгованості відповідача за кредитним договором не проводилась, а тому підстави вважати даний розрахунок заборгованості неналежним відсутні. У зв`язку з викладеним представник позивача підтримує позов у повному обсязі та просить його задовольнити.

17.04.2019 року на адресу суду за вх. №10559 надійшли письмові пояснення представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , в яких останній просить відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання 20.05.2019 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Представники відповідача ОСОБА_1 . Кравцов С.О. надав заяву, в якій просив розглянути вказану справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечував у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові докази, заяви по суті справи, приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі Анкети-заяви ОСОБА_1 від 29.10.2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_1 . виявила бажання оформити на її ім`я ОСОБА_4 (депозит ОСОБА_5 . При цьому у вказаній анкеті-заяві не зазначено про встановлення будь-якого розміру кредитного ліміту на картковий рахунок, не вказано розмір відсотків за користування кредитом, а також відсутні відомості про отримання або бажання отримати відповідачем кредитної картки. Вказане вбачається зі змісту копії анкети-заяви, доданої до позову (а.с.10).

Позивач в обґрунтування позову посилається на розрахунку заборгованості, де вказано, що станом на 28.11.2018 року відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за договором №б/н від 29.12.2012 року у розмірі 45 258,05 грн., з яких: тіло кредиту 17 764,31 грн.; нараховані відсотки за користуванням кредитом 11 861,27 грн.; нарахована пеня 13 001,13 грн., штрафи 2 631,34 грн. (а.с.6-9).

ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на надані суду докази, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо укладання кредитного договору, в якому чітко визначено умови надання кредиту та його погашення, оформлення платіжної картки, оскільки, з огляду на зміст анкети-заяви відповідач взагалі виявила бажання отримати сберкнижку (депозит), а не платіжну карту кредитку.

Представником позивача на підтвердження позовних вимог надана довідка про те, що між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки НОМЕР_1 (дата відкриття 21.07.2014, термін дії 04/18) та 892376 (дата відкриття ІНФОРМАЦІЯ_1 , термін дії 04/18) (а.с.77). Отже будь-яких доказів отримання саме відповідачем ОСОБА_1 платіжної кредитної картки суду не надано.

При цьому у виписці щодо руху коштів на картковому рахунку за період з 01.10.2012 року по 19.03.2019 року, наданому представником позивача (а.с.70-76) також відсутні відомості, що свідчили б про момент початку користування карткою відповідачем або отриманням нею картки 29.12.2012 року.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, а отже, і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування, зокрема, в ч.1 зазначеної статті визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В даному випадку позивачем не представлено належних та допустимих доказів, які свідчили б про укладення між позивачем та відповідачем саме того договору з відповідними умовами № б/н від 29.10.2012 року, про невиконання якого йдеться в позові, а також доказів отримання відповідачем кредитної картки. Представником відповідача та відповідачем дані обставини також не визнані.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

З огляду на викладене, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності,суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.10.2012 року з ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі, то судовий збір на користь позивача не стягується.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 262-265 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, адреса для листування: м. Дніпро, вул. Набережна перемоги, буд. 50, , р/р № НОМЕР_2 , МФО №305299;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29.07.2009 року, ІПН: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 06.06.2019 року.

Суддя Н.В. Баркова