Справа № 473/1897/19
РІШЕННЯ

іменем України

"28" травня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Ротар М.М.

при секретарі Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту з майна

встановив

03 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в якому просив зняти арешт з частки майна, що належить йому, накладений постановою державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кирко А.Г. про арешт майна боржника від 13.06.2008 року в межах виконавчого провадження номер 5711180 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-2434 виданого 18.12.2007 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 28 500 грн..

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він є власником 1/2 частки житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 Леніна) №8. Власником іншої 1/2 частки є відповідач ОСОБА_2

Посилаючись на те, що арешт на житловий будинок був накладений невірно, так як і рішенні суду, яке стало підставою для реєстрації обтяжень не зазначено відомостей про накладення арешту на майно, а було зазначено лише стягнення коштів, крім того заборгованості по вказаному виконавчому провадженню не має, а тому вважає, що арешт майна втратив свою необхідність та порушує його законні права та інтереси щодо розпорядження майном, власником якого він є.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву, в якій просила розгляд справи здійснювати без її участі, не заперечує проти задоволення заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи відповідно до ст. 229 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 13.06.2008 року державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кирко А.Г. винесено постанову про арешт майна ОСОБА_4 та оголошення заборони його відчуження, в межах виконавчого провадження ВП № 5711180, що було відкрите 19.12.2007 р. за заявою стягувача ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа № 2-2434 виданого 18.12.2007 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики в сумі 28 500 грн..

На підставі свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області Нехимчуком К.Б. 19.01.2010 року ОСОБА_1 належить Ѕ частка житлового будинку АДРЕСА_2 , розташований за адресою: АДРЕСА_3 Таборівка, Вознесенський район, Миколаївської області вулиця Центральна ( до перейменування Леніна), в зв`язку з визнанням прилюдних торгів, що не відбулись, та акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого відділом державної виконавчої служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власниками житлового будинку АДРЕСА_2 Леніна) є позивач ОСОБА_1 (1/2 частка) та відповідач ОСОБА_2 (1/2 частка).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 21.10.2011 року ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .Спадкоємцями після його смерті є відповідачі - дружина ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_3 , які прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріальної контри з заявами про прийняття спадщини. (спадкова справа №9-2013)

Відповідно до постанови про відмову у вичненні нотаріальної дії від 13.02.2019 року № 303/02-31, що була винесена приватним нотаріусом Вознесенського районного нотаріального округу під час перевірки відсутності заборони відчуження та/або арешту майна було виявлено арешт нерухомого майна на житловий будинок АДРЕСА_2 до перейменування Леніна), зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Другою вознесенською державною нотраіальною конторою Миколаївської області на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області № 2-2434 від 18.02.2007 року

В судовому засіданні було встановлено, що на даний час відсутня заборгованості по виконавчому листу № 2-2434, що був виданий 18.12.2007 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області, в зв`язку з її повним погашенням.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Згідно ч.1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Згідно з ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі, від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Враховуючи викладене, та той факт, що арешт майна створює перешкоди позивачу в реалізації свого права на вільне розпорядження своїм майном, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.316, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.76-83, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження"суд

ухвалив

позов - задовольнити.

Зняти арешт з Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 , та який був накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13 червня 2008 року державним виконавцем Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області Кирко А.Г. та внесений в єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 7390373 від 13.06.2008 року, на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду № 2-2434 від 18.12.2007 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.М. Ротар