Справа № 127/9434/19
Провадження № 2/127/1339/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01.10.2019 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про позбавлення батьківських прав та зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Служби у справах дітей Вінницької міської Ради про зміну розміру аліментів та позбавлення батьківських прав на дитину, яким просила суд змінити розмір аліментів, що був встановлений рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та покласти на відповідача судові витрати в справі.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказала, що 09 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 . 12.03.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2012 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року до повноліття дитини. Виконавчий лист за цією справою перебуває на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої службі м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

На даний момент неповнолітній син сторін ОСОБА_3 потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, з чим збільшуються потреби в навчанні, розвитку та іншому. Позивач вважає за доцільне змінити спосіб стягнення з відповідача аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, а саме стягнути з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, оскільки на даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього ОСОБА_3 одягом, харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків, а відповідач не приймає участі у вихованні та розвитку дитини ні в матеріальному, ні в психологічному плані, ухиляється від сплати аліментів, має мінливий дохід. Відомостей про його заробітну плату у позивача немає.

На обґрунтування вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав позивач вказала, що ОСОБА_2 з 2013 року ухиляється від виконання своїх обов`язків з утримання сина, аліменти не сплачує, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує йому належного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток дитини, не спілкується з ним. Відповідач не бере участі й у вихованні сина, не відвідує батьківські збори, не забирає дитину зі школи.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судових засідань шляхом направлення судової повістки, в судові засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської Ради, яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань, в судове засідання не з`явилась, але подала до справи висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Вінницької міської Ради від 01.10.2019 р. №01-00-011-48923 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо його неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 09 лютого 2012 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області № 2-172/13 від 12.03.2013 року було задоволено позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу із ОСОБА_2 .

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області № 2-894/12 від 14.11.2012 року було задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в тому числі, про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 400,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.10.2012 року і до досягнення ним повнолітня.

Згідно з довідкою Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області № 36981058 від 28.03.2019 року відповідач не сплачує аліменти та заборгованість по сплаті аліментів станом на 28.02.2019 року складає 20 730,00 гривень.

Відповідно до положень ст. 180 ч.1 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Положеннями ст. 183, ч. 1 ст. 184 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України).

Правовою позицією ВСУ в справі за № 143цс13 визначено, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (Зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року внесено зміни до ст. 182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789ХІІ (789912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини. Батьки, або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Виходячи з вищевикладеного, суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо та в їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, з метою захисту права дитини на належне утримання, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, керуючись змінами в законодавстві, якими вдосконалено порядок стягнення аліментів та визначено їх мінімальний розмір на одну дитину, зважаючи на те, що на даний час позивач не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітнього ОСОБА_3 одягом, харчуванням, засобами гігієни, не має змоги оплатити у разі потреби його лікування, відвідування необхідних гуртків, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини, ухиляється від сплати аліментів, має мінливий дохід, у позивача немає відомостей про його заробітну плату, тож суд дійшов висновку, що після ухвалення рішення від 14.11.2012 року про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина, не лише змінилося законодавство, а й інші фактичні обставини справи, які настали вже після прийняття рішення про стягнення аліментів, тож вимоги позивача про зміну способу стягнення та розміру аліментів відповідають інтересам дитини та підлягають задоволенню.

Розглядаючи вимогу позивача щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено наступне.

З Довідки ВПГ "Дельфін" № 105 від 21.03.2019 року вбачається, що відповідач не бере участі у вихованні сина ОСОБА_3 , не спілкується з вчителями, не відвідує батьківські збори, не забирає дитину зі школи додому.

Згідно з висновком про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , орган опіки та піклування Виконавчого комітету Вінницької міської Ради вважає позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Перелік обов`язків батьків з виховання дитини викладений в ст.150, 151, 153-156 СК України.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та людської гідності. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (ч. 1 ст. 164 СК України).

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, тощо.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що суду надано достатньо доказів про те, що ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток сина, не забезпечує необхідних умов для його проживання, харчування, навчання, медичного догляду, не спілкується з дитиною в обсязі, достатньому для його нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, що в своїй сукупності суд розцінює як ухилення батька від виконання батьківських обов`язків відносно сина, а тому позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підлягає задоволенню у повному обсязі.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., ст.ст. 150 ч. 2, 164-166, 180 ч.1, 181 ч.3, 183 ч. 5, 184 ч.1 СК України, ст.ст. 4, 10, 11, 76-81, 89, 141, 263- 265, 280-283 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 14.11.2012 р. в справі №2-894/12, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 400 грн. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , у відшкодування витрат із сплати судового збору 768,40 грн.

Позивач може оскаржити заочне рішення суду в загальному порядку.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 07.10.2019 р.

Суддя