Провадження № 4-с/761/55/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря: Орел П.Ю.

представника заявника: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні №54181127, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2018 скаржник ОСОБА_2 звернулася Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною скаргою на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні №54181127.

Свої вимоги скаржник обґрунтовувала тим, що відділом ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві відкрито виконавче провадження №54181127 від 22.06.2017 року за виконавчим листом по справі № 761/33625/16-ц від 16.06.2017 про стягнення із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 11 189,00 євро та 162 123,43 грн.

На даний час, жодних коштів на користь стягувана з боржника не стягнуто, хоча в банках було знайдено його грошові кошти в частковому розмірі, не виконано інших виконавчих дій, які б надали можливість виконати рішення суду на користь ОСОБА_2

Представник скаржника подала заяву державному виконавцю та надіслала її поштою 08.11.2018 року, яку останній отримав 09.11.2018 року.

При цьому, державний виконавець не завжди здійснює передбачені відповідним законом дії, що змушує скаржника звернутись до суду із даною скаргою.

Тому, ОСОБА_2 просила суд:

1.визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Савчука К.П. неправомірною щодо нездійснення таких виконавчих дій: списання грошових коштів з банківських рахунків боржника ОСОБА_4 у ПАТ КБ «Приватбанк», щодо вирішення питання про примусового проникнення до житла та ресторану боржника з метою опису, накладення арешту, оцінки та продажу майна боржника, яке підлягає реалізації, зокрема, щодо караоке, придбаного за рахунок стягувана;

2.Визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Савчука К.П. неправомірною щодо ненадання в межах визначеного законодавством десятиденного строку відповіді на заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про вчинення виконавчих дій від 08.11.2018 року та зобов'язати державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Савчука К.П. надати відповідь на заяву про вчинення виконавчих дій від 08.11.2018 року;

3.Зобов'язати державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Савчука К.П. виконати виконавчі дії, зокрема:

3.1.Стягнути з боржника грошові кошти, які були виявлені на арештованих розрахункових рахунках боржника в ПАТ «Приватбанк»;

3.2. Зобов'язати боржника протягом п'яти робочих днів подати декларацію про свої доходи та майно;

3.3.Зобов'язати боржника надати відомості щодо належного йому майна за даними бухгалтерського обліку у разі знаходження на офіційному місці роботи;

3.4.Отримати в органах доходів і зборів, банківських установах оновлену інформацію про наявні у боржника банківські рахунки, а також про його дебіторську заборгованість;

3.5. Встановити майно боржника, яке знаходиться в інших осіб, а також майно та кошти, що належать боржнику і перейшли від інших осіб;

3.6.Встановити майно, яке належить дружині боржника (прізвище: ОСОБА_5), надавши запити в Сервісні центри МВС стосовно наявних транспортних засобів та до БТІ - стосовно наявного нерухомого майна;

3.7.Звернутися з поданням до суду для розподілу спільного сумісного майна подружжя боржника, виділення частки майна в натурі кожному із подружжя, оскільки боржник ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а на дружині боржника зареєстровано майно, яке належить спільно обом з подружжя;

3.8.Встановити інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в найм (оренду) індивідуальних банківських сейфів;

3.9.Провести перевірку майнового стану боржника. Здійснювати таку перевірю : лал ніж один раз на три місяці;

3.10.Здійснити виїзд державного виконавця по місцю проживання боржника, провести опис майна боржника та продаж майна через торги;

3.11.Здійснити реєстрацію обтяжень майна боржника в Єдиному реєстрі обтяжень рухомого та нерухомого майна;

3.12.У разі невиконання стороною боржника законних вимог державного виконавця вирішити питання про притягнення винуватих осіб до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 КпАП України, а в разі неявки на вимогу держаного виконавця - вжити заходів для застосування приводу;

3.13.Здійснити привід боржника в ДВС;

3.14.Надати запити та отримати відповіді від органів Державної міграційної служби та прикордонної служби України щодо отримання боржником нового закордонного паспорту для перетину Державного кордону, а також, інформації відносно перетину ним Державного кордону України;

3.15.Так, як з протоколу в кримінальному провадженні №0000918 ОСОБА_4 повідомив, що ресторан грецької кухні по АДРЕСА_2 належить йому, боржнику, на праві приватної власності та придбання караоке, яке та встановлене, здійснювалося Лірасом Іоаннісом, - здійснити вхід в приміщенні ресторану та описати та арештувати майно, в т. ч. караоке;

3.16.Здійснити оцінку описаного та арештованого майна, реалізувати його через відкриті торги.

У відзиві на скаргу державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчук К.П. вказав, що ним вчиняються усі дії щодо повного фактичного виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/33625/16-ц від 16.06.2017 про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 11 189,00 євро та 162 123,43 грн. Проте, у скарзі представником стягувана не конкретизовано жодного порушення Закону, яке вчинив державний виконавець, а лише перераховуються норми ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження». Тому, просив відмовити у задоволенні даної скарги.

У відповіді на відзив представник скаржника вказала, що дій, які вчинив державний виконавець, виявилося не достатньо для стягнення, хоча б у частковому розмірі коштів з боржника на користь стягувача, хоча у частковому розмірі кошти були виявлені. Саме тому, було подано клопотання з конкретним переліком необхідних конкретних виконавчих дій, які необхідно здійснити, щоб забезпечити реальне виконання рішення Шевченківського районного суду міста Києва по справі № 761/33625/16-ц. Невиконання рішення суду порушу права скаржника на отримання коштів.

У судовому засіданні представник скаржника вимоги скарги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчук К.П. у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 26.11.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Протокольною ухвалою суду від 27.02.2019 року до матеріалів справи долучено відзив та відповідь на відзив.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст. 447 ЦПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, на виконанні у Шевченківському районному відділі Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження №54181127 за виконавчим листом по справі № 761/33625/16-ц від 16.06.2017 про стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 11 189,00 євро та 162 123,43 грн.

Постановою про відкриття виконавчого провадження боржника від 22.06.2017 року зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно, сплатити борг (в тому числі виконавчий збір та витрати виконавчого провадження) на рахунок Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві.

Копію постанови направлено боржнику для виконання та стягувану до відома.

22.06.2017 року державним виконавцем Савчуком К.П. винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_4

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України від 22.06.2017 року встановлено, що ОСОБА_4 заробітної плати, пенсії чи будь-яких інших доходів не отримує.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо боржника, станом на 26.06.2017 року за ОСОБА_4 нерухомого майна не зареєстровано.

Як вбачається із відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України від 29.06.2017 року, ОСОБА_4 по м. Києву зареєстрованим не значиться.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру МВС України від 22.09.2017 року, за ОСОБА_4 транспортних засобів не зареєстровано.

01.08.2017 та 11.09.2017 року державним виконавцем з метою виявлення та арешту майна боржника здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1. Проте, виявити та описати майно боржника не виявилось можливим.

22.09.2017 року державним виконавцем направлено до Шевченківського районного суду м. Києва подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4, - до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 11.10.2017 року відмовлено у задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві щодо встановлення ОСОБА_4 тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10.01.2018 року скасовано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 11.10.2017 року та встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_4 до виконання зобов'язань за рішенням суду від 08.02.2017 року.

Копії вказаних ухвал 19.01.2018 року направлено до Державної прикордонної служби України для виконання.

20.06.2018 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, які знаходяться на рахунках в банківських установах та належать ОСОБА_4 в межах звернення стягнення.

Згідно відповіді АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 23.07.2018 року, арешт на кошти боржника накладено, залишок коштів становить 4 533,48 грн.

Кошти ОСОБА_4 в інших банківських установах відсутні.

27.09.2018 року державним виконавцем направлено до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» платіжні вимоги для примусового списання коштів з рахунків боржника на рахунок Шевченківського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м. Києві.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України від 23.11.2018 року встановлено, що ОСОБА_4 заробітної плати, пенсії чи будь-яких інших доходів не отримує.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; 5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; 6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; 7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; 8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням; 9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; 10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; 11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; 12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; 13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; 14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; 15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; 20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; 21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Як передбачено ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов'язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

При винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження було зобов'язано боржника подати декларацію про доходи та майно, сплатити борг (в тому числі виконавчий збір та витрати виконавчого провадження) на рахунок Шевченківського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві, проте, дані вимоги боржник не виконав.

Також у судовому засіданні було достеменно встановлено, що державним виконавцем були здійснені виконавчі дії, які дали підстави вважати, що кошти ОСОБА_4 в інших банківських установах, окрім як АТ «КБ «Приватбанк» відсутні, нерухоме майно та транспортні засоби за ним не зареєстровані, заробітної плати, пенсії чи будь-яких інших доходів він не отримує. Державним виконавцем з метою виявлення та арешту майна боржника здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, але виявити та описати майно боржника не виявилось можливим.

Крім того, у відповідності до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10.01.2018 року ОСОБА_4 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду від 08.02.2017 року.

У той же час, щодо вимоги про визнання бездіяльності державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Савчука К.П. неправомірною щодо ненадання в межах визначеного законодавством десятиденного строку відповіді на заяву адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про вчинення виконавчих дій від 08.11.2018 року та зобов'язати державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві Савчука К.П. надати відповідь на заяву про вчинення виконавчих дій від 08.11.2018 року, варто вказати наступне.

У судовому засіданні було встановлено, що на заяви про здійснення виконавчих дій, які подані адвокатом ОСОБА_1 та отримані ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві 09.11.2018 року та 22.11.2018 року, було надано відповідь від 03.12.2018 №541811272/26, що унеможливлює задоволення вимог скарги в цій частині.

У той же час, ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Проте, дії визначені у ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавцем у встановлені строки не проводяться, що є підставою для визнання бездіяльності в цій частині неправомірною та зобов'язання проводити такі дії.

За змістом ч. 2, 3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У той же час, як вказано у п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону про виконавче провадження, проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону про виконавче провадження).

За таких обставин, суд не вправі зобов'язувати державного виконавця до вчинення тих дій, які згідно із Закону України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися тільки ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Стаття 6 Конвенції закріплює за кожним право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру… Стаття 6 § 1Конвенції гарантує виконання остаточних, обов'язкових судових рішень. Право на виконання рішень, винесених судом, є невід'ємною частиною «права на суд» (Hornsbyv. Greece(Горнсбі проти Греції, § 40); Scordinov. Italy (Скордіно проти Італії (no. 1), § 196). У іншому випадку, положення статті 6 § 1 будуть позбавлені ефекту корисної дії (Burdovv. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 34 і 37).

Ефективний захист сторони у справі, а отже і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (Hornsby v. Greece (Горнсбі проти Греції), § 41; Kyrtatos v. Greece (Кіртатос проти Греції), §§ 31-32). Хоча, за деяких обставин виконання рішення може бути відкладено, відкладання рішення не повинно порушувати право сторони на виконання рішення (Burdov v. Russia (Бурдов проти Росії), §§ 35-37).

Положення конвенційних стандартів знайшли своє продовження у практиці Конституційного Суду України. У рішенні від 26.06.2013 № 5-рп/2013 по справі № 1-7/2013 Конституційний Суд України зазначив, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушення прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Разом з тим, в «горизонтальних спорах», де протилежні сторони являються приватними особами, роль органів влади полягає в тому, щоб розумно сприяти успішним заявникам у виконанні винесеного на їх користь рішення, але не гарантувати його примусове виконання у всіх обставинах (Fuklevv. Ukraine (Фуклев проти України, § 84-86).

Відтак, державному виконавцю у цій справі слід за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей з метою розшуку майна боржника в житлі та іншому місці знаходження майна.

За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, про необхідність часткового задоволення скарги, а саме слід визнати протиправною бездіяльність державного виконавця державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні №54181127 та зобов»язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчука К.П. вжити усіх, визначених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва за виконавчим листом від 16.06.2017 року за №761/33625/16-ц у виконавчому провадженні №54181127.

Решта вимог скарги не ґрунтуються на вимогах закону, а тому не підлягають задоволенню.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Керуючись ст.ст. 19, 129-1 Конституції України; ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчука К.П. у виконавчому провадженні №54181127.

Зобов»язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в місті Києві Савчука К.П. вжити усіх, визначених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва за виконавчим листом від 16.06.2017 року за №761/33625/16-ц у виконавчому провадженні №54181127.

В задоволенні іншої частини скарги про визнання дій протиправними, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: А.А.Осаулов

Повний текст виготовлено 04.03.2019 року