Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1896/18
Провадження №
21.05.2019 року Троїцький районний суд Луганської області
у складі: головуючого - судді Суського О.І.,
при секретарі судового засідання - Яковлєвій В.А.,
розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, -
До суду надійшов вищезазначений позов, в обґрунтування якого зазначено, що позивач з відповідачем мають спільну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач належного догляду та утримання дитині не забезпечує, ігнорує свої батьківські обов`язки, не спілкується з дитиною. Позивач на підставі вищевикладених обставин просить суд задовольнити позов, позбавити відповідача батьківських прав відносно його дитини.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, позовні вимоги просили задовольнити у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Службою у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області було надано заяву про розгляд справи без участі їх представника.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача, з метою дотримання встановлених законодавством процесуальних строків розгляду судом справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, які доводять, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
Так, аналізуючи наявні докази, які містяться в матеріалах справи, судом було встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12). Відповідач свої обов`язки по вихованню дитини ігнорує, матеріально дитину не забезпечує, не відвідує її (а.с. 15-18). Таким чином, відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками.
Службою у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області було надано висновок № В 137765.227.2 від 21 лютого 2019 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач на протязі значного періоду часу не виявляє щодо своєї дитини піклування, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, не забезпечує матеріально свою дитину, тому суд дійшов до висновку, що позов має бути задоволеним у повному обсязі.
Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Таким чином, відповідач підлягає стягненню аліментів на утримання своєї доньки у розмірі ј частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, підвищення прожиткового мінімуму в часі відповідно до закону, починаючи з 02 жовтня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.
З відповідача також підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 704 гривні 80 копійок .
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
На підставі викладеного, ст.ст. 164, 165, 166, 180 СК України, керуючись ст.ст. 5-13, 76-81, 89, 142, 206, 211, 258-259, 265, 272, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити у повному обсязі.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 щодо його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів доходу ОСОБА_3 щомісячно, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 02 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається за правилами п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України через Троїцький районний суд Луганської області до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя О.І.Суський