Справа № 322/1201/17
У Х В А Л А

про заміну сторони виконавчого провадження

03 червня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

при секретарі Вишняк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

ТОВ "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" звернулося до суду із заявою, в якій просило замінити сторону виконавчого провадження у справі № 322/1201/17, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "ТРАСТ" заборгованості за кредитним договором № R091.0015999 від 13 липня 2012 року, із ПАТ Банк "ТРАСТ" на ТОВ "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНСИ".

Особи які брали участь у справі представники ПАТ Банк "ТРАСТ", ТОВ "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" та ОСОБА_1 , будучі належним чином повідомлені про час та місце розгляду заяви, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, у зв`язку з чим суд розглянув заяву у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до висновку про необхідність задоволення заяви у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що 19 лютого 2018 року Новомиколаївським районним судом Запорізької області, у справі № 322/1201/17, було винесено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк "ТРАСТ" 26305 гривень 04 копійки заборгованості за кредитним договором від 13 липня 2012 року № R091.0015999.

18 травня 2018 року між ПАТ Банк "ТРАСТ" та ТОВ "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором від 13 липня 2012 року № R091.0015999.

Тлумачення ч. 1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч. 3 ст. 656 ЦК); дарування (ч. 2 ст. 718 ЦК); факторингу (гл. 73 ЦК).

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 закону "Про виконавче провадження" за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що "право на суд" було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст. 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (рішення від 19.03.97 у справі "Hornsby v. Greece", п. 40).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, у зв`язку із чим заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 259, 260, 442 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "СІТІ ФІНАНС" про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство Банк "ТРАСТ" на Товариство з обмеженою відповідальність "Фінансова компанія "СІТІ ФІНАНС" у справі № 322/1201/17 за позовом Публічного акціонерного товариства Банк "ТРАСТ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 06 червня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш