справа № 278/744/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., за участю секретаря Журиної А.В., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

Заявленими вимогами позивачі просили суд ухвалити рішення яким визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що лишилась після смерті мами. В обґрунтування вимог повідомили, що за життя їх брата та батька відповідача була домовленість про спадкування майна, якої не дотримався брат і помер. В теперішній час бажають успадкувати майно матері у вигляді земельної ділянки та частини квартири.

В судовому засіданні позивачі та представник позивача вимоги підтримали та просили суд їх повністю задовольнити.

Відповідач разом з представником вимоги не визнали та просили суд їх відхилити у зв`язку із їх безпідставністю.

Заслухав пояснення учасників розгляду та проаналізував надані ними матеріали, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Нормами законодавства дані правовідносини врегульовані наступними чином.

Спадкоємець за законом має право прийняти спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (смерті спадкодавця) нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України).

Суд вважає позивачами не наведено та судом не встановлено на підставі належних та допустимих доказів поважність причин пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті їх мами ОСОБА_5 , яка померла у віці 70 років в м. Житомирі ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13). Так, позивачі не навели докази, які б стверджували про неможливість чи істотну складність подати таку заяви починаючи з дня смерті і протягом шести місяців після цього. Жодного доказу, який би підтверджував такий факт суду на дослідження надано не було і не ставилось питання про витребування/забезпечення таких доказів за допомогою суду.

Інші надані суду матеріали таких висновків суду не спростовують.

Такі докази як копії паспортів громадян України разом з кодами платників податків сторін, доказового значення щодо заявленого предмету спору не мають (а.с.7-12).

Походження позивачів від згадуваного спадкодавця сторонами не спростовувалось, а звідси і копії свідоцтв про народження таких осіб (а.с.14-17) суду ніякого значення не мають та на суть даного рішення не впливають.

Правовстановлюючий документ на квартиру (а.с.19-22), права на спадщину яку позивачі бажають оформити, дійсно підтверджує, що на час приватизації усі мешканці такої квартири отримали у власність по 1/5 її частини. Такими співвласниками є померла мати позивачів, позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , батько відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (онук спадкодавця).

ОСОБА_7 помер у віці 53 років в с. Вертокиївка Житомирського району Житомирської області ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24). За життя, а саме 14 березня 2017 року, така особа за законом успадкувала земельну ділянку площею 1,7005 га після смерті матері ОСОБА_5 . В судовому засіданні позивачі повідомили, що знали про оформлення таких спадкових прав за життя брата, однак жодних дій не вчиняли.

Оцінюючи таку групу матеріалів, суд вкотре підкреслює правильність зроблених і раніше зазначених висновків, що у позивачів не було жодних в тому числі поважних причин, які б заважали їм подати заяву про прийняття спадщини після смерті матері. Знаючи про успадкування братом земельної ділянки ще за його життя, яку в теперішній час також мають намір оформити у власність як спадщину, позивачі нічого не діяли доти останній не помер. Тільки наразі після відкриття спадщини вирішили звернутись за оформленням спадщини, що відкрилась після смерті матері.

Матеріали спадкової справи ОСОБА_5 містять відомості, що позивачам 20 лютого 2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про її прийняття (а.с.28-29).

Підсумовуючи наведене суд констатує, що позивачами не наведено і доказами не підтверджено наявність поважної причини, яка заважала їм подати заяву про прийняття спадщини. Звідси, підстав для задоволення позову не має.

Наведене позивачами про наявність домовленості із батьком відповідача щодо прийняття спадщини для вирішення даного спору вважається судом нікчемним, до уваги не приймається та на прийняття рішення не впливає.

Приймаючи рішення у даному обсязі суд керується і наступними положеннями процесуального законодавства. Так, розглядаючи цивільні справи суд керується принципом змагальності, який визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. Рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 12, 13 та 81 ЦПК України).

Понесені позивачами судові витрати для подальшого розподілу не підлягають, що визначено положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні позову.

Повне рішення виготовлене 4 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.О. Грубіян