РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі секретаря судового засідання Мазняк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та неустойки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах за період з 2002 року по 2007 рік в розмірі 68372,92 грн. та неустойки за період з січня по червень 2017 року в розмірі 3665,37 грн. В обґрунтування позову зазначила, що 08.04.2002 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист по справі №2-2471, яким зобов`язано ОСОБА_2 виплачувати аліменти на утримання їх дитини ОСОБА_3 , 1999 року народження, в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, але не менше 1/2 частини неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача, починаючи з 25.03.2002 року. Аліменти на дитину вона часто не отримувала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 68372,92 грн. Посилаючись на положення ст.196 СК України, на неповідомлення відповідачем причини прострочення виплат, просить стягнути неустойку саме за період з січня по червень 2017 року в розмірі 3665,37 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2018 року було відкрито провадження у справі (а.с.12).

24.04.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (а.с.42-44) в якому він просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначає, що стягнення нарахованої суми заборгованості є безпідставним, оскільки вказана сума нарахована у зв`язку з відкритим виконавчим провадженням на підставі судового рішення. Вважає, що це буде повторним стягненням аліментів. Щодо суми неустойки, посилається на неправильний її розрахунок позивачем. Він на теперішній час не працевлаштований, має на утриманні непрацездатну матір та двох неповнолітніх дітей. На утримання зазначених неповнолітніх дітей рішенням суду з нього стягнуто аліменти та у зв`язку з відсутністю у нього доходу за цим виконавчим листом також є заборгованість. З червня 2017 року їх з ОСОБА_1 донька досягла повноліття у зв`язку з чим у позивача відсутнє право звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.49).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, просить задовольнити (а.с.22, 34, 40).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.28, 51, 53), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив.

Суд на підставі ст.223 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у відсутність зазначених осіб.

У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, на підставі ст.ст.247, 279 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.82 ЦПК України, обставини які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 14.06.2002 року розірвано (а.с.4).

Від цього шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , 1999 року народження.

В Ленінському відділі державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження ВП 16929699 з примусового виконання виконавчого листа №2-2471 від 08.04.2002 року виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 (яка в наслідок укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_5 ) аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , 1999 року народження, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), до повноліття дитини.

Статтею 141 СК України, передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.195 СК України, заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до положень ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Частиною 2 цієї норми передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

ОСОБА_2 рішення суду про стягнення аліментів виконував не регулярно, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів, яка підтверджується розрахунком державного виконавця за №41829/27 від 10.09.2010 року, розрахунком державного виконавця ВП 16929699/27 від 17.07.2017 року (а.с.6-8).

Позивач вважає, що сума боргу по аліментам складає 68372,92 грн., проте суд дійшов іншого висновку.

Сторони у справі не оспорюють розміру щомісячного нарахування аліментів, визначеного державним виконавцем у всьому періоді їх стягнення, починаючи з 2002 року, який наведений у вищевказаних розрахунках заборгованості, складених державним виконавцем.

Так, відповідачем не сплачено: станом на 29.03.2006 рік 5475,65 грн.; за 2006 рік 1692,65 грн.; за 2007 рік 2238,57 грн.; за 2008 рік 4659,02грн.; за 2009 рік 5223,86 грн.; за 2010 рік 5414,40 грн.; за 2011 рік 3751,20 грн.; за 2012 рік 4309,20 грн.; за 2016 рік 6080,40 грн.; за 2017 рік 3664,97 грн.

У 2013 році відповідач сплатив аліменти на 144 грн. більше нарахованої суми, у 2014 році на 2270,40 грн., у 2015 році на 754 грн.

Всього заборгованість станом на 15.06.2017 року (досягнення повноліття дитиною) складає 39341,52 грн., тому саме в цій частині підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по виплаті аліментів.

Що стосується іншої частини позовних вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів, то суд зазначає наступне.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18).

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку за період з січня по червень 2017 року в розмірі 3665,37 грн.

За підрахунками суду розмір неустойки за період з січня 2017 року по червень 2017 року складає 28316,36 грн.

506,70 грн. боргу за січень 2017 року х 1 х 848 днів заборгованості з 01.02.2017 року по 30.05.2019 рік : 100 = 4296,82 грн.

506,70 грн. боргу за лютий 2017 року х 1 х 820 днів заборгованості з 01.03.2017 року по 30.05.2019 рік : 100 = 4154,94 грн.

487,56 грн. боргу за березень 2017 року х 1 х 789 днів заборгованості з 01.04.2017 року по 30.05.2019 рік : 100 = 3846,85 грн.

984,56 грн. боргу за квітень 2017 року х 1 х 759 днів заборгованості з 01.05.2017 року по 30.05.2019 рік : 100 = 7472,81 грн.

985,56 грн. боргу за травень 2017 року х 1 х 728 днів заборгованості з 01.06.2017 року по 30.05.2019 рік : 100 = 7174,87 грн.

393,29 грн. боргу за червень 2017 року х 1 х 7 днів заборгованості з 01.07.2017 року по 07.07.2017 року : 100 = 27,53 грн.

194,29 грн. боргу за червень 2017 року х 1 х 691 день заборгованості з 07.07.2017 року по 30.05.2019 рік : 100 = 1342,54 грн.

Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів такими, що підлягають задоволенню в межах заявленої позивачем суми 3665,37 грн.

Заперечення відповідача суд до уваги не бере, оскільки жодного доказу з зазначених у відзиві суду фактично не надано. Канцелярією Бердянського міськрайонного суду складено відповідний акт №19 від 24.04.2019 року (а.с.47), копію якого надіслано відповідачу (а.с.52).

При вирішенні спору судом враховано, що відповідачем не надано суду докази відсутності його вини в виникненні заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів, тому позивачкою при подачі позову судовий збір не сплачено.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.195, 196 СК України, ст.ст.4, 7, 10, 13, 76-83, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_2 ), заборгованість по аліментам в сумі 39341,52 грн. (тридцять дев`ять тисяч триста сорок одна гривня 52 копійки) та неустойку в сумі 3665,37 грн. (три тисячі шістсот шістдесят п`ять гривень 37 копійок), а всього 43006,89 грн. (сорок три тисячі шість гривень 89 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , ( АДРЕСА_1 ) судовий збір на користь держави у розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. І. Стручкова