ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6024/19 Справа № 189/1289/18 Суддя у 1-й інстанції - Пустовар О. С. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірним, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірним, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу.

Вказував, що між ним та відповідачем 06 листопада 2013 року укладено договір №8541 про надання послуг з газопостачання. Так, 26 червня 2018 року в ході проведення перевірки його домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , виявлено нібито порушення, яке виразилося у позаштатній роботі газового лічильника, про що складено відповідний акт, протокол про демонтаж лічильника, а також від його імені подано заяву про проведення експертизи вказаного лічильника.

Зазначав, що відповідно до акту №205 експертизи лічильника газу від 03 липня 2018 року втручання в роботу лічильника не підтвердилося. Незважаючи на дані обставини, 03 липня 2018 року, без його присутності, комісією відповідача прийнято рішення про стягнення з нього вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 19.169 грн.28 коп.

Вказував також на те, що 12 червня 2018 року його житловий будинок відключений від газопостачання шляхом вирізання газової труби, з приводу чого він звернувся 13 липня 2018 року до Покровської дільниці Павлоградського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз», однак листом від 19 липня 2018 року йому повідомлено про законність дій газового господарства.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд:

- визнати дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» по складанню акту про порушення №94 від 26 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 неправомірними;

- визнати незаконними нарахування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 19.169 грн. 28 коп.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Визнано дії ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» по складанню акту про порушення №94 від 26 червня 2018 року відносно ОСОБА_1 неправомірними.

Визнано незаконним нарахування ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 19.169 грн. 28 копійок.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Дніпропетровськгаз» судовий збір на користь держави у розмірі 704 грн.80 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз просить скасувати рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вказує в рішенні на зовсім інший вид порушення несанкціонований відбір природного газу, тоді як в акті про порушення виявлено позаштатний режим роботи плг; в рішенні не зазначено жодної підстави для висновку про неправомірність дій представників відповідача; зазначені позивачем вимоги не відповідають способам захисту прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ПАТ по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що позивачу ОСОБА_1 , згідно свідоцтва на право власності на нерухоме майно ( САА НОМЕР_1 від 19 вересня 2004 року), належить на праві власності житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Між ОСОБА_1 та ПАТ «Дніпропетровськгаз» 06 листопада 2013 року укладено договір №8541 про надання населенню послуг з газопостачання (Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30 вересня 2015 року №2498).

Фактом приєднання до договору є документально підтверджене споживання природного газу (копії квитанцій про сплату газопостачання за особовим рахунком ).

Таким чином, суд встановив, що фактично між сторонами укладений договір розподілу газу шляхом приєднання; факт укладення (акцептування) договору підтверджується фактом користування позивачем природним газом, згідно п.п.7 глави 3 розділу IV Кодексу газорозподільних систем.

Згідно акту № від 26 червня 2018 року, в ході проведення перевірки домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , виявлено порушення, яке виразилося у позаштатному режимі роботи газового лічильника марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004, акт підписано представниками газорозподільної організації ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та споживачем ОСОБА_4

Судом першої інстанції також встановлено, що в акті про порушення №94 від 26 червня 2018 року зазначено, що комісія оператора ГРМ з розгляду акту виявлення порушення, буде проводити засідання 03 липня 2018 року, на засідання комісії запрошується ОСОБА_1 , у разі неявки на засідання комісії споживача, цей акт розглядатиметься без його участі.

Відповідно до протоколу № від 26 червня 2018 року про демонтаж лічильника газу та направлення для проведення позачергової повірки та експертизи на підставі заяви споживача ОСОБА_1 , демонтовано газовий лічильник марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004 відповідно до глави 10 розділу X Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до акту № 205 від 03 липня 2018 року експертизи лічильника газу марки NPM типорозміру G4, заводський номер 882845, рік випуску 2004 втручання в роботу лічильника газу не встановлено.

Згідно рахунку на оплату збитків від 30 липня 2018 року, без присутності споживача, комісією відповідача прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_1 суми вартості необлікованого газу у розмірі 19.169 грн.28 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яка із норм закону позивачем не порушена, що підтверджується актом № 205 експертизи лічильника від 03 липня 2018 року, відповідно до якого втручання в роботу лічильника газу не виявлено, тому відповідачем не доведено беззаперечними доказами, що позаштатна робота лічильника мала наслідком спричинення шкоди. Крім того, позивач надав докази того, що він щомісячно вносив оплату за спожитий газ і обсяг спожитого позивачем газу відповідав розміру домоволодіння позивача та обліковувався газовим лічильником.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

За змістом статей 11,15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі №6-32цс13.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Так, за змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання дій відповідача по складенню акту неправомірними, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що оскаржуваний акт про порушення №94 від 26 червня 2018 року є лише фіксацією виявленого порушення, а тому його оскарження не передбачено чинним законодавством, як спосіб захисту порушених прав.

Зазначеного правового висновку також дійшли Верховний Суд України у постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 14-503цс18.

Ухвалюючи рішення про визнання незаконним нарахування відповідачем об`єму та обсягу природного газу в розмірі 19.169 грн.28 коп., місцевий суд не взяв до уваги, що така позовна вимога також є неналежним способом захисту, який не передбачений чинним законодавством.

Доводи позивача щодо незаконності рішення комісії з приводу розрахунку вартості необлікованого об`єму природного газу в розмірі 19.169 грн.28 коп. можуть бути запереченням у разі пред`явлення до нього позову відповідачем про стягнення заборгованості.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2.114 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз задовольнити.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2019 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз про визнання дій по складанню акту про порушення неправомірним, визнання незаконним нарахування вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Дніпропетровськгаз судові витрати в розмірі 2.114 грн.40 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 31 травня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.