Ухвала

04 червня 2019 року

м. Київ

справа № 742/321/18-ц

провадження № 61-10666 ск 19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю та поділ майна,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року.

Касаційна скарга направлена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 24 травня 2019 року, що підтверджується відповідним поштовим штемпелем і штрихкодованим ідентифікатором на конверті. Повний текст постанови апеляційного суду складено 15 квітня 2019 року.

У прохальній частині касаційної скарги заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст постанови апеляційного суду заявник отримав 03 травня 2019 року, надавши відповідні докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

Разом з тим, касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду, оскільки подана з порушенням вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 8 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 1 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2018 року прожитковиймінімуму для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 704 грн 80 коп. та не більше 8 810 грн).

Згідно з підпунктом 2 пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на момент подачі позовної заяви) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка поданафізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (704 грн 80 коп.).

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З судового рішення, яке оскаржує заявник, вбачається дві вимоги немайнового характеру: встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання недійсним договору дарування житлового будинку.

Розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви за вимоги немайнового характеру, тобто (704 грн 80 коп.*2 немайнові вимоги*200%) 2 819 грн 20 коп.

Пунктом другим частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Щодо оскарження майнових вимог (визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 об`єктів нерухомості: магазину-павільйону по АДРЕСА_1 ), оскільки з оскаржуваного судового рішення та наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість вказаного спірного майна, заявнику необхідно надати суду докази на підтвердження його вартості та виходячи із розрахованої до неї суми, сплатити судовий збір відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Проте, з матеріалів касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 просив суд: стягнути 1/2 частини вартості відчуженого ОСОБА_2 магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_2 у розмірі 56 149 грн 50 коп.; виділити йому у власність рухомого майна на суму 298 000 грн; стягнути 1/2 частину вартості реконструйованого та переобладнаного житлового будинку по АДРЕСА_3 у розмірі 1 584 315 грн.

Таким чином, можемо зробити розрахунок судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції щодо майнових вимог із відомої вартості нерухомого та рухомого майна (56 149 грн 50 коп. + 1 584 315 грн + 298 000 грн) * 1% = 19 384 грн 65 коп., що є більше ніж передбачено підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Отже, врахувавши відому вартість 1/2 частини нерухомого майна та вартість рухомого майна, положення підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору в частині майнових вимог становить 8 810 грн, а за подання касаційної скарги становить (8 810 грн*200%) 17 620 грн.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір за подання касаційної скарги становить 2 819 грн 20 коп. + 17 620 грн = 20 439 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача:

Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею

392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвалидо 03 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара