ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 635/1240/18

Провадження № 22-ц/818/2271/19

Категорія: договірні

Харківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача: Кіся П.В.,

суддів: Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Харкові апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року у складі судді Панас Н.Л.,

у цивільній справі № 635/1240/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

28.02.2018 року (19.02.2018 року здано до поштового відділення) ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало до суду з позов в якому просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором на загальну суму 42255 грн. 22 коп. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» посилалось на те, що 30 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений договір, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків у розмірі 30% річних на залишок заборгованості за кредитом та кінцевим строком повернення, який відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином не виконував зобов`язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом 31 грудня 2017 року становить 42255 грн. 22 коп. та складається з: заборгованості за тілом кредиту - 494 грн. 64 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 34722 грн. 24 коп., заборгованості за пенею та комісією - 4550 грн., фіксованої частки штрафу - 500 грн., відсоткової частки штрафу - 1988 грн. 34 коп. На неодноразові нагадування про необхідність погашення заборгованості відповідач не реагує. Тому ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» змушено звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково.

Суд вирішив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 30 листопада 2010 року у розмірі 39 766 грн.88 коп та судові витрати у розмірі 1658 грн. 24 коп., а всього 41425 грн.12 коп.

В іншій частині позовних вимог суд вирішив відмовити.

Представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій з урахуванням доповнень просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким застосувати строки позовної давності та відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат, з тих підстав, що судове рішення є незаконним, необґрунтованим, та прийнято з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що з матеріалами справи вбачається, що ОСОБА_3 не був повідомлений про розгляд справи, рекомендовані листи поверталися із закінченням терміну зберігання, а отже останній не мав можливості надати відзив на позов, докази, клопотання, пояснення з приводу даного спору.

Посилання суду першої інстанції на ст. 131 ЦПК України не знаходить свого підтвердження та є не законним, так як відповідач не був повідомлений про розгляд даної справи, а отже і не міг сповістити про зміну свого місця проживання, хоча він проживає та зареєстрований за даною адресою.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції належним чином не повідомив відповідача про розгляд справи і тим самим позбавив його можливості заявити клопотання про застосування строків позовної давності оскільки, згідно виписки AT «КБ «ПриватБанк» від 27.02.2019 року по кредитній картці ОСОБА_3 останній рух коштів (поповнення) відбулось 12.04.2014 року. Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. Відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

Пунктом 2.1.1.12.4 витягу з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року визначено, що згідно ст. 212 ЦК України, у разі наявності простроченого кредиту (овердрафта) - строком повернення кредиту (овердрафта) в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості, строк повернення кредиту в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості, тобто з 09.11.2014 року заборгованість повинна бути повернута у повному обсязі. За таких обставин право позивача нараховувати передбачені відсотки за кредитом, пені та комісії припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, тобто з 09.11.2014 року. Позов було надіслано представником ПАТ КБ ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до суду 28.02.2018 р, тобто після спливу строку позовної давності.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просило рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заперечує проти застосування судом апеляційної інстанції строків позовної давності, про застосування яких було заявлено відповідачем в суд апеляційної інстанції. Крім того, дана справа не є складною, оскільки не вимагає від фахівця в галузі права особливих знань та досвіду, справа є простою та особлива участь адвоката по якій не впливає на результат її розгляду. Як вбачається з апеляційної скарги, представник відповідача участі у судових засіданнях не приймав, отже 11 000 грн. він визначив як оплату адвокатських послуг за лише за складання апеляційної скарги, що, на думку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» є завищеною оплатою.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ст. ст. 7, 19, 274, 368, 369 ЦПК України, зважуючи на відсутність обґрунтованих клопотань про наявність підстав для зміни встановленого ухвалою суду порядку апеляційного перегляду справи, розглядає справу за апеляційною скаргою в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості .

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 2статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Судовим розглядом встановлено, що 30 листопада 2010 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 укладено договір шляхом підписання Анкети-заяви позичальника.

З Анкети-заяви о приєднанні до Умов та Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНК вбачається в графі «Бажаний кредитний ліміт по платіжній картці» особисто ОСОБА_1 зроблено запис про бажання отримати кредитний ліміт у розмірі 1000 грн.

Своїм підписом в анкеті-заяві відповідач засвідчив, що він погоджується з тим, що ця заява разом з пам`яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що він ознайомився і згоден з умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін.

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 взятих на себе за кредитним договором зобов`язань належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з нього у судовому порядку на користь кредитора заборгованості у загальному розмірі.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Встановлено, що взятих на себе за кредитним договором зобов`язань відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитом.

Відкриваючи провадження за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» із її призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд першої інстанції в ухвалі від 22.03.2018 року визначив, що за предметом та ціною позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи.

Вказані висновки суду відповідають матеріалам справи, оскільки ціна позову не перевищує визначений п. 1 ч. 6 статті 19 ЦПК України розмір, який для малозначних справ має не перевищувати ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, є справою незначної складності, оскільки має лише двох учасників та невелику кількість наданих сторонами документів для їх дослідження, саме по аналізу та оцінці яких можливо прийняти рішення у спірних правовідносинах.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не отримав копію ухвали про відкриття провадження по справі та позовну заяву з додатками, тобто відповідач був позбавлений можливості подати відзив з обґрунтуванням своєї позиції щодо позовної заяви, оскільки конверт повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження судового рішення і в апеляційній скарзі вперше подав заяву про застосування позовної давності, колегія суддів приймає її до розгляду і зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними подіями (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови договору та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі після закінчення строку дії картки.

Позивачем не надано доказів щодо терміну дії картки, яка надавалась ОСОБА_1 . Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором від 30.11.2010 року, наданим ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 починаючи з 12.04.2014 року жодного разу не здійснив погашення заборгованості.

Оскільки, ОСОБА_1 починаючи з 12.04.2014 року не здійснював погашення заборгованості, а з позовом про стягнення заборгованості за вказаним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось у лютому 2018 року, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк позовної давності ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не пропущено, а тому заявлений останнім позов підлягає задоволенню.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заявленого ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» позову.

Разом з апеляційною скаргою представником відповідача було подано до суду апеляційної інстанції заяву відповідача про компенсацію судових витрат на правничу допомогу у сумі 11 000 гривень. До заяви додано акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги з детальним описом наданих послуг, копія прибуткового касового ордеру № 1-Ф від 15.03.2019 року про отримання адвокатом коштів.

Судова колегія вважає достатніми підстави для стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Скаржником надано детальний опис наданих адвокатом послуг, вартість яких визначена додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 14.03.2019 року, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу є співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правової допомоги та їх обсягом.

Крім того, розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги не перевищує мінімальні ставки адвокатського гонорару, рекомендовані Рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018 року.

Відповідно до вимог ст.141 та п.п. «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд розподіляючи судові витрати стягує з позивача на користь відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у сумі 11 000 гривень. та судовий збір

Керуючись ст.ст.367, 368, ст.374, п.4 ч.1 ст.376, ст.ст.381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 травня 2018 року скасувати і постановити нове.

Відмовити у задоволені позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді у розмірі 2643 грн.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, 01001, м. Київ, вул. Грушевського буд. 1Д) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 11 000 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 06 червня 2019 року

Головуючий: П.В. Кісь

Судді : О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина