ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/404/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія: 310020000 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Храпка В.Д., Бондаренка С.І., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Глущенка Олександра Сергійовича, на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року (повний текст рішення складено 23 липня 2019 року) у складі судді Марцішевської О.М. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка, - :

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2008. З 12.08.2018 позивачка з відповідачем проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Відповідач звернувся з позовом про розірвання шлюбу до Соснівського районного суду м. Черкаси. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Попередня домовленість про матеріальне утримання дитини досягнута, але з метою уникнення непорозумінь з приводу розміру та строків сплати аліментів, ОСОБА_2 вважала за доцільне звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Просила суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , аліменти, щомісячно в розмірі ? частини усіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 % встановленого прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини.

У лютому 2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з дружини на користь непрацездатного чоловіка.

У позові він вказав, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2008, який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2019. 12.12.2018 ОСОБА_4 було призначено другу групу інвалідності пожиттєво. ОСОБА_1 став інвалідом, перебуваючи у шлюбі з відповідачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 . Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» мінімальна сума аліментів, що буде стягнута судом з відповідача за первісним позовом становить 1013,5 грн. Відповідно до довідки ГУ ПФУ в Черкаській області від 17.01.2019 №0177/1 розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_1 становить 1851,25 грн. Таким чином, відповідач за первісним позовом є малозабезпеченою особою. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 просив стягнути з ОСОБА_2 на підставі ст. 75 СК України аліменти на його утримання у розмірі 1/5 від усіх видів доходів, але не менше ніж 44 % від прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб, стягнути судові витрати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 грудня 2018 року і до повноліття дитини.

Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Глущенко О.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову і ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення зустрічного позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач за зустрічним позовом на свою соціальну карту, як інвалід 2-ї групи отримуватиме суму меншу ніж прожитковий мінімум для непрацездатних осіб. Після того як по рішенню суду буде виданий виконавчий лист і буде відкрито виконавче провадження, позивачеві за зустрічним позовом буде перераховано лише 850 грн. Сума у розмірі 850 грн. це не мінімальний прожитковий мінімум встановлений для непрацездатних осіб, що визначений законом на відповідний бюджетний рік. Звертає увагу, що ОСОБА_1 є особою з постійними медикаментозними потребами. В місяць він повинен витрачати на ліки не менше 2 900 грн. Суд при вирішення позову не врахував потреби ОСОБА_1 на лікування та майже його повну втрату працездатності. Вважає, що судове рішення є таким, що грубо порушує майнові права позивача за зустрічним позовом як інваліда 2 групи.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення оскаржується апелянтом в частині відмови у задоволенні зустрічного позову. Рішення суду в іншій частині не оскаржується, тому не підлягає перегляду згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд виходив з того, що відповідач як особа з інвалідністю за станом здоров`я згідно з висновком МСЕК має можливість працевлаштування на умовах працепристосування та за рахунок додаткових доходів брати участь в утриманні неповнолітнього сина. Розмір його пенсії складає 1 851 грн. 25 коп., що перевищує встановлений прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, тобто дохід відповідача вважається таким, що забезпечує йому прожитковий мінімум, встановлений законом, а тому він вважається таким, що не потребує матеріальної допомоги.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували у шлюбі з 03 липня 2008 року (а.с. 5), який розірвано рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2019.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

Згідно з довідкою Міжрайонної МСЕК № 2 ОСОБА_1 призначено другу групу інвалідності безтерміново. Висновок про умови та характер праці: працепристосування (а.с. 30).

Розмір пенсії по інвалідності, яку отримує ОСОБА_1 , складає 1 851 грн. 25 коп., що підтверджується довідкою ГУ ПФУ в Черкаській області № 0177/1 від 17.01.2019 (а.с. 31).

Відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого від 20.04.2019 ОСОБА_1 має хронічний холецисто-панкреатит в стадії загострення, виразкову хворобу 12-ти палої кишки, ГЕКРХ, поперекову люмбалгію, больовий синдром (а.с. 46, 47).

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27 травня 2010 року (а.с. 36) ОСОБА_1 придбав чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Територіального сервісного центру №7141 (а.с. 37-38) за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб марки Шкода Октавіа, 2010 року випуску, дата реєстрації 119.06.2018, об`єм двигуна 1598 см. Куб .

За положеннями частин другої-четвертої статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Такий правовий висновок узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, від яких Верховний Суд у своїх постановах від 11 лютого 2019 року у справі № 281/697/16-ц, від 11 жовтня 2018 року у справі №161/16931/16-ц, в постанові від 22 листопада 2018 року №758/4690/15-ц, не відступив.

Як видно з матеріалів справи розмір пенсії апелянта як інваліда ІІ групи становить 1 851 грн. 25 коп.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено на 2019 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1 497 гривень, з 1 липня - 1 564 гривні, з 1 грудня - 1 638 гривень.

Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що розмір пенсії ОСОБА_1 перевищує розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

З аналізу доказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 хворіє на хронічний холецисто-панкреатит в стадії загострення, виразкову хворобу 12-ти палої кишки, гастроезофагеальну рефлюксну хворобу. За рекомендацією МСЕК ОСОБА_1 потребує лікування та нагляд гастроентеролога, нефролога. При цьому, жодних доказів повної втрати працездатності матеріали справи не містять. Натомість, за висновком МСЕК рекомендовано характер праці на умовах працепристосування, тобто можливість працевлаштування в спеціально створених умовах.

При цьому позивач за зустрічним позовом забезпечений житлом на праві приватної власності та автомобільним транспортом.

Крім того, позивач за зустрічним позовом не надав докази про доходи з фіскальної служби, на підставі чого можливо було б всебічно встановити дійсні обставини справи та реальне матеріально-фінансове становище ОСОБА_1 .

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що колишня дружина ОСОБА_1 спроможна надавати матеріальну допомогу позивачу за зустрічним позовом, встановлення чого є обов`язковою умовою для застосування ч. 2 ст. 75 СК України.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень чинного законодавства України.

Розглянувши докази у справі у їх сукупності, колегія суддів критично ставиться до доводів апелянта, що пенсія по інвалідності є єдиним джерелом його існування, а також про неможливість його працевлаштування та отримання додаткового, ніж пенсія, доходу.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив дійсні обставини справи, визначив відповідно до них правовідносини і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст. 75 СК України, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення.

Отже доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення в оскаржуваній частині, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм матеріального права не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді скарги.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Глущенко Олександра Сергійовича, залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді