Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 654/2767/17

провадження № 61-38329св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_4,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Басматі»,

третя особа - державний реєстратор реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області Брага Аліна Анатоліївна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_4 , на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2017 року у складі судді Охтень А. А. та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2018 року у складі колегії суддів: Полікарпової О. М., Воронцової Л. П., Ігнатенко П. Я.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство «Басматі» (далі - ТОВ «СП «Басматі»), третя особа - державний реєстратор реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області Брага А. А., про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.

Позов мотивовано тим, що він є власником двох земельних ділянок загальною площею 4,83 га, що знаходяться за межами Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

24 лютого 2010 року між ним та ТОВ «СП «Басматі» було укладено договори оренди земельних ділянок, за якими він передав зазначені земельні ділянки в оренду товариству строком на п`ять років, починаючи з дати державної реєстрації договорів, а саме - з 23 квітня 2010 року.

Так як ніяких дій щодо продовження строку дії договорів, укладання додаткових угод щодо їх пролонгації чи проектів нових договорів орендар йому не надавав, він вважав, що строк дії договорів оренди закінчився 23 квітня 2015 року. Також після закінчення дії договорів він припинив отримувати оренду плату за використання його земельних ділянок.

Однак у 2016 році йому стало відомо про існування договорів оренди землі від 10 червня 2015 року, за змістом яких він нібито передав в оренду ТОВ «СП «Басматі» належні йому земельні ділянки строком на сім років. Посилався на те, що він не підписував указаних договорів та не передавав нікому своїх повноважень на їх укладення.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати договори оренди земельних ділянок від 10 червня 2015 року недійсними і, як наслідок, скасувати державну реєстрацію прав оренди за ТОВ «СП «Басматі».

Короткий змістрішення суду першої інстанції

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення районного суду мотивовано тим, що 30 січня 2015 року ОСОБА_1 було видано довіреність на ім`я своєї дружини ОСОБА_5 , відповідно до якої остання була уповноважена від імені свого чоловіка на отримання орендної плати за належний йому земельний пай (частку) у ТОВ «СП «Басматі». Згідно розписки ОСОБА_5 отримала передоплату за три роки (2015-2017 роки включно) за договором оренди земельної ділянки у 2015 році у розмірі 18 тис. грн. Факт сплати орендної плати позивачу наперед за 2015-2017 роки також підтверджується видатковим касовим ордером від 02 лютого 2015 року. Крім того, отримання ОСОБА_5 грошових коштів від відповідача було можливе лише при укладенні спірних договорів, намір на укладення яких був у її чоловіка. В іншому випадку підстав для отримання вищевказаної суми у дружини ОСОБА_1 не було б, а тому підписання угод було обов`язковою передумовою для сплати цих коштів. Про волевиявлення та намір у ОСОБА_1 на підписання договорів у червні 2015 року також свідчить видана останнім довіреність, якою було уповноважено ОСОБА_6 оформити та зареєструвати договір оренди з ТОВ «СП «Басматі» на земельну ділянку, яка розташована на території Бехтерської сільської радиГолопристанського району Херсонської області. Таким чином, волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договорів підтверджено указаними діями останнього.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , залишено без задоволення. Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2017 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновку суду першої інстанції щодо того, що хоча оскаржувані ОСОБА_1 договори оренди земельних ділянок були підписані представником позивача ОСОБА_5 з перевищенням наданих їй повноважень, однак у подальшому дії представника позивача були схвалені останнім, як довірителем, є законними та обґрунтованими. Тобто фактично волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договорів оренди виконано іншою особою, проти чого останній не заперечував.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводи

У касаційній скарзі, поданій у червні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_4 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати указані судові рішення та передати справу на новий розгляд.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій є незаконними, необґрунтованими й такими, що ухвалені з неправильнимзастосуванням норм чинного законодавства. Посилався на те, що суди попередніх інстанцій, приймаючи оскаржувані судові рішення неповно з`ясували обставини, що мають значення для справи, крім того, висновки судів першої та апеляційної інстанції не відповідають обставинам справи. Також судами не досліджено зібрані у справі докази, суди першої і другої інстанції необґрунтовано відхилили клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Відповідно до положень пункту 7 договорів оренди земельних ділянок від 24 лютого 2010 року після закінчення строку дії договорів орендар має переважне право на поновлення їх на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. До нього, як орендодавця, орендар не звертався з пропозицією продовжити строк дії договорів, додаткової угоди щодо пролонгації договору чи проекту нового договору орендар не надавав. Вказував на те, що він не укладав та не підписував, а також не передавав нікому своїх повноважень на укладення спірних договорів оренди. Зазначав, що матеріали справи взагалі не містять доказів того, що договори оренди земельних ділянок від 10 червня 2015 року були підписані його дружиною ОСОБА_5 У 2015 році він перебував у лікарні, у зв`язку з чим йому необхідні були кошти на лікування, тому за усною домовленістю передав земельну ділянку ТОВ «СП «Басматі» у користування з 2015 року по 2017 роки та надав довіреність своїй дружині на отримання тільки коштів за користування його землею за цей період. Також вказував, що він не погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо схвалення дій його представника ОСОБА_5 з перевищенням наданих їй повноважень. Також він заперечує, що наявність його волевиявлення на укладення договорів підтверджено його діями, оскільки суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов до такого висновку на підставі розписки ОСОБА_5 , однак судами не було враховано відносини, що представництво не виникає на підставі розписки.

Суди при дослідженні довіреності, яка була видана 30 січня 2015 року, не звернули увагу та не врахували, що довіреність видана строком на 1 місяць і дійсна відповідно до кінця лютого місяця 2015 року, а дата укладання спірних договорів оренди 10 червня 2015 року, тобто після спливу п`яти місяців з дати закінчення строку дії довіреності.

Відповідно до довіреності, яка була видана на ім`я ОСОБА_5 , вона уповноважує повірену на отримання орендної плати протягом одного місяця з дати її видачі, а не на підписання чи укладання договору. Крім того, оспорювані правочини вчинено після закінчення строку дії довіреності. Отже, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку щодо подальшого схвалення ним правочину.

Вказував на те, що він взагалі нікого не уповноважував на підписання будь-яких договорів оренди землі з ТОВ «СП «Басміті». Довіреність, яка була ним видана на ім`я ОСОБА_6 , надавала повноваження щодо оформлення та реєстрацію договору оренди з СП ТОВ «Басматі». У зазначеній довіреності не йде мова про надання повноважень повіреному щодо укладання чи підписання договорів оренди землі, а також зазначена інша юридична особа, в інтересах якої необхідно було вчинити указані дії. Крім того, видача довіреності на іншу особу не може свідчити про його волевиявлення на укладання оспорюваних договорів від 10 червня 2015 року строком на 7 років, а також не свідчить про наступне схвалення правочину.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 липня 2018 року було відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано зГолопристанського районного суду Херсонської області зазначену цивільну справу.

У жовтні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

УхвалоюКасаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 травня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «СП «Басматі», третя особа - державний реєстратор реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області Брага А. А., про визнання договорів оренди землі недійсними, скасування рішення про державну реєстрацію права оренди призначено до розгляду.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи до суду не подали

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 є власником земельних ділянок площею 2,85 га та площею 1,98 га відповідно, які розташовані на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

24 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СП «Басматі» було укладено два договори оренди землі, які 23 квітня 2010 року було зареєстровано у Голопристанському реєстраційному окрузі Херсонської регіональної філії центр Державного земельного кадастру.

За умовами указаних договорів ОСОБА_1, як орендодавець, передав у платне користування ТОВ «СП «Басматі» строком на п`ять років земельні ділянки площею 2,85 га та площею 1,98 га відповідно з правом поновлення його на новий строк (пункт 7 указаного договору).

30 січня 2015 року ОСОБА_1 було видано довіреність на ім`я дружини ОСОБА_5 , якою остання була уповноважена від імені свого чоловіка на отримання орендної плати за належний йому земельний пай (частку) у ТОВ «СП «Басматі».

10 червня 2015 року були укладені нові договори оренди земельних ділянок площею 2,85 га та площею 1,98 га відповідно, що розташовані на території Бехтерської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, які належать ОСОБА_1 .

Згідно розписки ОСОБА_5 отримала передоплату за три роки (2015-2017 роки включно) за договором оренди земельної ділянки, підписаної між нею та ТОВ «СП «Басматі» у 2015 році у розмірі 18 тис. грн.

Факт сплати орендної плати ОСОБА_1 наперед за 2015-2017 роки також підтверджується видатковим касовим ордером від 02 лютого 2015 року.

30 січня 2015 року ОСОБА_1 було видано довіреність на ім`я ОСОБА_6 строком на один рік, якою він надав довіреній особі повноваження оформити та зареєструвати договір оренди належних йому земельних ділянок з СП ТОВ «Басматі».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником - ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з частинами першою, другою статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені статтею 203 ЦК України, зокрема, відповідно до частини першої, третьої указаної норми матеріального права зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Частинами першою, третьою статті 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Згідно з частинами першою, третьою статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, виходили із того, що умовою продовження орендних відносин зі сторони ОСОБА_1 було отримання орендної плати наперед за три роки, для чого позивач 30 січня 2015 року видав довіреність на свою дружину ОСОБА_5 з повноваженнями на отримання нею орендної плати за належну позивачу земельну ділянку в ТОВ «СП «Басматі». ОСОБА_5 було передано проект нового договору, який остання повернула підприємству підписаним, і 02 лютого 2015 року отримала обумовлену з орендодавцем орендну плату. Указане свідчать про прийняття ОСОБА_1 пропозиції орендаря на продовження орендних відносин та її фактичне виконання, яке полягало у видачі довіреностей на різних осіб на укладення договорів та на отримання у рахунок цих договорів орендної плати, використання земельних ділянок відповідачем після закінчення строку дії договорів, укладених у 2010 році, за положеннями статті 642 ЦК України є прийняттям пропозиції щодо укладення договору.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що досліджені докази в сукупності підтверджують волевиявлення ОСОБА_1 на укладення на новий строк договорів оренди земельних ділянок з ТОВ «СП «Басматі» і у подальшому схвалення довірителем правочинів, укладених дружиною позивача з перевищенням наданих повноважень, оскільки повноваження щодо укладення від імені ОСОБА_1 договорів оренди земельних ділянок і підписання цих договорів останній надав на цілий рік ще й на іншу особу - ОСОБА_6 , довіреність на якого не скасовував навіть після отримання орендної плати наперед за три роки.

Доводи касаційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, неповне з`ясування судами обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, порушення норм матеріального та процесуального права при їх ухваленні не знайшли свого підтвердження і спростовуються належними та допустимими доказами у справі.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

При вирішенні вказаної справи судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює.

Відповідно до частин першої, другої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 418, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_4 , залишити без задоволення.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 24 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта