Номер провадження 2-о/754/141/19
Справа №754/1870/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

присяжних Гудиренка О.І.

Підлісної Н.О.

за участю секретаря Грей О.П.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про оголошення особи померлою, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання його колишньої дружини ОСОБА_2 померлою, мотивуючи свої вимоги тим, що з 19.07.1987 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У травні 2014 року дружина покинула сім`ю та виїхала у невідомому напрямку. З того часу вони припинили шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірваний. З травня 2014 року ОСОБА_2 за місцем реєстрації жодного разу не з`являлася, вихованням та навчанням сина не займається, місце її проживання невідомо. У вересні 2015 року заявник звернувся із заявою до поліції про встановлення місця знаходження ОСОБА_2 , але до цього часу проведені поліцією заходи результату не дали. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, але аліменти ОСОБА_2 не сплачуються. На даний час у заявника виникла необхідність у переоформленні свідоцтва про право власності на житло, що належить на праві спільної приватної власності йому та ОСОБА_2 На підставі викладеного заявник звертається до суду з даною заявою, в якій просить суд оголосити ОСОБА_2 померлою, датою смерті вважати дату набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні заявник повністю підтримав заяву, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника заінтересованої особи.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, вивчивши письмові матеріали справи, оглянувши матеріали цивільних справ № 2-6218/14, 2-923/16, 2-3413/16, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 є колишнім чоловіком ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

З травня 2014 року заявник та ОСОБА_2 припинили шлюбно-сімейні стосунки, не ведуть спільного господарства.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 17.11.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний, що підтверджується судовим рішенням.

У вересні 2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся із заявою до поліції про встановлення місця знаходження ОСОБА_2 , але до цього часу проведені поліцією заходи результату не дали, що підтверджується довідкою Деснянського УП ГУНП в м. Києві від 30.09.2015 року.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04.03.2016 року ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2003 року народження.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.06.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина.

У своїй заяві ОСОБА_1 посилається на те, що з 2014 року йому невідомо місце знаходження ОСОБА_2 , у квартирі вона не проживає, матеріальну допомогу на утримання сина не надає, аліменти не сплачує, квартирою не цікавиться, утриманням та доглядом сина не займається, що дає йому підстави для звернення до суду з заявою про визнання особи померлою.

Допитані в судовому засіданні свідки пояснили наступне.

Свідок ОСОБА_6 у суді пояснив, що він є товаришем ОСОБА_1 , його колишню дружину він не знає та ніколи не бачив. ОСОБА_1 проживає разом з неповнолітнім сином, займається його вихованням та утриманням. Останні 3 роки він часто буває в гостях у ОСОБА_1 , але жодного разу у квартирі не бачив його дружину, син також нічого про свою маму не розповідав.

Свідок ОСОБА_7 у суді пояснив, що він є товаришем ОСОБА_1 , вони знайомі з осені 2014 року. Зазначив, що ОСОБА_1 протягом багатьох років самостійно виховує неповнолітнього сина, мати дитини він ніколи не бачив.

Але судом не приймаються до уваги покази даних свідків, як доказ зникнення ОСОБА_2 з 2014 року, оскільки той факт, що вказані свідки ніколи не бачили останню та не знайомі з нею, жодним чином не свідчить про те, що вказана особа є померлою на даний час.

Крім того, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний у листопаді 2014 року, тобто є цілком логічним те, що свідки у квартирі, де проживає заявник, ніколи не бачили ОСОБА_2

Також слід зазначити, що той факт, що ОСОБА_2 не цікавиться дитиною, квартирою, не надає матеріальної допомоги, також не може свідчити про те, що вона на даний час є померлою.

Під час розгляду даної справи судом були також досліджені матеріали цивільних справ, сторонами в яких є ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Так, з матеріалів цивільної справи № 2-6218/14 (754/16156/14) вбачається, що ОСОБА_2 06.10.2014 року звернулася до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу. 23.10.2014 року вона подала також до суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутність. 17.11.2014 року судом було постановлено судове рішення про розірвання шлюбу. 15.12.2014 року ОСОБА_2 подавала заяву до суду про отримання копії судового рішення. З аналогічною заявою ОСОБА_2 зверталася до суду і 18.02.2016 року, при цьому копія рішення була отримана нею 17.04.2016 року особисто.

З матеріалів цивільної справи № 2-3413/16 (754/5372/16) вбачається, що 19.04.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину. Матеріали справи свідчать про те, що 16.05.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 отримала судові повістку про виклик на засідання у даній справі. 02.06.2016 року ОСОБА_2 приймала участь у судовому засіданні при розгляді даної справи, надавала письмові докази. 02.06.2016 року постановлено судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

З матеріалів цивільної справи № 2-923/16 (754/15654/15) вбачається, що ОСОБА_1 03.11.2015 року звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. 18.02.2016 року ОСОБА_2 у приміщенні суду ознайомлювалася з матеріалами даної справи, що підтверджується її письмовою заявою. У подальшому у судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась, 04.03.2016 року судом було прийнято рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 24.03.2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 було отримано копію судового рішення, що підтверджується наявною у матеріалах вказаної справи поштової розписки. 18.04.2016 року ОСОБА_2 також отримувала копію судового рішення від 04.03.2016 року, що підтверджується письмовою розпискою, наявною у матеріалах справи.

Викладене вище свідчить про те, що до 18.04.2016 року включно ОСОБА_2 приймала участь у розгляді цивільних справ, отримувала копії судових рішень, ознайомлювалася з матеріалами вказаних цивільних справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 307 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

На виконання вимог вказаної статті судом вживалися заходи щодо встановлення осіб, які можуть дати свідчення про ОСОБА_2 , а також встановлення її місцезнаходження.

Судом 18.04.2019 року було направлено запит до Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості (довідка вказаного центру містилася у матеріалах цивільної справи про стягнення аліментів). 20.05.2019 року судом було отримано відповідь, відповідно до якої зазначено, що відповідно до бази даних ЄІАС у 2016 році ОСОБА_2 фактично перебувала по АДРЕСА_3 .

Також судом на адресу ОСОБА_2 (адреса містилася у матеріалах цивільних справ, що були оглянуті судом) був направлений лист з повідомленням про розгляд даної цивільної справи, але конверт повернувся без вручення (неправильно зазначена адреса).

Таким чином, судом вживалися всі можливі на даний час заходи задля встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 , але повідомити її не вдалося, як і встановити її точну адресу.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав..

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою.

Частиною 1 статті 46 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" " на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав без вісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Суд аналізуючи підстави, які обумовили звернення до суду, вважає, що обставин, з якими закон пов`язує оголошення фізичної особи померлою, не встановлено.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, заявник стверджує що він звернувся до поліції із заявою у вересні 2015 року, а з 2014 року у нього відсутні відомості про місцеперебування ОСОБА_2 , він не має з нею зв`язку, з того часу її не бачив.

При цьому слід зазначити, що відповідно до довідки Деснянського УП ГУНП в м. Києві від 30.09.2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до поліції із заявою щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_2 і у ході перевірки було встановлено, що з 2013 року ОСОБА_2 матеріальним забезпеченням, доглядом, вихованням та навчанням сина не займалася та за місцем мешкання дитини не з`являлася взагалі, проведеними заходами встановити її місцезнаходження не виявилось можливим.

Крім того, з досліджених судом матеріалів цивільних справ встановлено, що до 18.04.2016 року включно ОСОБА_2 ознайомлювалася з матеріалами цивільних справ, отримували копії судових рішень, подавала клопотання та письмові докази, за місцем своєї реєстрації отримували судові повідомлення.

З вищевикладеного слідує, що пояснення заявника протирічать встановленим у справі обставинам, зокрема щодо періоду зникнення його колишньої дружини, а тому суд критично ставиться до даних, викладених у довідці від 30.09.2015 року та поясненнях заявника.

Також слід звернути увагу і на той факт, що з дати 18.04.2016 року (останні відомості про ОСОБА_2 , встановлені судом) і до дати звернення заявника ОСОБА_1 до суду з даною заявою (06.02.2019 року) пройшло менше трьох років. При цьому для визнання особи померлою необхідно, щоб у місці її постійного проживання не було відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

З урахуванням вимог діючого законодавства, дослідженим судом доказів, суд приходить до висновку, що на даний час переконливих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 може вважатися померлою, заявником ОСОБА_1 не надано, а тому і відсутні правові підстави для задоволення вимог заявника.

На підставі викладеного, з урахуванням встановлених по справі обставин та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 повинно бути відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 293-294, 307 ЦПК України, ст. 46 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про оголошення особи померлою - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа - Деснянський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, адреса: м. Київ, пр.. Маяковського, 15-А.

Повний текст рішення виготовлений 05 червня 2019 року.

Суддя О.В.Лісовська

Присяжні О.І.Гудиренко

Н.О.Підлісна