Постанова

Іменем України

26 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 381/1791/16-ц

провадження № 61-19961св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто»,

третя особа - Управління у справах захисту прав споживачів у Київській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2017 року в складі колегії суддів: Голуб С. А., Приходька К. П., Таргоній Д. О.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (далі - ТОВ «Ваш Авто»), третя особа - Управління у справах захисту прав споживачів у Київській області, про визнання недійсним правочину, повернення коштів та стягнення моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 30 березня 2016 року він як споживач з метою придбання транспортного засобу, а саме трактора МТЗ 82.1 Білорус, 2012-2013 року випуску звернувся до ТОВ «Ваш Авто». У той же день між ним та ТОВ «Ваш Авто» було укладено договір фінансового лізингу № 003761, відповідно до умов якого ТОВ «Ваш Авто» зобов'язувалося придбати транспортний засіб, згідно з його замовлень та специфікації (додаток № 2 до даного договору). Відповідно до пункту 8.2 указаного договору фінансового лізингу, вартість предмета лізингу становила 180 000,00 грн, з урахуванням як вартості транспортного засобу так і усіх комісійних платежів ТОВ «Ваш Авто». При цьому представники ТОВ «Ваш Авто» запевнили позивача, що трактор МТЗ 82.1 Білорус є в наявності, та що після сплати ним обумовленої суми в розмірі 100 000,00 грн, позивач отримає зазначений транспорт засіб протягом 2-3 діб. Позивач зазначав, що 30 березня 2016 року перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «Ваш Авто», який зазначено у договорі лізингу кошти в розмірі 100 000,00 грн, проте товариство повідомило його, що замовленого ним транспортного засобу немає у наявності та запропонували йому інший транспортний засіб, який не відповідав його вимогам та замовленню і умовам специфікації до даного договору.

Позивач вважав указаний договір недійсним, оскільки умови договору є несправедливими та порушують його права, як споживача.

Враховуючи викладене, позивач просив визнати недійсним договір фінансового лізингу від 30 березня 2016 року № 0033761 та повернути сплачені кошти та відшкодувати моральну шкоду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним правочин, а саме договір фінансового лізингу від 30 березня 2016 року, укладений між ТОВ «Ваш Авто» та ОСОБА_1

Стягнуто з ТОВ «Ваш Авто» на користь ОСОБА_1 сплачені ним кошти в розмірі 50 800,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Ваш Авто» на користь ОСОБА_1 пеню відповідно до пункту 5 статті 15 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 162000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Ваш Авто» на користь ОСОБА_1 спричинену моральну шкоду у розмірі 2 000,00грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що укладений між сторонами договір лізингу суперечить вимога Закону України «Про захист прав споживача», що не відповідає положенню частини першої статті 203 ЦК України, тому відповідно до статті 215 ЦК України підлягає визнанню недійсним, а сплачені кошти на виконання умов договору поверненню позивачу. Крім того, суд першої інстанції вважав позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди доведеними.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2017 року заочне рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2016 року скасовано в частині стягнення пені та моральної шкоди та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені та моральної шкоди, апеляційний суд виходив із того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог з підстав, заявлених позивачем.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Рішення суду апеляційної інстанції оскаржується в частині позову щодо відшкодування моральної шкоди та стягнення пені, а тому у іншій частині касаційним судом не переглядається (стаття 400 ЦПК України).

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи та помилкового скасування рішення суду першої інстанції.

Доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу

У квітні 2017 року ТОВ «Ваш Авто»подало заперечення на касаційну скаргу, вказуючи на те, що товариство не погоджується із рішенням апеляційного суду щодо задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору та застосування наслідків недійсності правочину, проте вважає касаційну скаргу позивача необґрунтованою та такою, що не містить посилання на неправильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у іншій частині.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судами встановлено, що 30 березня 2016 року між ТОВ «Ваш Авто» та ОСОБА_1 було укладено договір фінансового лізингу № 003761, відповідно до умов якого ТОВ «Ваш Авто» зобов`язувалося придбати транспортний засіб, згідно з його замовлень та специфікації.

30 березня 2016 року ОСОБА_1 перерахував на розрахунковий рахунок ТОВ «Ваш Авто», який зазначено у договорі фінансового лізингу № 003761 кошти у розмірі 100 000,00 грн, що підтверджено квитанцією ПАТ КБ «ПриватБанк» від 30 березня 2016 року.

31 березня 2016 року ОСОБА_1 представники товариства у телефонній розмові повідомили, що замовленого ним транспортного засобу, а саме трактора МТЗ 82.1 Білорус 2012-2013 року випуску, у них немає, придбати його вони не можуть та запропонували йому інший транспортний засіб.

18 квітня 2016 року після звернення ОСОБА_1 та його адвоката до ТОВ «Ваш Авто» йому на картковий рахунок були перераховані кошти у сумі 49 200 грн. Решту суми - 50 800 грн відповідач відмовився повернути, мотивуючи у письмовій відповіді тим, що 100 000,00 грн - це адміністративний платіж від загальної вартості замовленого трактора, яка становить 180 000,00 грн.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 11 ЦПК України 2004 року суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 60 ЦПК України 2004 року кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 ЦПК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення в частині позову щодо відшкодування моральної шкоди та стягнення пені, суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 10, 60, 212 ЦПК України 2004 року, враховуючи те, що судом не встановлено, а позивачем доказів завдання моральної шкоди виключно укладенням спірного правочину, стороною якого він є, не надано, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу. Вирішуючи питання щодо стягнення пені, апеляційний суд обґрунтовано відмовив у задоволенні позову у цій частині за безпідставністю.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судом апеляційної інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Апеляційного суду Київської області від 01 лютого 2017 року в частині позову щодо відшкодування моральної шкоди та стягнення пені залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська