ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/666/19 Справа № 212/6539/16-ц Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1 Суддя-доповідач: ОСОБА_2.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Покровської районної у місті ОСОБА_4 ради про визнання права на переважне одержання житлових приміщень та забезпечення житлом,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що він має статус інваліда II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС І категорії, яка встановлена йому за результатами участі у особливо небезпечних роботах з ліквідації наслідків аварії у 30-ти кілометровій зоні розташування Чорнобильської атомної електростанції. Таким чином він має право на гарантовану державою пільгу - позачергове забезпечення жилою площею протягом року з дня подання відповідної заяви. Станом на 01.01.2016 року порядковий номер в позачерговій черзі як інваліда війни, ліквідатора аварії на ЧАЕС - 167, у загальній черзі 750. 15 лютого 2016 року та 10 червня 2016 року позивач звертався до відповідача із заявою щодо проведення поліпшення житлових умов як інвалід II групи з числа учасників ліквідації на ЧАЕС, на що 01.03.2016 року 29.06.2016 року отримав відмови. ОСОБА_3 вважає такі відмови відповідача неправомірними і такими, що порушують його права. Таким чином, його черга на отримання житла по позачерговому списку настала із 18.04.2014 року. Проте, ані у 2014, ані у 2015 чи 2016 році належного житла він не отримав. При цьому відсутність реальної можливості щодо надання квартири особі, яка перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, а також відсутність необхідних для цього коштів внаслідок економічної ситуації та фінансового забезпечення законодавчої бази, не є підставою для відмови у позові такій особі. Тому позивач просив визнати право ОСОБА_3 на переважне одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків, перебуваючих на обліку потребуючих поліпшення житлових умов виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ОСОБА_4 ради та зобовязати відповідача вжити заходів у строк, що не перевищує шести місяців з моменту набрання рішенням законної сили, щодо забезпечення житлом позивача шляхом надання йому благоустроєного жилого приміщення, яке відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам, у розрахунку на склад сімї з чотирьох осіб з урахуванням його права на додаткову житлову площу у вигляді окремої кімнати, згідно із черговістю та з урахуванням переважного права на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків, перебуваючи на обліку потребуючих поліпшення житлових умов виконкому.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_3 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи категорії 1, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, є інвалідом 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, інвалідів війни (а.с. 14-16).

Позивач звернувся до відповідача 02 квітня 2013 року із заявою від 25.03.2013 року про взяття на квартирний облік, що підтверджується вхідним штемпелем виконавчого комітету Жовтневої районної у м. Кривому Розі ради (а.с. 17).

Відповідно до копії Витягу з протоколу №3 засідання громадської комісії з житлових питань виконкому Жовтневої районної у місті ради від 15.03.2016, вирішено внести зміни до справи квартирного обліку ОСОБА_3, зазначивши, що він має право на позачергове отримання житла як інваліда 2 групи з числа учасників ліквідації на ЧАЕС категорія 1 (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради №130 від 16.03.2016 року було затверджено зазначений вище протокол засідання громадської комісії з житлових питань (а.с. 9).

Як вбачається з копії листів Управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради від 18.05.2016 року, Жовтневої районної у місті ради від 01.03.2016 року та від 29.06.2016 року, ОСОБА_3 згідно з рішенням виконкому районної у місті ради від 17.04.2013 прийнятий на квартирний облік з правом позачергового надання житла як інваліду війни з числа учасників ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії (а.с. 8, 11, 12).

Станом на 01.01.2016 року та на 01.05.2017 року ОСОБА_3 перебуває на квартирному обліку за місцем мешкання у виконкомі Жовтневої районної у місті ради і його порядковий номер в позачерговій черзі як інваліда війни 2 групи, ліквідатора аварії на ЧАЕС 1 категорії 162, а у відокремленому списку - 7 (а.с. 19-22, 51).

Позивач зареєстрований за адресою по бул. Маршала Василевського, 9/22 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, що підтверджується копією паспорта серії АК №586515 (а.с. 13).

Статтею 47 Конституції України гарантовано, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону (ч.ч. 1, 2 статті).

Згідно ч. 1 ст. 4 Житлового кодексу Української РСР, в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення, жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.

За змістом. ч. 1 ст. 5 Житлового кодексу Української РСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Житлового кодексу Української РСР облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районного, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Частиною 1 статті 40 вказаного вище Кодексу встановлено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що з числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків (п. 1 ч. 1 ст. 46 Житлового кодексу Української РСР).

Також, пунктом 10 частини 1 статті 20 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачено, що особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги, зокрема, позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім'ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Згідно ч. 3 вказаної вище статті особам, які перенесли променеву хворобу будь-якого ступеня або стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи, які потребують поліпшення житлових умов, надається додаткова жила площа у вигляді окремої кімнати.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що позивача було включено до Списку громадян, які мають право позачергового отримання житлових приміщень, які знаходяться на квартирному обліку у виконкомі Жовтневого району м. Кривого Рогу 17.04.2013 року (а.с. 51), враховуючи, що ОСОБА_3 станом на 01.01.2016 року знаходився на 7 позиції вказаного списку, - колегія приходить до висновку про обґрунтованість висновку місцевого суду щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки особи на позиціях 1-6 зазначеного Списку, звернулись раніше позивача для отримання житлової площі та користуються також правом позачергового його отримання.

Зокрема, громадянка ОСОБА_5, яка знаходиться на позиції 1 Списку громадян, які мають право позачергового отримання житлових приміщень, які знаходяться на квартирному обліку у виконкомі Жовтневого району м. Кривого Рогу , була включена до цього списку 13.08.1999 року.

Підстав переважного права у ОСОБА_3 над особами, які знаходяться на позиціях вище у Списку громадян, які мають право позачергового отримання житлових приміщень, які знаходяться на квартирному обліку у виконкомі Жовтневого району м. Кривого Рогу, - не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 03 червня 2017 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №747231, виданого Покровським районним у м. Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №904 (а.с. 142).

Колегія звертає увагу, що на дружину позивача - ОСОБА_6, згідно з протоколом громадської комісії з житлових питань виконкому Покровської районної у місті ради від 03.11.2017 року, переоформлено особову справу, в звязку зі смертю позивача, та залишено на квартирній черзі з правом позачергового отримання житла (а.с. 145), а в подальшому надано квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 377 ЦПК України якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За нормами статті 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст. 608 ЦК України.

Приймаючи до уваги зазначені вище правові норми, враховуючи предмет та підстави позову, колегія приходить до висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами відносно права ОСОБА_3, як інваліда ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків на Чорнобильської АЕС 1 категорії, стосовно позачергового забезпечення житловою площею та переважне право на одержання житлових приміщень та забезпечення житлом, нерозривно пов'язані із особою позивача, тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Враховуючи, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, а позивач помер після постановлення оскаржуваного рішення, - колегія дійшла висновку, що, відповідно до ч. 3 ст. 377 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді