ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 387/633/18

провадження № 22-ц/4809/779/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Кіселика С.А., (суддя доповідач),

суддів: Дьомич Л.М., Єгорової С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Савченко Н.В.,

учасники справи: позивач - Кредитна спілка «Центр-Кредит»;

відповідачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Мельніченко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року у складі судді Майстера І.П., у справі за позовом Кредитної спілки «Центр Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2018 року Кредитна спілка «Центр-Кредит» (далі по тексту - КС «Центр-Кредит») звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_1 («Позичальник») було укладено кредитний договір №121, за умовами якого позивач надав ОСОБА_1 кредитну лінію з лімітом в сумі 110000 грн. зі сплатою 48% річних за його користування, строком на 18 місяців.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором від 07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було укладено договори поруки від 07 липня 2017 року.

У порушення умов договору ОСОБА_1 вчасно та у повному обсязі кредит та відсотки за користування кредитом не сплачувала, внаслідок чого станом на 24 липня 2018 року виникла заборгованість у розмірі 127782 грн. 39 коп., яка складається з основного боргу у сумі 95682 грн., відсотки за користування кредитом у сумі 32100 грн. 39 коп.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року (а. с. 90) позовну заяву КС «Центр-Кредит», в частині вимог до ОСОБА_5 , залишено без розгляду.

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року (а. с. 91 - 92) позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь КС «Центр-Кредит» заборгованість за кредитним договором № 121 від 07 липня 2018 року в сумі 127 782 грн. 39 коп. Розірвано кредитний договір № 121 від 07 липня 2018 року, укладений між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_1 Вирішено питання судових витрат.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 не виконала взятих на себе зобов`язань згідно з умовами договору щодо повернення суми кредиту та сплати процентів за користування кредитом, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства, умовах кредитного договору та договорів поруки.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року було оскаржене до апеляційного суду ОСОБА_3

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 задоволено частково, а саме, рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року в частині вирішення вимог Кредитної спілки «Центр-Кредит» про розірвання кредитного договору та про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості та судового збору скасовано і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили і сторонами в касаційному порядку не оскаржувалась.

В подальшому, не погоджуючись з рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року, 12.03.2019 року адвокат Мельніченко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції неповно та неправильно встановив обставини, що мають значення для справи, невірно застосував норми ст.554 ЦК України, в результаті чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення. Крім того зазначив, що ОСОБА_1 в судових засіданнях в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції присутня не була, а копію рішення суду першої інстанції отримала тільки 04.03.2019 року. Просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову Кредитній спілці «Центр-Кредит» повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , представників сторін, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до ст. ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а обов`язок надання доказів покладається на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи спір на підставі досліджених доказів суд першої інстанції встановив, що 07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» (Кредитодавець), в особі представника ОСОБА_7, та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено договір кредитної лінії № 121, відповідно до умов якого Кредитодавець зобов`язався надати Позичальнику кредитну лінію з лімітом у сумі 110000 грн. строком на 18 фактичних місяців від дня отримання Позичальником усієї суми кредиту, або першого траншу за кредитом, а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у розмірі 48 % річних від загальної суми щоденного залишку заборгованості Позичальника по кредиту в рамках кредитної лінії (а.с.12-13).

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором від 07 липня 2017 року між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_2 , між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_3 , між КС «Центр-Кредит» та ОСОБА_4 було укладено окремі договори поруки від 07 липня 2017 року (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки від 07 липня 2017 року, укладеного між позивачем та ОСОБА_2 , останній зобов`язався нести солідарну відповідальність за виконання боржником ОСОБА_1 всіх її зобов`язань за кредитним договором № 121 від 07 липня 2017 року (а.с. 15).

Відповідно до п.1.1. договору поруки від 07 липня 2017 року, укладеного між КС «Центр-Кредит», в особі уповноваженого представника ОСОБА_7 , та ОСОБА_3 , остання зобов`язалася нести солідарну відповідальність за виконання боржником ОСОБА_1 всіх її зобов`язань за кредитним договором № 121 від 07 липня 2017 року (а.с. 16).

Відповідно до п.1.1. договору поруки від 07 липня 20 КС «Центр-Кредит», в особі уповноваженого представника ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , останній зобов`язався нести солідарну відповідальність за виконання боржником ОСОБА_1 всіх її зобов`язань за кредитним договором № 121 від 07 липня 2017 року (а.с. 17).

За змістом п. 2.1 кожного з договорів поруки, у разі порушення зобов`язання за Основним договором Поручитель зобов`язується виконати за Боржника зобов`язання останнього у 5-денний термін з дня отримання вимоги від Кредитора.

Згідно з п. 5.1 договорів поруки, у разі невиконання Боржником своїх зобов`язань за Основним договором Кредитор має право останнього у 5-денний термін звернутися з вимогою про виконання таких зобов`язань до Поручителя .

Згідно з бухгалтерською довідкою-розрахунком від 24 липня 2018 року, виданої головою правління КС «Центр-Кредит», ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем у сумі 127782 грн. 86 коп., яка складається з основної суми кредиту в розмірі 95682 грн. 00 коп., відсотків за користування кредитом в сумі 32100 грн. 39 коп.(а.с. 8).

Задовольняючи позов суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивач довів факт невиконання позичальником кредитних зобов`язань щодо повернення отриманого ним кредиту обумовленими умовами договору частинами та сплати процентів за користування ним. У зв`язку з цим суд зробив висновок, що у позивача виникло право вимагати від відповідачів, як поручителів позичальника ОСОБА_1 , стягнення всієї суми несплаченого кредиту та процентів за користування ним, а також вимагати розірвання договору. При цьому суд погодився з твердженням позивача про те, що розмір заборгованості становить 127782 грн. 39 коп., яка складається з боргу по «тілу кредиту» - 95682 грн., боргу по процентах - 32100 грн. 39 коп.

Проте з такими висновками суду погодитися можна частково із наступних підстав.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з договорів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як передбачено приписами ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У відповідності до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Крім того, згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У справі між сторонами виник спір щодо відповідальності позичальника (члена кредитної спілки КС «Центр-Кредие» - ОСОБА_1 ) та його поручителів перед кредитодавцем - КС «Центр-Кредит» за неналежне виконання умовами кредитного договору у зв`язку з чим кредитор вимагає стягнення простроченої заборгованості та достроково всього кредиту, що залишився, а також сплати процентів.

Цивільне судочинство базується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого часники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій . Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України).

Умовами договору кредитної лінії від 07 липня 2017 року № 121, укладеного між КС «Центр_Кредит» та ОСОБА_1 , передбачено, зокрема, таке:

«1.1. Кредитор надає позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 110000,00 (сто десять тисяч) грн. в межах якого позичальник може отримати будь-які суми кредиту та зобов`язується повернути їх на умовах, що передбачені цим договором»;

«2.1. «Кредит надається строком на 18 (вісімнадцять) фактичних місяців від дня отримання Позичальником усієї суми кредиту, або першого траншу за кредитом.

2.2. Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику всю суму кредиту або здійснити перший транш за кредитом не пізніше 5 банківських днів від дати підписання цього договору. Кожен наступний транш в рамках кредитної лінії здійснюється Кредитодавцем на користь Позичальника за попередньою письмовою заявою останнього протягом 5 банківських днів з моменту надходження такої заяви (із урахуванням дотримання вимог п. 3.1. цього Договору).»

«2.4. Кредит надається позичальнику готівкою у касі Кредитодавця або (згідно заяви Позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок вказаний Позичальником у заяві.

2.5. Датою надання кредиту вважається дата видачі усієї суми кредиту або суми першого траншу за кредитом через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця. Датою повернення (погашення) так само як і датою плати процентів вважається дата оформлення Кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок Кредитодавця.»

«3.4. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно графіка розрахунків, що є невід`ємною частиною цього Договору. У випадку надання кредиту траншами Сторони зобов`язуються вносити відповідні зміни у графік розрахунків шляхом підписання додаткового договору в день отримання кожного наступного траншу».

Виходячи з принципу змагальності сторін та умов договору кредитної лінії від 07 липня 2017 року № 121, позивач мав довести належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами обставини, якими він обґрунтовував свої вимоги, зокрема підтвердити:

факт укладення кредитного договору з відповідним графіком розрахунків, погоджений його сторонами;

факти укладення договорів поруки;

факт надання кредиту (дату, спосіб надання, розмір наданого кредиту), а у випадку надання кредиту окремими траншами - надати передбачені п. 3.4. кредитного договору додаткові договори.

На підтвердження цих обставин позивач надав до суду першої інстанції світлокопії договору кредитної лінії від 07 липня 2017 року № 121 без передбачених його умовами додатків (а. с. 12 - 13), договорів поруки від 07 липня 2017 року (а. с. 15 - 18), довідку-розрахунок боргу (а. с. 14), графік розрахунків (а. с. 26) а також не підписану головою правління довідку КС «Центр-Кредит» від 21 вересня 2018 року № 167 про розмір заборгованості станом на вказану дату (а. с. 84).

З пояснень представників позивача, наданих у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, вбачається, що доданий до позовної заяви графік розрахунків (а. с . 26) не являється частиною договору № 121 від 07 липня 2017 року, а є аналітичною довідкою про фактичне виконання сторонами умов договору. У зв`язку з цим вказаний документ не містить відомостей про графік платежів, відповідно до якого позичальник ОСОБА_1 мала виконувати свої зобов`язання перед позивачем.

В подальшому, на підтвердження своїх доводів щодо виконання своїх договірних зобов`язань та надання ОСОБА_1 кредитних коштів, представник позивача надав до суду копію заяви № 156 на видачу готівки від 7 липня 2017 року та ордер № 156 до цієї заяви про видачу ОСОБА_1 готівки в сумі 30000 грн., копію заяви № 161 на видачу готівки від 10 липня 2017 року та ордер № 161 до цієї заяви про видачу ОСОБА_1 готівки в сумі 20000 грн., копію заяви № 1168 на видачу готівки від 12 липня 2017 року та ордер № 168 до цієї заяви про видачу ОСОБА_1 готівки в сумі 50000 грн., копію заяви № 169 на видачу готівки від 13 липня 2017 року та ордер № 169 до цієї заяви про видачу ОСОБА_1 готівки в сумі 10000 грн., які були роздруковані із електронної бази даних програмного забезпечення Кредитної спілки «Центр - Кредит».

Із вказаних документів вбачається, що кредит видавався чотирма траншами (30000 грн., 20000 грн., 50000 грн., 10000 грн.).

Належність та допустимість наданих представником позивача доказів підтверджується відповіддю заступника начальника Головного управління ДФС у Кіровоградській області наданою на запит представника позивача у якій зазначається, що дані, що містяться в видаткових /службових чеках, відповідають інформації, що вказана у електронних копіях ордерів на видачу готівки, а саме: № 156 від 07.07.2017; №161 від 10.07.2017; № 168 від 12.07.2017; № 169 від 13.07.2017.

Враховуючи наведено колегія суддів вважає доведеним факт отримання ОСОБА_1 від КС «Центр - Кредит» кредитних коштів в сумі 110000 грн. чотирма траншами, як то передбачено умовами договору.

На підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів та наявності заборгованості позивачем надано кінцеве попередження лист - нагадування та два повідомлення які направлялись ОСОБА_1 із вимогою сплатити наявний борг та попередженням, що вразі не сплати боргу кредитна спілка буде вимушена звернутись до суду з метою розірвання договору та стягнення боргу.

Факт ознайомлення відповідача із повідомленнями підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 . Крім того, даними повідомленнями підтверджується факт визнання ОСОБА_1 боргу за кредитом в сумі 95682 грн. та відсотків в сумі 26941 грн., що вбачається із тексту на зворотній стороні повідомлення, зокрема: « Ознайомлена 21.02.18 року. Незаплатила тому що зараз тяжке становище в кафе; « Я ОСОБА_1 зобов`язуюсь виплатити заборгованість по кредитному договору, коли продам будинок який знаходиться в Малій Висці ».

Враховуючи наведене колегія суддів вважає підтвердженим, станом на 24.07.2018 року, факт наявності у ОСОБА_1 боргу за кредитним договором в сумі 95682 грн. 00 коп. - основний борг та 32100 грн. 39 коп. - проценти за користування кредитом.

Не надання до суду першої інстанції доказів отримання відповідачем кредитних коштів та визнання відповідачем своєї заборгованості представник позивача обґрунтовує відсутністю заперечень відповідачів щодо даних фактів.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року частково задоволено вимоги апеляційної скарги ОСОБА_3 та скасовано рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року у справі за позовом Кредитної спілки «Центр Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по кредитному договору, в частині вирішення вимог Кредитної спілки «Центр-Кредит» про розірвання кредитного договору та про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості та судового збору і ухвалено нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено.

В зазначеному судовому рішенні вказано, що в суді апеляційної інстанції позивачу роз`яснено обов`язок доведення обставин, на які він посилається, відповідними доказами та наслідки не вчинення таких дій. У зв`язку з цим за клопотанням представника позивача у судовому засіданні оголошувалася перерва з 05 по 28 грудня 2018 року, але по завершенню перерви представники позивача повідомили суд про неможливість надати такі докази у зв`язку з їх нібито викраденням. Однак факт викрадення у позивача документів первинного обліку, які стосуються вказаного кредитного договору, не є підтвердженим.

Однак, при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року колегією суддів встановлено, що згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2018 року, за заявою від 14.06.2018 року в реєстр внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, а саме про те, що в Добровеличківському відділенні КС «Центр - Кредит» колишня працівниця ОСОБА_7 користуючись своїм службовим становищем викрала документи фінансової звітності, касові документи, видаткові та прибуткові касові ордери, заяви про внесення коштів та погашення кредитів, звіти по РРО.

Враховуючи те, що в ході розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року колегія суддів дослідивши докази яких не було в розпорядженні колегії суддів при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_3 дійшла висновку щодо обґрунтованості вимог позивача щодо невиконання ОСОБА_1 зобов`язань із повернення кредиту отриманого за договором кредитної лінії № 121 від 07 липня 2017 року, колегія суддів вбачає за необхідне скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року ухвалену за апеляційною скаргою ОСОБА_3 .

Крім того, скасуванню зміні підлягає також і рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як передбачено приписами статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У відповідності до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з приписами статті 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників.

Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Отже, закон не містить у цьому випадку вимоги щодо так званої обов`язкової процесуальної співучасті, тобто, законом передбачено право позивача звернутися за стягненням заборгованості до кожного з боржників окремо (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.12.2011 зі справи № 6-84цс11).

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції і з цим погоджується суд апеляційної інстанції, Позичальником зобов`язання за Кредитним договором не виконується, відповідно, існують і зобов`язання поручителів за договорами поруки.

Водночас, умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою. Норми закону, якими врегульовано поруку, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У разі укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того самого зобов`язання у них не виникає солідарної відповідальності між собою.

За таких обставин, кредитор, керуючись статтею 543 ЦК України, має право на свій розсуд пред`явити вимогу до боржника й кожного з поручителів разом чи окремо, в повному обсязі, чи частково, але поручитель, що виконав зобов`язання, не має права пред`явити вимогу до іншого поручителя щодо розподілу відповідальності перед кредитором (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 зі справи № 6-511цс15 та від 11.11.2014 зі справи № 919/699/13).

За таких обставин суд вважає за необхідне ухвалити рішення яким стягнути заборгованість за договором кредиту із боржника солідарно із кожним із поручителів.

Таким чином, керуючись ст.ст. 367, 370, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги адвоката Мельніченка В.А який представляє інтереси ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року змінити, а постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року, скасувати.

Позов Кредитної спілки «Центр Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення боргу по кредитному договору задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь кредитної спілки "Центр-Кредит" (Код ) заборгованість за кредитним договором № 121 від 07 липня 2018 року кошти в сумі 92583 грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь кредитної спілки "Центр-Кредит" (Код ) заборгованість за кредитним договором №121 від 07 липня 2018 року кошти в сумі 92583 грн. 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь кредитної спілки "Центр-Кредит" (Код ) заборгованість за кредитним договором №121 від 07 липня 2018 року кошти в сумі 92583 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь кредитної спілки "Центр-Кредит" (Код ) судові витрати в сумі 638 грн. 28 коп/

Стягнути з ОСОБА_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь кредитної спілки "Центр-Кредит" (Код ) судові витрати в сумі 638 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь кредитної спілки "Центр-Кредит" (Код ) судові витрати в сумі 638 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь кредитної спілки "Центр-Кредит" (Код ) судові витрати в сумі 638 грн. 28 коп.

В іншій частині рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Cуду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 червня 2019 року.

Суддя доповідач С.А.Кіселик

Судді: Л.М. Дьомич

С.М.Єгорова