КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/46060/17

Апеляційне провадження 22-ц/824/6545/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Борисенко Д.В.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Фізична особа - підприємець Ткачук Владислав Петрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року, ухвалене під головування судді Волошина В.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про розірвання договору, стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

у грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 в якому просила розірвати договір від 02.03.2017 про надання юридичних послуг та стягнути з відповідача на її користь 15 000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 02.03.2017 з відповідачем укладено договір, відповідно до якого останній зобов`язався надати юридично - консультативні послуги щодо визнання недієздатним її сина, включаючи оскарження судових рішень, представництво інтересів в суді, а вона - оплатити надані послуги. На виконання умов договору вона сплатила 15 000 грн та видала на ім`я відповідача довіреність. Проте відповідач взятих на себе зобов`язань не виконав та кошти не повернув.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.01.2019 позов задоволено. Розірвано договір про надання юридичних послуг, укладений 02.03.2017 між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_4 та стягнуто з відповідача на користь позивачки 15 000 грн та судовий збір 1 280 грн.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ФОП Ткачук В . П. подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суду не звернув уваги, що позивач просить розірвати договір в односторонньому порядку та скасовує довіреність. Ним виконано умови договору, складено заяву про визнання недієздатним, складено апеляційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2015 та апеляційну скаргу на ухвалу цього ж суду від 03.12.2009. Судом не встановлено чи сплатила позивачка судовий збір для можливості подання виготовлених ним процесуальних документів. Вважає, що висновки суду про те, що складені ним процесуальні документи не є належним та допустимим доказам, зроблені з порушення ст. 77, 78 ЦПК України. Крім того посилання суду на відсутність акту виконаних робіт вважає безпідставними, оскільки складання такого акту не передбачено умовами договору. Позивач не обґрунтовувала свій позов положеннями Закону України «Про захист прав споживачів», та на спірні правовідносини даний закон не поширюється, проте суд застосував положення даного Закону при вирішенні спору. Крім того судом не взято до уваги висновки Верховного суду викладені у поставі від 25.01.2018 по справі 401/1466/15.

Відзив на апеляційну скаргу подано не було.

У судовому засіданні відповідач та його представник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Позивач та її представник ОСОБА_8 , яка діє як адвокат, що надає безоплатну вторинну правову допомогу просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 02.03.2017 між сторонами укладено договір, відповідно до п. 1 якого відповідач брав на себе зобов`язання: надати юридично-консультативні послуги щодо визнання недієздатним ОСОБА_9 ; оскаржити ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2009; оскаржити рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2015; здійснити представництво в суді за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про встановлення порядку користування квартирою, поділ особового рахунку на сплату житлово-комунальних послуг та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Для виконання вказаних зобов`язань ОСОБА_1 видала довіреність на ім`я ОСОБА_4 . та сплатила 15 000 грн.

Акт виконаних робіт не складався та позивачці не надавався.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано належних і допустимих доказів у підтвердження виконання ним своїх зобов`язань за договором.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно вимог ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до вимог ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно вимог ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За обставинами справи встановлено, що позивач звернулася до відповідача з питанням надання їй правової допомоги.

02.03.2017 між сторонами укладено договір про надання юридичних послуг. Відповідно до цього договору ФОП ОСОБА_4 (виконавець) зобов`язався надати юридично-консультативні послуги ОСОБА_1 (замовник) щодо визнання недієздатним її сина ОСОБА_9 , оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 03.12.2009, оскарження рішення цього ж суду від 28.01.2015, представництва в суді за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про встановлення порядку користування квартирою, поділ особового рахунку та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні квартирою.

Відповідно до п. 5.1.1 замовник сплачує на користь виконавця попередню оплату в розмірі 15 000 грн в день укладення договору.

Відповідно до п. 5.1.2 у випадку представництва інтересів замовника працівниками виконавця в суді та інших державних органах, замовник сплачує на користь виконавця оплату в розмірі 800 грн не пізніше 3 днів до дня вчинення представницької дії.

Відповідно до п. 5.1.3 у випадку вирішення справи на користь замовника замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 15 000 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, постановлення мирової угоди, іншого будь - якого вирішення справи (у тому числі в позасудовому порядку).

Відповідно до п. 9 замовник у разі несплати (не своєчасної оплати) коштів, передбачених п. 5.1.2 та (або) п. 5.1.3 цього договору, сплачує на користь виконавця пеню у розмірі 3 % за кожен день прострочення від загальної суми боргу. Також на суму боргу нараховується плата за користування чужими грошима відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 3 % за кожен день прострочення від загальної суми боргу.

Відповідно до п. 10 в разі вчинення дій, що свідчать про односторонню відмову замовника від договору (зокрема - не сплата представницьких дій згідно з п. 5.1.2, скасування довіреності, не повідомлення про день та час судових засідань, залучення до участі у справі інших представників без згоди виконавця) - сплатити штраф у п`ятикратному розмірі від ціни (суми) цього договору.

Із змісту договору вбачається, що договір фактично містить обов`язки замовника, порядок оплати послуг та штрафні санкції. При цьому штрафні санкції передбачені лише щодо замовника. Про будь - які обов`язки виконавця та його відповідальність у договорі не зазначено.

Лише у п. 3.2 вказано, що виконання виконавцем своїх зобов`язань підтверджується фактичним виконанням обов`язків по цьому договору.

На виконання умов договору позивач сплатила відповідачу 15 000 грн та видала на його ім`я нотаріально посвідчену довіреність.

Відповідач визнав ту обставину, що на час укладення договору дія його свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю була зупинена.

Позивач же звернулася до відповідача як до адвоката та вважала, що правову допомогу їй буде надавати саме адвокат. Про те, що діяльність відповідача як адвоката призупинена останній позивачку не повідомив. Текст договору складено відповідачем, будь - які питання щодо строку виконання ним своїх зобов`язань, порядку оформлення виконаних робіт тощо при укладенні договору не обговорювалися та до умов договору не вносилися.

Лубенець К.О. на час укладення договору було 83 роки, будь -які свої пропозиції при складанні договору вона внести не могла.

Ознайомившись з текстом договору позивач зрозуміла, що тягар зобов`язань покладений на неї, як щодо надання всіх документів, повідомлень про день та час судових засідань, так і щодо оплати послуг є непосильним та 09.03.2017 звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення їй коштів.

Відповідач стверджуючи про те, що на час звернення позивачки з питання розірвання договору ним уже були виконані зобов`язання по договору не надав будь - яких доказів про те, які саме роботи були виконані протягом 7 днів з часу укладення договору та яка вартість кожної з наданих послуг.

Суд критично оцінює надані відповідачем заяву про визнання громадянина недієздатним, апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2009 та апеляційну скаргу рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2015, оскільки не надано доказів часу виготовлення цих документів. При розгляді справи у суді апеляційної інстанції відповідач не зміг назвати обсяг матеріалів, вивчених ним для складання таких документів та дату їх виготовлення.

Відповідач вказував на те, що не подав заяву про визнання особи недієздатною до суду, оскільки позивач не сплатила судовий збір. Разом з тим, у договорі не вказано коли та у якій сумі позивач має сплатити судовий збір. Доказів про те, що відповідач повідомляв позивачку про необхідність сплати судового збору та вказав розмір такого збору не надано. До того ж ставка судового збору за подачу заяви про визнання особи недієздатною у 2017 році складала 320 грн. Позивач сплатила передоплату по договору у розмірі 15 000 грн. Будь - яких пояснень про те, чому з 15 000 грн, сплачених за послуги, які ще не надані не можна було сплатити 320 грн судового збору відповідач не надав.

Відповідач також не надав позивачці консультативних послуг про те, що строки апеляційного оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2009 та рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28.01.2015 сплили. Відповідач не роз`яснив позивачці її право на отримання безоплатної правової допомоги, тощо.

Суд не може погодися з доводами відповідача про те, що він не міг виконати зобов`язання по договору з вини позивачки, оскільки її син ОСОБА_9 не видав довіреності на його ім`я, оскільки такі доводи суперечать самій суті укладеного договору. Відповідач зобов`язався надати юридично-консультативні послуги щодо визнання недієздатним ОСОБА_9 і в той же час вимагав від позивачки, щоб ОСОБА_9 надав нотаріально посвідчену довіреність. У випадку, якби заява про визнання особи недієздатною була подана до суду та задоволена судом, то фактично довіреність, яку вимагав відповідач треба було б визнавати недійсною.

Стаття 627 ЦК України регламентує свободу договору та вимоги розумності та справедливості при визначенні умов договору.

Свобода договору включає вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов`язки учасників. Елементом свободи договору є право сторін за своєю згодою змінювати, розривати або продовжувати на новий строк дію договору. Разом з тим, свобода договору не є безмежною, вона існує в рамках чинних нормативних актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін мають грунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості.

Договір про надання юридичних послуг, укладений між сторонами на умовах визначених самим відповідачем, та який фактично містить лише зобов`язання замовника послуг та її відповідальність і не містить конкретний перелік зобов`язань виконавця, строків виконання, відповідальності виконавця за не надання послуг чи надання неякісних послуг не ґрунтується на засадах розумності, добросовісності та справедливості.

Крім того договір забороняє позивачці звертатися до інших фахівців у галузі права для отримання послуг чи представництва її інтересів в суді (п. 10 договору), що суперечить ст. 59 Конституції України, згідно з якою кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позивач мала право відмовитися від надання послуг відповідачем та розірвати договір.

Оскільки 15 000 грн сплачено позивачкою не за надані послуги, а як попередня оплата за послуги, які будуть надаватися в майбутньому суд першої інстанції правильно стягнув зазначену суму з відповідача.

Як вказувалося вище відповідач не надав належних та допустимих доказів про те, що хоча б якісь послуги за цим договором були надані, їх обсяг та вартість.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05.06.2019.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик