ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1424/19 Справа № 181/450/18 Суддя у 1-й інстанції - Гончаренко О.О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Синенку Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 третя особа: орган опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини.

Позов мотивований тим, що 09 травня 2008 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_1, який в подальшому рішенням суду було розірвано. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За відсутності коштів та небажання відповідача працювати, ОСОБА_2 змушена була поїхати до м. Києва на заробітки. Відповідач залишився проживати разом з донькою в с.Веселе, Межівського району, Дніпропетровської області та не погоджується на її проживання з ОСОБА_2, створюються перешкоди в побаченні з дитиною. ОСОБА_1 має тимчасові заробітки, інколи працює далекобійником, часто вдома не буває, а дитина виховується незнайомими людьми. Згідно висновку комісії служби у справах дітей та сім'ї Баришівської РДА Київської області, позивач має постійне місце проживання, джерело доходу, з народження доньки займається її вихованням. ОСОБА_2 створені належні умови для приживання, виховання та розвитку дитини. Комісією не встановлено виняткових обставин для розлучення дитини з матір'ю. Позивач має змогу забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, її виховання, навчання та розвитку.

Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з нею за адресою: АДРЕСА_1

У червні 2018 року ОСОБА_1 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав відповідача відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зустрічний позов мотивований тим, що ОСОБА_2 ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, що за п.2 ч.1 ст.164 СК України має наслідком позбавлення батьківських прав.

Просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав щодо її малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_2 та зустрічного позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачами, як за первісним, так і за зустрічним позовом не доведено належним чином ті обставини, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог, чого було б достатньо для їх задоволення, а тому, враховуючи встановлені судом обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги сторін є необґрунтованими, не підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити його зустрічну позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що встановивши факти передбачені статтею 164 СК України, суду необхідно було застосувати наслідки відповідальності відповідача від ухилення виконання покладених на неї обов'язків.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що згідно заочного рішення Межівського районного суду №181/247/14-ц від 08 квітня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 14 травня 2010 року, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 року, батьком якої записано ОСОБА_1, а матір'ю - ОСОБА_2

Довідкою про реєстрацію місця проживання особи виконавчого комітету Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області №236 від 11 жовтня 2017 року та актом обстеження фактичного проживання осіб, складеним депутатом Баришівської селищної ради Матісько В.Г. від 18 січня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно вироку Межівського районного суду Дніпропетровської області №1-17/11 від 23 січня 2013 року, який набрав законної сили 08 лютого 2013 року, ОСОБА_2 визнано винною та призначено по ч.2 ст.191 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки; за ч.1 ст.366 КК України - обмеження волі на строк один рік з позбавленням права обіймати посади, пов'язаних з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки; за вимогами ч.1, 2 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на три роки; на підставі п. «в» ч.1 ст.1 Закону України «Про амністію» від 08 липня 2011 року ОСОБА_2 від відбуття призначеного покарання звільнено.

Згідно висновку ради опіки і піклування Іванівської сільської ради від 26 травня 2014 року, на території ради проживала сім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на вихованні яких знаходились діти: ОСОБА_5, 1998 року народження, та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_2 періодично вживає спиртні напої, вихованням дітей належним чином не займалась, з березня 2014 року покинула дітей та поїхала на заробітки, присадибна ділянка заросла бур'янами. Будинок пустує. Вважають, що донька ОСОБА_3 повинна проживати з батьком.

Згідно характеристики, наданої депутатом Баришівської селищної ради Матісько В.Г. від 18 січня 2018 року, ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується з позитивного боку, у побуті ввічлива, працелюбна, із сусідами підтримує добрі взаємини, негативно ставиться до алкогольних напоїв та наркотичних речовин, розбіжностей з представниками влади не має, за місцем проживання до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувалась.

Актами обстеження житлово-побутових умов, складеними головними спеціалістами служби у справах дітей та сім'ї Баришівської РДА 27 листопада 2017 року та депутатом Баришівської селищної ради Матісько В.Г. від 31 жовтня 2017 року підтверджується, що власником житла по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_6, який там не зареєстрований, за вказаною адресою проживає та зареєстрована ОСОБА_2 Житло відповідає санітарним нормам, в якому є всі необхідні меблі, дитячий куточок з ліжком, вбиральня та душова. З метою покращення умов проживання проходить косметичний ремонт.

Довідками «ААЗ Трейдинг Ко» №0099/181 від 18 січня та 08 червня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 працює молодшим бухгалтером з 20 вересня 2017 року (наказ №098/4 від 20 вересня 2017 року). Заробітна плата складала 8 200 гривень, станом на 08 червня 2018 року - 13 000 гривень. Характеристиками вказаного підприємства від 18 січня та 08 червня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 зарекомендувала себе справжнім професіоналом, доручення виконує завжди, трудову дисципліну не порушує, легко знаходить спільну мову зі співробітниками, не курить, не зловживає спиртним, готова надати допомогу в скрутній ситуації.

Довідками лікаря психіатра та лікаря нарколога Баришівської центральної районної лікарні від 03 липня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_2 на обліку не перебуває.

Висновком служби у справах дітей та сім'ї Баришівської РДА Київської області №067-23/34 від 05 лютого 2018 року підтверджується, що членами комісії не вбачається виняткових обставин, які б давали підстави для розлучення дитини з матір'ю, а також те, що мати в найбільшій мірі може сприяти гармонійному розвитку доньки. Вважають за можливе проживання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно довідки про доходи №1 від 22 жовтня 2012 року, ОСОБА_1 працював водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на підставі трудового договору між працівником та фізичною особою, укладеного 28 травня 2012 року. Заробітна плата в період з 28 травня 2011 року по 30 вересня 2012 року становить 5 700 гривень.

Трудовим договором між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, укладеним 18 листопада 2013 року, підтверджується, що ОСОБА_8 використовує найману працю, пов'язану з наданням послуги ОСОБА_1, як водієм автотранспортних засобів, з вантажних перевезень по Україні та за кордон.

Наказом №1 про прийом на роботу від 07 липня 2016 року, виданим ФОП ОСОБА_9, підтверджується, що ОСОБА_1 прийнято на роботу в якості водія вантажного автотранспорту з 08 липня 2016 року. Згідно довідок цієї ФОП, заробітна плата складає 3 200 гривень. Загальна сума доходу за період з 01 листопада 2017 року по 30 квітня 2018 року становить 21 420 гривень.

Характеристикою, виданою ФОП ОСОБА_9, підтверджується, що ОСОБА_1 зарекомендував себе кваліфікованим водієм, дисциплінованим працівником, користується повагою серед співробітників, постійно підвищує професійний рівень.

Згідно довідки виконкому Межівської селищної ради №392 від 14 травня 2018 року, ОСОБА_1 проживає АДРЕСА_2 разом з співмешканкою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, та донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Характеристиками виконкому Межівської селищної ради №398 та №399 від 17 травня 2018 року підтверджується, що ОСОБА_1 проживає з донькою та співмешканкою на території Веселівського старостинського округу Межівської селищної ради Дніпропетровської області у домоволодінні, яке належить ОСОБА_11, працює водієм у ФОП ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ОСОБА_1 у стосунках з односельцями ввічливі, доброзичливі, на засіданнях адмінкомісії не розглядалися, компрометуючими матеріалами Веселівський старостинський округ не володіє.

Згідно довідок КЗ «Межівської центральної районної лікарні» від 30 травня 2018 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_1 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебувають.

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеним депутатом селищної ради Рябенком В.В. 12 травня 2018 року за №397, встановлено, що відповідач ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_3 разом з співмешканкою ОСОБА_11 та донькою ОСОБА_3, яка навчається в Межівській ЗСШ №1 в 2-А класі. Власником будинку є ОСОБА_11, ОСОБА_3 знаходиться на утриманні та вихованні батька, мати дитини - ОСОБА_2 участі у вихованні та утриманні доньки не приймає.

Характеристикою учениці 2 класу ОСОБА_3, 2010 року народження, підтверджується, що вона навчалась в КЗО «Веселівська загальноосвітня школа I-III ступенів» Межівської селищної ради» з 01 вересня 2016 року по 12 квітня 2018 року. Зарекомендувала себе старанною, дисциплінованою, працелюбною ученицею, має високі навчальні досягнення, на заняттях уважна, добросовісно виконувала домашні завдання, багато читала. Учениця мала охайний вигляд, у повній мірі забезпечена шкільним приладдям. Батько підтримував постійний зв'язок, відвідував батьківські збори та шкільні заходи. Більшою мірою вихованням ОСОБА_3 займалась ОСОБА_11, яка приводила та забирала дівчинку зі школи, брала активну участь в класних батьківських зборах, була головою батьківського комітету класу.

Характеристикою учениці 2-А класу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується, що вона з 16 квітня 2018 року навчається в КЗО «Межівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Межівської селищної ради». Учениця швидко пройшла адаптацію, школу відвідує регулярно, зарекомендувала себе відповідальною та наполегливою ученицею, надає перевагу предметам гуманітарного циклу, добре розвинуте логічне мислення. Вміє самостійно працювати на заняттях, темп роботи - швидкий. Еріка доброзичлива, комунікабельна, має охайний зовнішній вигляд, у повній мірі забезпечена шкільним приладдям. Батько дитини здійснює постійний контроль за навчанням та вихованням дитини, співпрацює з учителем. Активну участь у вихованні дитини бере ОСОБА_11, яка цікавиться успіхами у навчанні дитини, прислухається до її бажань, підтримує у всіх починаннях. Регулярно відвідує батьківські збори, співпрацює з батьківським комітетом класу.

Похвальним листом директора КЗО «Межівська загальноосвітня школа I-III ступенів №1» Межівської селищної ради» №1 від 25 травня 2018 року підтверджує високі досягнення у навчання ОСОБА_3

З протоколу проективна методика «Моя сім'я», метою якого є з'ясування особливості сімейних взаємин (у сприйнятті дитини) вбачається висновок практичного психолога, що в сім'ї ОСОБА_3 присутня благоприємна сімейна ситуація, відсутня конфліктність, ворожість, але цій родині потрібна допомога, щоб придати впевненості та зняти тривожність і якомога більше зблизити сім'ю. ОСОБА_13 сприймає матір'ю ОСОБА_11, малює її, як члена своєї сім'ї. Суд вважає за необхідне придати особливу увагу малюнку малолітньої ОСОБА_3, на якому вона в колі своєї сім'ї зображує «ОСОБА_11 маму, ОСОБА_12 папу та себе» та свідомо не зображує свою рідну мати, не дивлячись на те, що вона достеменно знає про її існування.

Актами умов обстеження проживання, складеними 11 червня 2018 року, підтверджується що ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_3 разом з співмешканкою ОСОБА_11 та донькою ОСОБА_3 У будинку маються м'які меблі, санвузол, сучасна побутова техніка, чисто, затишно, зроблено сучасний ремонт. ОСОБА_14 облаштована окрема кімната з дитячими меблями, в наявності іграшки, книги, сезонний одяг, повноцінне харчування. Стосунки в сім'ї довірливі, відчувається турбота та піклування за дитиною. Серед традицій родини - святкування в родинному колі Днів народжень, Нового Року. З березня 2014 року, зі слів батька, вихованням та матеріальним забезпеченням займається батько та його співмешканка. Для малолітньої ОСОБА_3 створені умови для навчання, розвитку та відпочинку, члени сім'ї піклуються про неї. Дитина під час бесіди виявила бажання проживати в родині тата ОСОБА_1

Згідно висновку органу опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації від 14 червня 2018 року, з урахуванням думки малолітньої дитини ОСОБА_3, обстановки проживання, навчання та виховання, сприйняття оточення (називає співмешканку батька мамою), вважають за доцільне проживання останньої разом з батьком ОСОБА_1 по АДРЕСА_4

Згідно висновку в.о. голови районної державної адміністрації на даний час позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 є недоцільним.

Відмовляючи у задоволенні первісного те зустрічного позову, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позивачами, як за первісним, так і за зустрічним позовом не доведено належним чином ті обставини, на які вони посилалися як на підставу своїх вимог, чого було б достатньо для їх задоволення, а тому, враховуючи встановлені судом обставини, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги сторін є необґрунтованими, не підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09).

У рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв'язки дитини з її сім'єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім'я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв'язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім'ю.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнята резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, де вказано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина, крім випадків, коли є виняткові обставини, не має розлучатися зі своєю матір'ю.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини (враховуючи при цьому сталі соціальні зв'язки, місце навчання, психологічний стан тощо) та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов'язком батьків діяти в інтересах дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою статті 157 цього Кодексу.

Дитина, яка не досягла 14 років, повинна проживати у встановленому місці проживання, яке не може бути змінене самочинно як волею сторонніх осіб, так і волею якогось одного з її батьків.

Місцем проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір'ю, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що враховуючи соціальні та родинні зв'язки дитини, та те, що дитина навчається, матеріально забезпечена, проживає в задовільних умовах, і насамперед, проживати із батьком - це бажання самої дитини, а тому позов про визначення місця проживання дитини разом з матір'ю не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції, при винесенні рішення враховано, що під забороною розлучення дитини з своєю матір'ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов'язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі матері прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини, а отже приймаючи оскаржуване рішення ніяким чином не обмежує права ОСОБА_2 брати участь у вихованні доньки та її забезпечення.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд першої інстанції однобічно розглянув дану справу, при цьому взяв до уваги одні докази, відкинувши інші, які мають значення для справи, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Що стосується зустрічних позовних вимог, то колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який складається з шести пунктів та є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Отже, відповідно ч.1 ст.164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, у випадках коли вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Згідно із ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Пленум Верховного Суду України в п. 15, 18 Постанови N 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 ухиляється від виховання та утримання доньки, більш того, сам по собі факт звернення останньої до суду із позовом про визначення місця проживання дитини разом із матір'ю, свідчить про те, що вона хоче спілкуватися з донькою та приймати участь у її вихованні.

Відповідно до висновку в.о. голови районної державної адміністрації на даний час позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 є недоцільним.

Згідно ч. ч. 2, 5 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє їх від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи та інтересів дитини, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи, що законодавством передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав, - колегія суддів дійшла висновку про недоведеність факту винної поведінки ОСОБА_2 та відсутність підстав для застосування крайнього заходу - позбавлення її батьківських прав стосовно її доньки. Отже, рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим, правомірним, тому підлягає залишенню без змін.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 23 липня 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко