КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/5940/19 головуючий у суді І інстанції: Сирбул О.Ф.
провадження №22-ц/824/8186/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

04 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сушко Л.П., суддів Сержанюка А.С., Сліпченка О.І., розглянувши у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року, постановлену у складі судді Сирбул О.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 визнано неподаним та повернуто особі, яка його подала.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказав, що судом першої інстанції необґрунтовано повернуто позовну заяву, оскільки позивачем визначено зміст позовних вимог та способи захисту прав та інтересів позивача, передбачені законом.

ОСОБА_2 відзив на апеляційну скаргу не надав.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про визнання неподаною, і повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив із положень статті 185 ЦПК України, і вказав, що позивачем у встановлений строк недоліки позовної заяви не усунуто, у прохальній частині позову повного тексту інформації, яку позивач просить спростувати, не викладено.

Однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди (а.с.2-7).

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від04 квітня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, з підстав невідповідності позову пунктам 4, 6, 7, 8, 9 частини 3 статті 175 ЦПК України (а.с.11).

12 квітня 2019 року ОСОБА_1 було подано заяву про усунення недоліків у якій останній, зокрема зазначив, що у разі необхідності уточнить позовні вимоги, збільшить або зменшить їх розмір після відкриття провадження у справі, відповідно до вимог статей 43, 49 ЦПК України.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 визнано неподаним та повернуто особі, яка його подала (а.с.21).

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 16 ЦК установлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою указаної статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту четвертого частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Так, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі слід звертати увагу на відповідність позовної заяви (заяви) вимогам процесуального закону. Така заява має містити, зокрема, відомості про те, в який спосіб була поширена інформація, що порушує особисті немайнові права позивача (заявника), яка саме інформація поширена відповідачем (відповідачами), із зазначенням часу, способу й осіб, яким така інформація повідомлена, інші обставини, які мають юридичне значення, посилання на докази, що підтверджують кожну з таких обставин, а також зазначення способу захисту, в який позивач бажає захистити своє порушене право.

Разом з тим, проаналізувавши норми процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції не було ураховано, що вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві, що призвело до помилкового застосування положень частини третьої статті 185 ЦПК України.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

У справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

З позовної заяви вбачається, що позивач просив визнати недостовірною, негативною та такою, що принижує гідність, честь та ділову репутацію, інформацію, поширену ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на засіданні сесії Київської міської ради, а саме щодо того, що ОСОБА_1 реалізовує свої злочинні наміри щодо будівництва торгово-розважального комплексу по АДРЕСА_1 : щодо того, що ОСОБА_3 - це не просто помічник пана ОСОБА_1 , це людина, на якій зареєстрована фейкова громадська організація, яка відстоює інтереси ОСОБА_1 ; щодо того, що ОСОБА_1 в 2012 році протягнув рішення через Київраду про виділення земельної ділянки під будівництво та те, що за словами мера Києва ОСОБА_4 , ОСОБА_1 приходить до Київради, щоб вирішувати свої питання. Зобов`язати ОСОБА_2 протягом 15 днів з дня набрання рішення законної сили спростувати недостовірну, негативну інформацію, яка поширена ним щодо ОСОБА_1 29.11.2018 року у виступі на засіданні Київської міської ради. Стягнути з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції виявив надмірний формалізм, повертаючи позов особі, яка його подала.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового та необґрунтованого висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Відповідно до статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 379 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року скасувати повністю, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «04» червня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіА.С. Сержанюк О.І. Сліпченко