Справа № 591/6908/18
Провадження № 2/591/972/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., за участю секретаря судового засідання Антипенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/6908/18, провадження № 2/591/972/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, Зарічний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

встановив :

Позивач ОСОБА_1 16 листопада 2018 року звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що в жовтні 2018 року він дізнався, що 11.10.2017 року постановою Зарічного відділу державної виконавчої служби м.Суми ГТУЮ у Сумській області відкрито виконавче провадження № 54873999 щодо примусового виконання виконавчого напису Приватного нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва Артема Анатолійовича, яким задоволено ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 41642,38 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25298 грн. 45 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 1846 грн. 13 коп., заборгованість з комісії та пені у розмірі 5871 грн. 58 коп., штраф у розмірі 8626 грн. 22 коп. Стягнення заборгованості за виконавчим написом проведено за період з 27.10.2015 року по 15.09.2016 року. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача та не звернув увагу на те, що виконавчий напис вчинений поза межами строку давності, позивач просив суд визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Позивач ОСОБА_1 в письмовій заяві позовні вимоги підтримав повністю, просить суд позов задовольнити, справу розглядати у його відсутність.

Представник відповідача Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис в поштовому повідомленні.

3-ті особи: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А., Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи.

04 грудня 2018 року ухвалою Зарічного районного суду м. Суми ухвалою суду позовну заяву залишено без руху та надано час позивачу для усунення недоліків.

19 грудня 2018 року позивач на виконання ухвали про залишення без руху позивачем подано заяву.

20 грудня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 01.03.2019 року о 13-00 год.

04 січня 2019 року приватним нотаріусом Завалієвим направлено до суду копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис від 30 березня 2017 року за реєстровим № 1797.

01 березня 2019 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи у зв`язку з першою неявкою відповідача до 05.06.2019 року на 09-00 год.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що відповідно до умов Генеральної угоди № б/н від 27.10.2015 року ОСОБА_1 отримав кредит у ПАТ КБ «Приватбанк» у сумі 33690,55 грн. на термін з 27.10.2015 року по 31.10.2016 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі зі сплато процентів в розмірі 0,833 % в місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості не пізніше 31.10.2016 року (а.с.36).

За заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» від 15.02.2017 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв А.А. 30 березня 2017 року вчинив виконавчий напис, відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов генеральної угоди від 27 жовтня 2015 року та Розрахунку заборгованості за договором станом на 15.09.2016 р. грошових коштів у сумі 41642 грн. 38 коп. з урахуванням: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 25298 грн. 45 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 1846 грн. 13 коп., заборгованість з комісії та пені у розмірі 5871 грн. 58 коп., штраф відповідно до п.2.2. Генеральної угоди у розмірі 8626 грн. 22 коп. Стягнення заборгованості за виконавчим написом проведено за період з 27.10.2015 року по 15.09.2016 року (а.с.32).

Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу ДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області Бистрик О.М. від 11.10.2017 року відкрито виконавче провадження № 54873999 з примусового виконання виконавчого напису № 1797, виданого 30.03.2017 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. (а.с.9).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Частиною 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Аналогічні положення містяться в пункті 3.1. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі за текстом - Порядок).

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 2 статті 87 Закону України "Про нотаріат").

Згідно з пунктами 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. Глави 16 "Вчинення виконавчих написів" Розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (далі за текстом - Перелік). Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999.

Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються,

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29.11.2001.

Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються

а) оригінал нотаріально посвідченої угоди;

б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Також, підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 "Вчинення виконавчих написів" розділу ІІ "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (в редакції чинній станом на 20.02.2017 - дату вчинення спірного виконавчого напису) встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.

Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2. пункту 5 глави 16 Порядку № 296/5 від 22.02.2012).

Отже, станом на 30.03.2017 - дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення виконавчого напису на підставі копій договорів чинним законодавством не передбачалось.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Однак, судом встановлено, що в заяві про вчинення виконавчого напису від 15.02.2017 відповідач просив вчинити виконавчий напис саме на підставі копії генеральної угоди, а також в додатках, доданих до вказаної заяви, банк зазначив про надання нотаріусу копії вимоги про усунення порушень за Генеральною угодою.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що нотаріусу були надані дублікати кредитного договору та дублікати додаткових угод до нього.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року по справі № 6-887цс 17 та постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15.

Таким чином, існують підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а тому суд вважає за необхідне позов задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі 1797, вчинений приватним нотаріусомЧернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 30.03.2017 року, про стягненняна користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»невиплачених в строк відповідно до умов Генеральної угоди від 27 жовтня 2015 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 15.09.2016 року грошових коштів у сумі 41 642 грн. 38 коп.

Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі 1797, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем 30.03.2017 року, про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов Генеральної угоди від 27 жовтня 2015 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 15.09.2016 року грошових коштів у сумі 41 642 грн. 38 коп., таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 10 червня 2019 року.

Суддя О.В. Грищенко