ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2019 року

м. Київ

справа № 465/4765/15-ц

провадження № 61-4298св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - судді Стрільчука В. А.,

суддів: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Погрібного С. О., Ступак О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», подану його представником ОСОБА_2 , на рішення апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року, ухвалене колегією у складі суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі - ПАТ «Укртрансгаз») про скасування наказів.

В обґрунтування позову зазначив, що він працює на посаді бухгалтера першої категорії відділу обліку надання послуг з транспортування природного газу Управління магістральних газопроводів ПАТ «Укртрансгаз»

(далі - УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз»). Наказом директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 232 від 12 червня 2015 року йому оголошено догану за невиконання вимог посадової інструкції і правил внутрішнього трудового розпорядку, ігнорування розпоряджень начальника відділу та директора, зокрема за відмову в період з 27 по 30 квітня 2015 року дооформляти акти списання газу на виробничо-технологічні потреби, акту розбалансування газу за березень 2015 року, а також опрацьовувати первинні документи за надані послуги по транспортуванню газу, за ненадання звітів про виконану роботу за тиждень в період з 12 по 15 та з 27 по 29 травня 2015 року на вимогу директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Вважав, що даний наказ підлягає скасуванню, так як оформлення актів на списання газу покладено на підрозділи УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз». Всі ці акти за березень 2015 року оформлені 1 квітня 2015 року, акт списання обсягів розбалансування природного газу за березень 2015 року підписаний директором 2 квітня 2015 року, тому звинувачення його у відмові оформляти вказані акти протягом 27 - 30 квітня 2015 року є безпідставними.

Вказував, що відповідно до посадової інструкції він займається обліком обсягів природного газу, а облік наданих послуг покладено на працівника відділу ОСОБА_3 , але це було проігноровано відповідачем. Крім того, він у вказаний період не отримував жодних первинних документів за надані послуги по транспортуванню газу від підрозділів відповідача. Вимоги протокольного доручення селекторної наради директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» щодо надання звітів про виконану роботу за тиждень йому до відома не доводили, його безпосередній керівник - начальник відділу ОСОБА_4 - не вимагала виконання будь-яких завдань в період з 12 по 15 та з 27 по 29 травня 2015 року. Про необхідність подання звітів він дізнався від директора 2 червня 2015 року.

Разом з тим, виконання цих завдань від нього вимагала інженер-метролог, якій він не підпорядкований. Про причини неподання звітів він повідомляв усно директора на нараді 2 червня 2015 року, у службовій записці від 2 червня 2015 року, службовому зверненні від 4 червня 2015 року, разом з яким додатково подав звіт про виконану роботу за тиждень з 27 по 29 травня, проте ці пояснення проігноровані. Натомість 4 червня 2015 року складено акт про відмову у наданні пояснень.

Зазначав, що звіт про виконану ним роботу за період з 27 по 30 квітня 2015 року не свідчить про порушення вимог посадової інструкції чи правил внутрішнього трудового розпорядку.

За таких обставин просив скасувати наказ директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 12 червня 2015 року № 232 «Про дисциплінарне стягнення» про оголошення йому догани та наказ директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 233 від 12 червня 2015 року «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 12 червня 2015 року № 232, яким виправлено його по-батькові.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав доведеним факт невиконання позивачем покладених на нього обов`язків, а також дотриманим порядок застосування дисциплінарного стягнення, передбаченого

статтями 147-1, 148, 149 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), тому дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення про задоволення позову.

Скасовано наказ директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 12 червня 2015 року № 232 «Про дисциплінарне стягнення» про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Скасовано наказ директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» від 12 червня 2015 року № 233 «Про внесення змін до наказу директора УМГ «Львівтрансгаз» від 12 червня 2015 року № 232».

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що позивачу доручено дооформлення актів списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акту на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року лише 27 квітня 2015 року. На момент доручення такі акти були складені комісією та затверджені керівниками, тому внесення будь-якої інформації в затверджені керівниками акти є порушенням, їх дооформлення шляхом внесення інформації щодо обсягів витрат природного газу є неправомірним.

Апеляційний суд зазначив, що відомості про надання особисто позивачу доручення керівником відділу, в якому він працює, - Осадчук Ю. В. дооформляти акти списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акти на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року, опрацьовувати отримані від структурних підрозділів філії первинні документи за надані послуги по транспортуванню газу згідно реєстру, в матеріалах справи відсутні.

Також апеляційний суд виходив з того, що посилання відповідача на відмову ОСОБА_1 опрацьовувати отримані від структурних підрозділів філії первинні документи за надані послуги по транспортуванню газу згідно реєстру, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з тим, апеляційний суд не погодився із висновками суду першої інстанції про те, що ненадання на вимогу директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» згідно протокольного доручення селекторної наради інформації про виконану роботу з 12 по 15 травня 2015 року та в період з 27 по 29 травня 2015 року є підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки згідно вказаного доручення таку інформацію повинен був надати керівник відділу.

Короткий зміст вимог та доводи касаційної скарги

У квітні 2016 року представник УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» ОСОБА_2 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просить рішення апеляційного суду Львівської області від 28 березня 2016 року скасувати і залишити в силі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що судове рішення апеляційного суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права.

Заявник вказує, що апеляційним судом не надано оцінки тижневому звіту ОСОБА_1 про виконані ним роботи з 27 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року, який містить інформацію про те, що позивач в робочий час займався справами, які не мають відношення до виконання ним посадових обов`язків.

Зазначив, що апеляційний суд дійшов безпідставного висновку про те, що доручення щодо дооформлення актів списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акти на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року є незаконною вимогою.

Вказував, що апеляційним судом, на його думку, зроблено безпідставний висновок про те, що протокольним дорученням селекторної наради покладено обов`язок на подання щотижневих звітів про виконану роботу виключно на начальників відділів, оскільки судом першої інстанції за результатом дослідження змісту протоколу селекторної наради від 16 лютого 2015 року встановлено обов`язок кожного працівника УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» подавати такі звіти.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 21 липня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі і ухвалою цього ж суду від 23 листопада 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Заперечення на касаційну скаргу

У вересні 2016 року ОСОБА_1 подав заперечення на касаційну скаргу, у яких послався на безпідставність її доводів. Зазначив, що апеляційний суд дійшов правильного висновку про незаконність вимоги директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» щодо дооформлення актів у зв`язку із тим, що вони вже оформлені та затверджені керівником.

Апеляційний суд, встановивши, що підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності ґрунтуються на припущення та спотворених фактах, дійшов правильного висновку про скасування оспорюваних наказів.

Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 26 травня 2009 року працює в УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» на посаді бухгалтера першої категорії відділу обліку надання послуг з транспортування природного газу.

Наказом директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 232 від 12 червня 2015 року за зайняття в період з 27 по 30 квітня 2015 року в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і посадових обов`язків позивача, відмову виконувати поставлені перед ним завдання, ненадання інформації на вимогу директора згідно протокольного доручення селекторної наради про виконану роботу за період з 12 по 15 травня 2015 року та з 27 по 29 травня 2015 року, зухвалу поведінку в частині відношення до виконання вимог посадової інструкції і правил внутрішнього трудового розпорядку, ігнорування розпоряджень начальника відділу та директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Також суди встановили, що наказом директора філії УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» № 233 від 12 червня 2015 року «Про внесення змін до наказу УМГ «Львівтрансгаз» від 12 червня 2015 року № 232» внесено зміни до пункту 1 наказу та викладено його в такій редакції: «Застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани до ОСОБА_1 - бухгалтера (з дипломом спеціаліста) першої категорії відділу обліку надання послуг з транспортування газу апарату УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

З вказаних наказів суди встановили, що дисциплінарне стягнення до ОСОБА_1 застосовано за те, що він ігнорує та відмовляється виконувати поставлені перед ним завдання згідно посадових обов`язків, а саме: дооформляти акти списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акт на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року, опрацьовувати отримані від структурних підрозділів філії первинні документи за надані послуги по транспортуванню газу згідно реєстру.

Суди встановили, що акт списання виробничо-технологічних витрат природного газу на транспортування газу за березень 2015 року складений комісією у складі представників Дашавського ВУПЗГ та затверджений начальником Дашавського ВУПЗГ 1 квітня 2015 року, акт списання обсягів розбалансування природного газу за березень 2015 року складений комісією у складі представників УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» та затверджений директором УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» 2 квітня 2015 року.

Зі службової записки начальника відділу обліку надання послуг із транспортування природного газу ОСОБА_4 від 30 квітня 2015 року, адресованої директору УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз», суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 ігнорує та відмовляється виконувати поставлені перед ним завдання згідно посадових обов`язків, а саме: дооформляти акти списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акт на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року, опрацьовувати отримані від структурних підрозділів філії первинні документи за надані послуги по транспортуванню газу згідно реєстру. За період роботи з 27 по 30 квітня 2015 року у робочий час займався справами, які не мають жодного відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу, про що свідчить написаний ним звіт.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно тижневого звіту про виконані роботи ОСОБА_1 за період 27 по 30 квітня 2015 року, складеного позивачем, останній, у робочий час, крім робочих завдань, працював над оскарженням отриманої догани (час виконання 4 год), готував матеріали та консультації з адвокатською компанією стосовно захисту своїх прав від незаконних дій керівництва УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» до майбутніх зборів трудового колективу (час виконання 6 год), працював над листом та його перекладом віце-президенту Єврокомісії щодо корупційних дій та крадіжки коштів на тендерних закупівлях вищого керівництва ПАТ «Укртрансгаз» (час виконання 3 год).

Позиція Верховного Суду, мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як догана.

Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до статті 149 цього ж Кодексу до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.

Підставами для застосування до позивача дисциплінарного стягнення роботодавець зазначив: зайняття в період з 27 по 30 квітня 2015 року в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і його посадових обов`язків; відмову виконувати поставлені перед ним завдання; ненадання інформації на вимогу директора згідно протокольного доручення селекторної наради про виконану роботу за період з 12 по 15 травня 2015 року та з 27 по 29 травня 2015 року; зухвалу поведінку в частині відношення до виконання вимог посадової інструкції і правил внутрішнього трудового розпорядку; ігнорування розпоряджень начальника відділу та директора УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вважав доведеними обставини, що стали підставою для застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд не погодився із вказаними висновками суду першої інстанції та на спростування цих висновків зазначив, що позивачу доручено дооформляти акти списання газу на виробничо-технологічні потреби структурних підрозділів та акт на списання обсягів розбалансування газу за березень 2015 року лише 27 квітня 2015 року, що сторонами не заперечувалося, і такі акти на момент доручення були складені комісією та затверджені керівниками у зв`язку з чим вважав, що оформлення вже затверджених керівниками актів шляхом внесення до них інформації щодо обсягів витрат природного газу є неправомірним.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не погодився із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для накладення дисциплінарного стягнення за ненадання на вимогу директора філії УМГ «Львівтрансгаз» згідно протокольного доручення селекторної наради інформації про виконану роботу в період з 12 по 15 травня 2015 року та в період з 27 по 29 травня 2015 року, оскільки згідно цього доручення виконавцем завдання зазначено начальників підрозділів і відділів.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення до позивача.

З вказаним висновком апеляційної інстанції погодитись не можна.

З тижневого звіту про виконані роботи ОСОБА_1 за період 27 по 30 квітня 2015 року суд першої інстанції встановив, що позивач, крім робочих завдань, займався справами, що не мають відношення до виконання ним своїх посадових обов`язків, у зв`язку з чим дійшов висновку про доведеність факту неналежного виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків.

Апеляційний суд залишив поза увагою вказані обставини, не надав оцінки тижневому звіту про виконані роботи ОСОБА_1 та висновок суду першої інстанції в цій частині не спростував.

Згідно з частинами першою та другою статті 303 ЦПК України у редакції Кодексу, чинній на час розгляду справи судами, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Переглядаючи справу, апеляційний суд обмежився посиланням про відсутність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за відмову виконувати поставлені перед ним завдання та ненадання інформації на вимогу директора згідно протокольного доручення селекторної наради про виконану роботу за період з 12 по 15 травня 2015 року та з 27 по 29 травня 2015 року.

При цьому не перевірив аргументів відповідача про зайняття ОСОБА_1 в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і його посадових обов`язків, що також слугувало підставою для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, тому дійшов безпідставного висновку про скасування рішення суду першої інстанції.

Апеляційний суд не врахував, що зайняття ОСОБА_1 в робочий час справами, які не мають відношення до функціональних завдань та обов`язків відділу і його посадових обов`язків, є окремою підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржене рішення ухвалено із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі

статтями 57-60, 212 ЦПК України в редакції Кодексу, чинній на час ухвалення судових рішення судами попередніх інстанцій, правильно встановив обставини справи і ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, що помилково скасовано апеляційною інстанцією.

Суд касаційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону, то рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням рішення суду першої інстанції в силі з підстав, передбачених статтею 413 ЦПК України.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК Україниякщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» за рахунок держави необхідно компенсувати судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 791,40 грн.

Керуючись статтями 409, 413, 416, ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», подану його представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 23 березня 2016 року скасувати, залишити в силі рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 грудня 2015 року.

Судові витрати, понесені Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» у розмірі 1 791,40 грн компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. А. Стрільчук
Судді: С. О. Карпенко В. О. Кузнєцов С. О. Погрібний О. В. Ступак