КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/4470/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/8079/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Панченка М.М.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Ременюк Тетяни Олександрівни в інтересах акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року у складі судді Шевченко Т.М.,

у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (надалі - ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позовних вимог, в якій він просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 25472.

В обґрунтування заяви зазначено, що в провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишина А.М. знаходиться виконавче провадження №58243840, яке відкрито на підставі виконавчого напису від 31 жовтня 2017 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., щодо стягнення з позивача на користь AT «Укрсоцбанк» грошових коштів у сумі 127 526,33 дол. США.

Посилаючись на те, що постановою від 30 січня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Яцишиним А.М. накладено арешт на кошти боржника та постановою від 30 січня 2019 року накладено арешт на майно боржника, а відтак, на думку заявника, існує висока ймовірність списання коштів з рахунку боржника та відчуження майна позивача в рамках виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, який може бути скасованим судом, у разі задоволення позову, позивач просив заяву задовольнити.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду та постановити по справі нове рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріали позову та заяви про забезпечення позову не містять доказів на підтвердження обставин вчинення відповідачем чи іншими особами дій, спрямованих на реалізацію нерухомого майна, чи підготовчих дій до його реалізації, намір відповідача здійснювати реалізацію предмета застави, так само як відсутні докази щодо стягнення заробітної плати та інших доходів позивача коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Про день і час учасники судового розгляду справи повідомлені належно, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність учасників судового розгляду справи.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з наявності підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених в ухвалі доказів.

Зі змісту позовної заяви убачається, що предметом розгляду цивільної справи є визнання виконавчого напису № 25472 від 31 жовтня 2017 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також унеможливити ефективний захист прав чи інтересів позивача.

Згідно абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Твердження апеляційної скарги про те, що матеріали позову та заяви про забезпечення позову не містять доказів на підтвердження обставин вчинення відповідачем чи іншими особами дій, спрямованих на реалізацію нерухомого майна, чи підготовчих дій до його реалізації, намір відповідача здійснювати реалізацію предмета застави, так само як відсутні докази щодо стягнення заробітної плати та інших доходів позивача коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів визнає необґрунтованими.

Виходячи із специфіки виду забезпечення позову, який є предметом розгляду, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.

Законодавець визначив, що саме по собі оскарження виконавчого документа свідчить про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, а тому передбачив можливість зупинення стягнення за таким виконавчим документом як вид забезпечення позову.

З урахуванням характеру заявлених вимог, тієї обставини, що на підставі постанови приватного виконавця у ході виконання оспорюваного виконавчого напису приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, та арешт коштів боржника, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки у випадку задоволення позовних вимог повернення належного позивачу майна, на яке буде звернено стягнення за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса, буде утруднене або взагалі неможливе.

Посилання на порушення судом норм процесуального права не знайшло свого підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Враховуючи, що визначений ухвалою суду спосіб забезпечення позову є тимчасовою мірою, яка застосовується до вирішення спору по суті, а правомірність вимог позивача підлягає вирішенню за результатами розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги й залишення ухвали суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Ременюк Тетяни Олександрівни в інтересах акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 06 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 червня 2019 року.

Суддя-доповідач:

Судді: