Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.01.2019 Справа №607/11937/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання за нею права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 08 лютого 2013 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в смт. Велика Березовиця по вул. Вишнева, 26 Тернопільського району Тернопільської області. При житті, а саме 20 червня 2007 року ОСОБА_2 оформила заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось і взагалі все те, на буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3. Однак, старша дочка помелої ОСОБА_1 та чоловік померлої ОСОБА_4, на час відкриття спадщини мали право на обовязкову частку у спадщині, а тому їм стало належати: ОСОБА_1 1/12, а ОСОБА_4 (1/2 +1/12=7/12). ОСОБА_1 та ОСОБА_4 прийняли спадщину, однак не оформили, у встановленому законом порядку своїх спадкових прав. 14 січня 2017 року помер ОСОБА_4, який є відчимом позивача. Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому 7/12 частин спірного будиковолодіння. При житті, а саме 20 лютого 2013 року оформив заповіт, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1 Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину, про що, у визначений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву. Однак, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на імя спадкодавця.

Позивач, уточнивши позовні вимоги, просить визнати за нею право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою смт. В.Березовиця вул. Вишнева, 26 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею - 69,2 кв.м., житловою 28,3 кв.м., яка належала померлій 08 лютого 2013 року ОСОБА_2, а також, визнати за нею право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою смт. В.Березовиця вул. Вишнева, 26 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею - 69,2 кв.м., житловою 28,3 кв.м., яка належала померлому, 14 січня 2017 року ОСОБА_4.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, подав суду письмову заяву із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Представник Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не зявився, згідно отриманого від них листа, просять справу розглядати у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають та проти їх задоволення не заперечують.

Представник Тернопільської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області в судове засідання не зявився, згідно отриманого від них листа, просять справу розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

16 лютого 1954 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (актовий запис про шлюб №2 від 16 лютого 1954 року, складений Буцнівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області), після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «Стасишин».

26 травня 1955 року народилася ОСОБА_8 (Свідоцтво про народження серії ІІ-УР №954533, видане 10.03.1960 р. Микулинецьким ЗАГС Тернопільської області) і її батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_9.

23 грудня 1974 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_10 та ОСОБА_8 (Свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ИД №265659, видане 28.12.1974 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області) і після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «Воляник».

18 грудня 1967 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 розірвано (актовий запис про розірвання шлюбу №35 від 18.12.1967 року, складений Тернопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області). Після розірвання шлюбу останній присвоєно прізвище «Соколова».

11 жовтня 1986 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (Свідоцтво про одруження серії 1-ИД №071013, видане повторно 27.08.2002 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області), після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище «Нихолат».

Згідно Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 30 квітня 1990 р., виданого на підставі рішення виконкому Великоберезовицької селищної ради народних депутатів №19 від 29.04.1990 р., жилий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в смт. В.Березовиця по вул. Механізаторів, 26 належить ОСОБА_7.

Згідно Інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №278 від 06.03.2018 р., виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації станом на 06.03.2018 року по обліку бюро будинковолодіння №26 по вул. Вишнева в смт. В.Березовиця належить: ОСОБА_2. Раніше будиковолодіння рахувалось по вул. Механізаторів, 26.

Згідно Інформаційної довідки №283 від 07.03.2018 р., виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок №26 по вул. Вишнева (Механізаторів) в смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Великоберезовицькою селищною радою 30.04.1990 р. на підставі рішення виконкому №19 від 29.04.1990 р., та записано в реєстрову книгу №5 за реєстровим №657.

Із змісту ст.22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, дія якого поширювалась на шлюбні шлюбно-сімейні відносини сторін, при набутті ними спільного майна, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Статтею 28 зазначеного Кодексу передбачено, що у разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.

Таким чином, як ОСОБА_2 так і ОСОБА_4 належало по Ѕ частині спірного будинковолодіння, як спільна сумісна власність подружжя.

08 листопада 1996 року ОСОБА_7 оформила заповіт, згідно якого належний їй на праві власності житловий будинок №26 по вул. Вишнева в смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області заповіла ОСОБА_3.

06 березня 2018 року на замовлення ОСОБА_1, Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації виготовлено технічний паспорт на житловий будинок з надвірними побудовами і спорудами №26 по вул. Вишнева в смт. В.Березовиця Тернопільського району Тернопільської області, загальна площа якого становить загальною площею 69,2 кв.м., житлова 28,3 кв.м.

08 лютого 2013 року померла ОСОБА_2.

Після її смерті відкрилася спадщину на належну їй Ѕ частину спірного будинковоління.

До спадкоємців першої черги за законом належали: чоловік - ОСОБА_4, дочка - ОСОБА_11.

Дочка померлої ОСОБА_2 - ОСОБА_3 належала до спадкоємців за заповітом.

У випадку спадкування за законом, кожному із спадкоємців мало б належати: 1/2:3=1/6, по 1/6 частині спірного будиковолодіння.

Згідно ст.1241 ЦК України, … повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, на момент смерті спадкодавця була непрацездатною дочкою померлої (Пенсійне посвідчення серії ААА №356209, видане 30.11.2006 року Пенсійним фондом України) та ОСОБА_4, як непрацездатний вдівець, згідно ст.1241 ЦК України, мали право на обовязкову частку у спадщині.

ОСОБА_1 у визначений законом шестимісячний строк подала у держнотконтору свою письмову заяву про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 (заява від 19.07.2013 р.)

ОСОБА_4, на підставі ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки постійно проживав та був зареєстрований із спадкодавцем на час відкриття спадщини (Довідка №5054, від 27 липня 2017 року, видана виконкомом Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області).

Таким чином, після смерті ОСОБА_2, в порядку спадкування за законом, ОСОБА_1 належить 1/12 частину спірного будинковолодіння (1/6:2=1/12), а ОСОБА_4 стало належати (1/2 +1/12=7/12) - 7/12 частин спірного будинковолодіння.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_12 №1219/02-14 від 14.05.2017 р. відмовлено ОСОБА_13 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності житлового будинку на імя померлої.

ОСОБА_4 спадщину прийняв, однак офіційно не оформила своїх спадкових прав.

20 лютого 2013 року ОСОБА_4 оформила заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_14, згідно якого, все належне йому майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалось, а також все те, на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_1.

14 січня 2017 року ОСОБА_4 помер (Свідоцтво про смерть серії І-ИД №213602, видане 16.01.2017 р., Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області).

Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому 7/12 частин будинковолодіння і позивач являється спадкоємцем за заповітом.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

ОСОБА_1 прийняла спадщину, про що у визначений законом шестимісячний строк подала у держнотконору свою письмову заяву, на підставі якої заведена спадкова справа за №253/2017 р.

Постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори від 14 травня 2018 року №1217/02-14, відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого 14 січня 2017 року у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок на імя спадкодавця.

Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, визнавши за нею право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою смт. В.Березовиця вул. Вишнева, 26 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею - 69,2 кв.м., житловою 28,3 кв.м., яка належала померлій 08 лютого 2013 року ОСОБА_2 та визнавши за нею право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою смт. В.Березовиця вул. Вишнева, 26 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею - 69,2 кв.м., житловою 28,3 кв.м., яка належала померлому, 14 січня 2017 року ОСОБА_4.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 1218, 1241, 1223, 1268 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа Тернопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за законом) на 1/12 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою смт. В.Березовиця вул. Вишнева, 26 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею - 69,2 кв.м., житловою 28,3 кв.м., яка належала померлій 08 лютого 2013 року ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності (в порядку спадкування за заповітом) на 7/12 частин житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою смт. В.Березовиця вул. Вишнева, 26 Тернопільського району Тернопільської області, загальною площею - 69,2 кв.м., житловою 28,3 кв.м., яка належала померлому, 14 січня 2017 року ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Головуючий суддяОСОБА_15