провадження № 6/633/4/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судових засідань- Ріпа І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в смт. Печеніги Харківської області подання Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа до виконання ним своїх зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, -

В С Т А Н О В И В:

Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження № 57677799, з примусового виконання виконавчого листа № 643/16126/16-ц від 05.11.2018 р., виданого Московським районним судом міста Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів за вчинену матеріальну шкоду в розмірі 98 963,83 гривень.

Рішення на сьогоднішній день боржником повністю не виконано, декларацію про майно і доходи не надано, що як вказує державний виконавець, суперечить ст. 19 Закону України « Про виконавче провадження». До Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшло клопотання стягувача, відповідно до якого він просить негайно звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1.

В поданні вказано, що за весь період примусового виконання виконавчого документу боржником рішення суду не виконалось, сума заборгованості сплачена частково, а саме 13 000 гривень ( з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження).

В зв'язку з викладеним державний виконавець міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області звернувся до суду і просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення закордонного паспорта - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області в судовому засіданні подання підтримала та просила його задовольнити.

Інші участники в судове засідання не прибули, що не перешкоджає розгляду подання.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Під час розгляду подання судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В міжрайонному відділі виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області на виконанні перебуває виконавче провадження ВП № 57677799 з примусового виконання виконавчого листа № 643/16126/16-ц, виданий 05.11.2018 року Московським районним судом міста Харкова, про стягнення з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2 вчинену матеріальну шкоду у розмірі 98 963 гривень 83 копійки. За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП: НОМЕР_1).( а.с. 4).

Згідно виконавчого листа, виданого по цивільній справі № 643/16126/16-ц зі ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 вчинену матеріальну шкоду в розмірі 98 963 гривні 83 копійки ( а.с. 3).

Згідно постанови про арешт майна боржника, виданої Міжрайонним відділом виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області 13.11.2018 р. накладено арешт на майно , що належить боржнику- Стаднику ОСОБА_3, а саме на все нерухоме майно в межах суми боргу. ( а.с. 5).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 145472295 від 15.11.2018 року вбачається, що ОСОБА_1 належить Ѕ частина житлового будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Печенізький район, смт. Печеніги, вул. Карапиша, 19. ( а.с. 9).

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 13.11.2018 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику наданий строк для добровільного виконання рішення суду, копія якої, направлена боржнику. ( а.с. 5).

В ході проведення виконавчих дій за виконавчим провадженням державним виконавцем проведені виконавчі дії, направлені на виявлення майна боржника у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а саме: надісланий запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України. Так, інформація стосовно сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо боржника, відсутня, інформація щодо відкритих на ім'я боржника рахунків у фінансових установах - відсутня, інформація про місце роботи боржника вказана в поданні- ТОВ «ЄВРОПРОФЛАЙН», боржник отримує пенсію в органах УПФУ.

Згідно листа ОСОБА_1 до Міжрайонного відділу виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та м. Чугуєву ГТУЮ у Харківській області вбачається, що ним було частково сплачено за вчинену матеріальну шкоду 10 000 грн. Також ОСОБА_1 додав, що він є інвалідом 3 групи і отримує пенсійні виплати та перебуває на обліку у Печенізькому районному центрі зайнятості Харківської області і просив утримувати відсоток із виплат із центру зайнятості та пенсійного забезпечення.( а.с.11-14).

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

«Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Проте особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Крім того, за положенням ч. 2 ст. 12 ЦПК України щодо змагальності, наявність вини та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, визначено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В силу ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави.

Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними і цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Умовами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України» встановлено вичерпний перелік обставин, за яких громадянинові України може бути тимчасово обмежено право громадянина України на виїзд з України, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Матеріали, надані суду разом із поданням, не містять будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, державний виконавець доказів відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надав, оскільки ухиленням від виконання рішення суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання цього обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши надані належні, допустимі та достовірні докази як кожний окремо, так і у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи приходить до висновку, що матеріали справи не містять достатніх даних, що факти наведені державним виконавцем свідчать про ухилення боржника від виконання рішення суду, факт умисного ухилення боржника від виконання рішення суду є недоведеним, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 124, 129 Конституції України, ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.18, 28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.1, 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст..12, 81, 263, 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Печенізькому, Чугуївському районах та місту Чугуєву Головного територіального управління юстиції у Харківській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Cуддя: В.А. Смирнов