Ухвала

28 травня 2019 року

м. Київ

справа № 336/6745/13-ц

провадження № 61-10008ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження закасаційною скаргою ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , яка діє також як законний представник неповнолітніх: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Шевченківський районний відділ в м. Запоріжжі Управління ДМС України в Запорізькій області, орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Запоріжжі адміністрації Запорізької міської ради, Шевченківський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про виселення та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до Верховного Суду 15 травня 2019 року.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що отримала оскаржувану ухвалу апеляційного суду 08 січня 2019 року, нею було направлено 04 лютого 2019 року, яку їй було повернуто у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 392 ЦПК України. Проте доказів зазначених обставин заявником не надано.

Крім того, ОСОБА_1 поважність пропущення строку на касаційне оскарження обґрунтовувала складанням нею з 01 березня 2019 року по 21 березня 2019 року заліково-екзаменаційної сесії та доглядом з 21 березня 2019 року за дитиною у зв`язку з травмою хребта, для підтвердження чого надає докази.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки надані ОСОБА_1 докази не свідчать про неможливість звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою протягом п`яти місяців. При цьому судом враховано ту обставину, що згідно наданої медичної довідки неповнолітній ОСОБА_3 рекомендовано постільний режим з 21 березня 2019 року протягом семи днів, також враховано тривалість заліково-екзаменаційної сесії заявника.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Таким чином, заявникові необхідно навести інші підстави для поновлення строку та надати належні та достатні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження вказаного судового рішення, оскільки безпідставне поновлення процесуального строку є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.

Разом з тим, до касаційної скарги додано заяву про звільнення від сплати судового збору

Як на підставу звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 посилається на те, що вона є інвалідом третьої групи, іншого джерела існування, крім пенсії, не має. До вказаного клопотання заявник надає: довідку Державної фіскальної служби України від 06 травня 2019 року, довідку Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя від 10 травня 2019 року.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд її касаційної скарги.

З огляду на вищевикладене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги.

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 27 грудня 2018 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 27 червня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик