Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2019 Справа №607/22579/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого - судді Грицака Р.М. за участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_4 (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування у розмірі 13905,70 грн. В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 05.09.2015 р. в м. Тернопіль на вул. Ст. Банденри, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Toyota Сorolla» номерний знак НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та марки «Сеаt», номерний знак НОМЕР_2, що належить ОСОБА_5 Внаслідок зазначеної події автомобілі отримали механічні пошкодження. Винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнано ОСОБА_3, у якої відсутній договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В зв'язку з настанням події, передбаченої п.п."а" п.41.1 ст.41 Закону, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому ОСОБА_5 28.01.2016р. в розмірі 13560,70 грн. 28.01.2016 року МТСБУ направило листа відповідачу з проханням добровільно компенсувати витрати МТСБУ, однак він залишений без належного реагування. Враховуючи вищезазначене просить суд, стягнути з ОСОБА_3 кошти в розмірі понесених витрат в сумі 13560,70 грн., витрати за послуги аварійного комісара в розмірі 345,00 грн. та судовий збір розмірі 1 762 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладені у позовній заяві та просить позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася судом належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила. Тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення, оскільки, щодо заочного вирішення справи не заперечує представник позивача.

У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 05 вересня 2015 року близько 14 год. 00 хв. в місті Тернополі по вул. Бандери керуючи транспортним засобом марки «Toyota Сorolla» номерний знак НОМЕР_1 виїжджаючи з місця стоянки, розпочавши рух не переконалася, що це буде безпечно та допустила зіткнення з автомобілем «Сеаt», номерний знак НОМЕР_2, що рухався по головній дорозі, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_3 порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 10.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2015 р., ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обовязкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що ОСОБА_3 05.09.2015 року керувала транспортним засобом марки «Toyota Сorolla» номерний знак НОМЕР_1, на який не був укладений договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 833594, автомобіль НОМЕР_3 належить ОСОБА_5. 11.09.2015 p. ОСОБА_5 звернувся до позивача із заявою про виплату матеріального збитку, внаслідок пошкодження його транспортного засобу марки «Сеаt Leon» номерний знак НОМЕР_2 , яке мало місце 05.09.2015 р. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Згідно звіту №562 складеного ТзОВ «УЕЦ «Експерт-сервіс Авто» від 09.10.2015 р., вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки «Сеаt Leon» номерний знак НОМЕР_2 становить 13560,70 грн. Вартість експертного дослідження становить 345,00 грн. Відповідачем ОСОБА_3 в добровільному порядку не було відшкодовано потерпілому ОСОБА_5 вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу марки «Сеаt Leon» номерний знак НОМЕР_2. Відповідно до п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Статтею 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. 28.01.2016 р. позивачем перераховано у відповідності з умовами договору страхове відшкодування в розмірі 13560,70 грн., призначення платежу страхове відшкодування, згідно наказу №591 від 27.01.2016 р. ОСОБА_5, що підтверджується платіжним дорученням № 591рв від 28.01.2016 р. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 1, 5, 6, 7статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. 28.01.2016 року МТСБУ направило листа відповідачу з проханням добровільно компенсувати витрати МТСБУ, однак він залишений без належного реагування.

Аналізуючи в сукупності докази досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України 13560,70 грн., у рахунок відшкодування витрат, повязаних зі сплатою страхового відшкодування, а також витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 345,00 грн., що разом складає 13905,70 грн.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір в розмірі 1 762 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 283, 284, 352-355, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (транспортного) страхового бюро України кошти в сумі 13 905 грн. 70 коп. та судовий збір в розмірі 1 762 грн. 00 коп.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручену у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 (транспортне) страхове бюро України, місцезнаходження: вул. Русанівський бульвар, буд. 8, місто Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21647131, банківські реквізити: р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва; МФО 322313.

Відповідач: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце реєстрації вул. Р. Барвінських, 18/2 м. Тернопіль, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст рішення суду складено 06 березня 2019 року.

Головуючий суддяОСОБА_6