РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

Головуючого судді Чішман Л.М.

Секретаря Білінської Л.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ј частки заробітку, та стягнути аліменти на своє утримання у розмірі ј від заробітку до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування вимог позивач зазначає, що сторони проживають окремо, дочка проживає з позивачем. Проте, сторони не можуть дійти домовленості про розмір допомоги на утримання дитини, відповідач має стабільний дохід, позивач не має змоги працювати оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років.

23.01.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявленого позову частково. Відповідач вважає, що розмір аліментів на дитину та на утримання позивача є надмірно великим та не відповідає матеріальному стану відповідача. Сторони мають нерівне матеріальне становище, позивач отримує соціальну допомогу та має у власності нерухоме майно. Відповідач не забезпечений службовим житлом, проживає у будинку матері, що знаходиться в с. Перлівка Житомирського району та змушений витрачати кошти на проїзд до роботи в м. Житомирі. Крім того, відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що вона самостійно сплачує комунальні послуги не відповідають дійсності, оскільки у квартирі №19, за адресою: м. Житомир, вул. Тютюнника, 11а зареєстровані і батьки позивача, а особовий рахунок оформлений на ОСОБА_3

05.02.2019 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, де позивач зазначила, що відповідач має свій автомобіль, оскільки є учасником бойових дій, йому гарантовано безкоштовний проїзд по маршруту на роботу. Відповідач не має інвалідності, не є непрацездатною особою та потреба у регулярності подальших щомісячних витрат у розмірі 500,00 грн. не підтверджується жодними доказами.

18.02.2019 року від відповідача надійшли письмові пояснення.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягувати на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/6 частини його доходів та на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1/8 частини від його доходів, вважав даний розмір достатнім для утримання дитини та дружини.

В судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_5, який є батьком позивача, свідок пояснив, що відповідач часто змінює автомобілі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що бачив у відповідача різні автомобілі, останній розповідав, що автомобілі ним придбані.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с.4)

Неповнолітня донька зареєстрована та проживає разом з матірю за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.10)

Відповідно довідки про доходи №01.1-2026 від 16.11.2018 року виданої департаментом містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Житомирської обласної державної адміністрації, загальна сума доходу ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 року по 31.10.2018 року становить нуль гривень. (а.с.8)

Статтею 27 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано Постановою ВР № 789 ХІІ від 27.02.91 року, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статті 180, 181 СК України визначають обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються . Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2017, № 25, ст.291), який набрав чинності 08.07.2017 року, внесено зміни до Сімейного кодексу України. Так, відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з того, що відповідач є працездатним та здатним сплачувати аліменти на утримання дитини та дружини виходячи з достатності заробітку (доходу), судом враховано розмір прожиткового мінімуму, стан здоров"я дитини та відповідача, відсутність у платника аліментів інших осіб які перебувають на його утриманні.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини та утримання дружини до досягнення ОСОБА_8 трирічного віку, тобто до 03.11.2020 року.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.11.2018 року і до повноліття дитини.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з 20.11.2018 року і до досягнення дитиною трьох років, а саме до 03.11.2020 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 04.03.2019 року.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, код НОМЕР_2)

Суддя Л.М.Чішман