ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«27» лютого 2019 року

м. Харків

справа № 610/1030/18

провадження № 22-ц/818/1246/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Колтунової А.І.,

суддів: Бровченка І.О., Бурлаки І.В.,

за участю секретаря: Семикрас О.В.,

учасників справи:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «Успіх Слобожанщини» - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом приватного підприємства «Міловське» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини», Відділу з питань державної реєстрації речових прав на рухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування рішень про їх державну реєстрацію за апеляційною скаргою директора приватного підприємства «Міловське» - ОСОБА_1 на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року, ухвалене суддею Тімоновою В.М.,-

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2018 року приватне підприємство «Міловське» (далі - ПП «Міловське») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини» (далі ТОВ «Успіх Слобожанщини»), Відділу з питань державної реєстрації речових прав на рухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації (далі- Відділу з питань державної реєстрації), третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (далі - ГУД у Харківській області) про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок та скасування рішень про їх державну реєстрацію.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 лютого 2014 року належить земельна ділянка площею 4,1243 га, кадастровий номер :03:000:0007, що розташована на території Міловської сільської ради Барвінківського району Харківської області (далі земельна ділянка :03:000:0007).

За життя спадкодавець ОСОБА_5 уклав з ПП «Міловське» договір оренди земельної ділянки :03:000:0007 від 05 травня 2008 року.

За умовами даного договору оренди ОСОБА_5 передано в оренду ПП «Міловське» земельну ділянку :03:000:0007строком на десять років (далі договір оренди № 1).

ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25 грудня 2015 року належить земельна ділянка площею 4,3441 га, кадастровий номер :03:000:0004, що розташована на території Міловської сільської ради Барвінківського району Харківської області (далі земельна ділянка :03:000:0004).

За життя спадкодавець ОСОБА_6 уклав з ПП «Міловське» договір оренди земельної ділянки :03:000:0004 від 05 травня 2008 року.

За умовами даного договору оренди ОСОБА_5 передано в оренду ПП «Міловське» земельну ділянку :03:000:0007строком на десять років (далі договір оренди № 2).

ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вказані договори оренди № 1 та 2, як новими власниками земельних ділянок, не були розірвані з ПП «Міловське».

Проте, 06 грудня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено договори оренди вказаних земельних ділянок з ТОВ «Успіх Слобожанщини», які 18 грудня 2017 року та 19 грудня 2017 року було зареєстровано.

Укладені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з ТОВ «Успіх Слобожанщини» договори оренди земельних ділянок :03:000:0007 та :03:000:0004 та їх державна реєстрація є незаконними та такими, що порушують права ПП «Міловське» як орендаря.

Зважаючи на зазначене, позивач просив суд визнати недійсними вищезазначені договори оренди земельних ділянок :03:000:0007 та :03:000:0004, укладені між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини», скасувати рішення про державну реєстрацію даних договорів оренди, стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини» судовий збір.

01 серпня 2018 року представником ТОВ «Успіх Слобожанщини» подано відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначив, що договори оренди № 1, 2 були укладені між спадкодавцями та ПП «Міловське» 25 лютого 2008 року, а не 05 травня 2008 року, строк їх дії сплив 25 лютого 2018 року. Позивач не підтвердив наміру пролонгації цих договорів, зважаючи на що права позивача як орендаря не порушені.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції директором ПП «Міловське» - ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, позов задовольнити. При цьому посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам по справі. Судом не досліджено належним чином та не надано оцінку всім доказам у справі, не встановлено обставини справи, що мають значення для ухвалення законного судового рішення. Помилковими є висновки суду стосовно того, що права ПП «Міловське» як орендаря не порушені. Судом було правильно встановлено, що договори оренди набрали чинності 06 травня 2008 року, строк їх дії сплинув відповідно 06 травня 2018 року. Зважаючи на зазначене, на момент укладення відповідачами з ТОВ «Успіх Слобожанщини» договорів оренди від 06 грудня 2017 року, укладені з ПП «Міловське» договори оренди ще були чинні. Проте, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому факту, що укладеними договорами оренди з ТОВ «Успіх Слобожанщини» порушено переважне право на продовження договорів оренди, яке належить за законом ПП «Міловське».

Представником ТОВ «Успіх Слобожанщини» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, апеляційна скарга задоволенню не підлягає. На момент звернення позивача до суду, у нього було відсутнє право оренди, оскільки строк дії договорів оренди сплинув 25 лютого 2018 року. Позивачем під час розгляду справи не надано доказів, що свідчать про його намір пролонгації договорів оренди.

В суді апеляційної інстанції представника П.П. «Міловське»- ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Представник ОСОБА_2 та ТОВ «Успіх Слобожанщини» - ОСОБА_3 проти задоволення апеляційної скарги заперечувала. Крім того, вона посилалась на правову позицію ОСОБА_7 Верховного Суду, викладену в постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 820/3668/16, відповідно до якої даний спір належить до юрисдикції господарського суду.

ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі (а.с. 85, том 2).

Представники Відділу з питань державної реєстрації речових прав на рухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином (а.с. 80, 82, том 2).

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що 25 лютого 2008 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське» укладено договору оренди земельних ділянок строком на 10 років, які було зареєстровано 06 травня 2008 року. Строк дії цих договорів почався після набрання ними чинності з 06 травня 2008 року та сплинув 06 травня 2018 року. Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 правонаступниками земельних ділянок, що є предметом зазначених договорів оренди, є ОСОБА_2 та ОСОБА_4, які 06 грудня 2017 року уклали з ТОВ «Успіх Слобожанщини» нові договори оренди земельних ділянок. На момент укладення договорів оренди від 06 грудня 2018 року, були ще чинні договори оренди від 25 лютого 2008 року. Проте, позивачем не доведено, що внаслідок укладення договорів оренди від 06 грудня 2017 року були порушені його права як орендаря на користування цими земельними ділянками. Станом на момент розгляду справи строк дії договорів оренди від 25 лютого 2008 року закінчився. Позивач на час розгляду справи вже не був орендарем земельних ділянок, йому не належало право користування ними, зважаючи на що спірні договори оренди від 06 грудня 2017 року, укладені між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини», не порушують його права.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Судами встановлено та підтверджується письмовими доказами, що за життя ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія Р2 № 754076 належала земельна ділянка площею 4,1243, кадастровий номер :03:000:0007, яка розташована за межами населених пунктів на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області (а.с. 9, 70, том 1).

25 лютого 2008 року між ОСОБА_5 та ПП «Міловське» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_5 надано ПП «Міловське» в строкове платне користування земельну ділянку :03:000:0007. Договір укладений на десять років. Після закінчення строку договору орендар - ПП «Міловське» має переважне право поновлення його на новий строк (а.с. 70, 168-171, том 1).

Укладений між ОСОБА_5 та ПП «Міловське» договір оренди земельної ділянки :03:000:0007 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 24 - 06 травня 2008 року (а.с.70, 171, том 1).

25 лютого 2013 року ОСОБА_5 помер (а.с. 9, том 1).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є його син ОСОБА_2, яким отримано свідоцтва про право на спадщину за законом. За даним свідоцтвом спадщина складається з земельної ділянки :03:000:0007 (а.с. 9, том 1).

07 лютого 2014 року за ОСОБА_2 в державному реєстрі речових прав приватним нотаріусом ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку :03:000:0007 (а.с. 10, 11, том 1).

06 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Успіх Слобожанщини» укладено договір оренди земельної ділянки :03:000:0007, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 грудня 2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 02, рішення про державну реєстрацію індексний номер 38796691 від 18 грудня 2017 року (а.с. 11, том 1).

Також за життя ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія Р2 № 754317 належала земельна ділянка площею 4,3441, кадастровий номер :03:000:0004, яка розташована за межами населених пунктів на території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області (зворотний бік а.с. 14, 70, том 1).

25 лютого 2008 року між ОСОБА_6 та ПП «Міловське» укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого ОСОБА_6 надано ПП «Міловське» в строкове платне користування земельну ділянку :03:000:0004. Договір укладений на десять років. Після закінчення строку договору орендар - ПП «Міловське» має переважне право поновлення його на новий строк (зворотний бік а.с. 70, а.с. 178-181, том 1).

Укладений між ОСОБА_6 та ПП «Міловське» договір оренди земельної ділянки :03:000:0004 зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за номером 26 - 06 травня 2008 року (зворотний бік а.с. 70, а.с. 181, том 1).

17 вересня 2014 року ОСОБА_6 померла (а.с. 14, том 1).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_4, якою отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом. За даним свідоцтвом спадщина складається з земельної ділянки :03:000:0004 (а.с. 14, том 1).

25 грудня 2015 року за ОСОБА_4 в державному реєстрі речових прав державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_9 зареєстровано право власності на земельну ділянку :03:000:0004 (а.с. 15, 16 том 1).

06 грудня 2017 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини» укладено договір оренди земельної ділянки :03:000:0004, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 грудня 2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 02, рішення про державну реєстрацію індексний номер 38827510 від 19 грудня 2017 року ( зворотний бік а.с. 16, том 1).

Як було зазначено вище, за життя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було укладено з ПП «Міловське» договори оренди земельних ділянок, які зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі - 06 травня 2008 року.

Відповідно до змісту ст.ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі», в редакції, що діяла станом на час вчинення правочинів щодо укладенні ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське» договорів оренди земельних ділянок (25 лютого 2008 року), укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Зважаючи на зазначене, укладені між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське» договори оренди земельних ділянок набрали чинності з моменту їх державної реєстрації, тобто з 06 травня 2008 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що строк дії зазначених договорів оренди земельних ділянок розпочався після набрання ними чинності з 06 травня 2008 року, та, зважаючи на строк їх дії 10 років, сплинув 06 травня 2018 року.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на момент укладення ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини» договорів оренди тих самих земельних ділянок (06 грудня 20017 року), були чинними вищезазначені договори оренди земельних ділянок, укладені між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське».

Проте, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що позивачем не доведено, що внаслідок укладення договорів оренди від 06 грудня 2017 року були порушені його права як орендаря на користування цими земельними ділянками. Станом на момент розгляду справи строк дії договорів оренди від 25 лютого 2008 року закінчився. Позивач на час розгляду справи вже не був орендарем земельних ділянок, йому не належало право користування ними, зважаючи на що спірні договори оренди від 06 грудня 2017 року, укладені між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини», не порушують його права.

Судом першої інстанції не було належно досліджено та надано правової оцінки умовам договорів оренди земельних ділянок, які були укладені між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське».

Розділом другим даних договорів «Строк дії договору» передбачено, що вони укладені строком на десять років. Після закінчення даного строку орендар - ПП «Міловське» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (а.с. 168, 178, том 1).

Відповідно до ч.1 ст. 626, ч.1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування) не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачене договором оренди землі.

Змістом досліджених договорів оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини», не передбачено зміну умов договорів щодо строку їх дії та переважного права їх поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обовязки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

В ч.1 ст. 33Закону України «Про оренду землі» визначено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Частинами 2-5 ст. 33Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

ОСОБА_7 Палатою Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2018 року у цивільній справі № 594/376/17-ц визначено, що для застосування ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

Під час розгляду справи відповідачами не було доведено неналежне виконання ПП «Міловське» обовязків за договорами оренди земельних ділянок, укладеними між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське».

Факт порушення ПП «Міловське» обовязків за вказаними договорами не було встановлено судом першої та апеляційної інстанції.

Що ж стосується встановлення такого юридичного факту, як повідомлення орендарем до закінчення строку дії договорів орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, то колегія суддів вважає, що діями відповідачів щодо укладення нових договорів оренди земельних ділянок було позбавлено ПП «Міловське» можливості такого повідомлення зважаючи на наступне.

Як було зазначено вище, розділом другим договорів оренди земельних ділянок, укладених між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське» передбачено, що вони укладені строком на десять років. Після закінчення даного строку орендар - ПП «Міловське» має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше як за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Зважаючи на те, що строк дії договорів оренди земельних ділянок,укладених між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ПП «Міловське» закінчився 06 травня 2018 року, то крайня дата, що є «не пізнішою за 90 днівдо закінчення строку дії договору» припадає на 05 лютого 2018 року.

Проте, не зважаючи на те, що ПП «Міловське» до 05 лютого 2018 року належало право письмового повідомлення орендодавця про намір продовжити дію договорів оренди земельних ділянок, укладених з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, новими власника земельних ділянок - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 дані умови договору не були враховані, що призвело до їх порушення при укладенні нових договорів оренди земельних ділянок з ТОВ «Успіх Слобожанщини».

Зважаючи на зазначене, діями відповідачів було порушене передбачене договорами оренди та вищевказаними нормами закону переважне право ПП «Міловське» на укладення (поновлення) договорів оренди.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ПП «Міловське» не порушено такого юридичного факту, як повідомлення орендарем до закінчення строку дії договорів орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк.

Що ж стосується інших юридичних фактів, які суд під час розгляду справи повинен встановити, а саме додання орендарем до листа-повідомлення проекту додаткової угоди, продовження використання виділеною земельною ділянкою, то дані юридичні факти є похідними від вищевказаних та зважаючи на порушення відповідачами переважного права ПП «Міловське» на укладення (поновлення) договорів оренди, вони не були реалізовані останнім у звязку з укладенням нових договорів оренди земельних ділянок з ТОВ «Успіх Слобожанщини», незважаючи на дію договорів оренди земельних ділянок, укладених ПП «Міловське» з ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Під час розгляду справи ОСОБА_2 та ОСОБА_4 не було надано належних та допустимих доказів, з яких вбачається, що вони письмово повідомили орендаря про відмову в поновленні договору оренди після його закінчення.

Аналіз зазначених вище правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури.

Колегія суддів вважає, що діями відповідачів, які полягають в укладенні нових договорів оренди земельних ділянок, під час дії раніше укладених договорів, ПП «Міловське» було позбавлено можливості дотримання процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, оскільки саме відповідачами не дотримано встановлену ст. 33 Закону України «Про оренду землі» процедуру.

З матеріалів справи беззаперечно вбачається факт порушення переважного права ПП «Міловське» на укладення (поновлення) договорів оренди, що є правовою підставою для визнання недійсними договір оренди земельних ділянок, укладених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з ТОВ «Успіх Слобожанщини» 06 грудня 2017 року.

Що ж стосується правового обґрунтування висновків суду першої інстанції щодо звернення позивача до суду з позовом 19 квітня 2018 року та закінчення строку дії первісних договорів оренди станом на час розгляду справи, зважаючи на що позивач не є орендарем земельних ділянок під час розгляду справи, то дані доводи не є правовою підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Вищенаведені норми законодавства не повязують наявність чи відсутність переважного права на укладення (поновлення) договору оренди з датою подання орендарем позову до суду, строком дії договору та часом розгляду справи в суді.

Більш того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_4 визнала позовні вимоги ПП «Міловське» щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між нею та ТОВ «Успіх Слобожанщини», що свідчить про її намір продовжити дію договору оренди з ПП «Міловське» (а.с. 1, том 2).

Колегія суддів не погоджується з доводами представника відповідача - ТОВ «Успіх Слобожанщини» та ОСОБА_5 стосовно того, що даний спір відноситься до юрисдикції господарського суду, виходячи з субєктного складу сторін, а саме, виникнення спору між ТОВ «Успіх Слобожанщини» та ПП «Міловське», оскільки зазначений спір спрямований на відновлення порушеного цивільного права, яке виникло на підставі укладених цивільно-правових угод (договір оренди земельної ділянки). Сторонами договорів оренди земельних ділянок є як юридичні особи, так і фізичні, питання про права та обовязки яких були вирішені при розгляді цього спору.

За таких обставин, виходячи з субєктного складу сторін у справі, колегія суддів вважає, що зазначений спір правильно розглянутий в порядку цивільного судочинства.

Посилання представника відповідачів на постанову ОСОБА_7 Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 820/3668/16, не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки зазначена постанова була ухвалена по іншим правовідносинам, які склалися між сторонами. Предмет спору по цих справах не є ідентичним.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам у справі, у звязку з чим, колегія суддів, на підставі п. 3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення, яким задовольняє позовні вимоги ПП «Міловське» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ТОВ «Успіх Слобожанщини», Відділу з питань державної реєстрації речових прав на рухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації, третя особа Головне управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок від 06 грудня 2017 року, укладених між ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ТОВ «Успіх Слобожанщини.

Колегія суддів також задовольняє позовної вимоги про скасувати рішення про державну реєстрацію зазначених договорів оренди земельних ділянок, укладенихОСОБА_2 та ОСОБА_4 з ТОВ «Успіх Слобожанщини» 06 грудня 2017 року, оскільки вони є похідними від позовної вимоги про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України колегія суддів не вирішує питання щодо перерозподілу судових витрат по сплаті судового збору, оскільки апеляційна скарга не містить цієї вимоги (а.с. 22-27, том 2).

Керуючись ст. 2, 12, 13, 81, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.3,4 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора приватного підприємства «Міловське» - ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 27 листопада 2018 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги приватного підприємства «Міловське» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, товариства з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини», Відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Балаклійської районної державної адміністрації про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування рішень про їх державну реєстрацію задовольнити.

Визнати недійсними договір оренди земельної ділянки площею 4,1243 га від 06 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини», кадастровий номер :03:000:0007, зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 грудня 2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомості 02, та договір оренди земельної ділянки площею 4,3441 га від 06 грудня 2017 року, кадастровий номер :03:000:0004, укладений міжОСОБА_4 та товариством з обмеженою відповідальністю «Успіх Слобожанщини», зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 15 грудня 2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 02.

Скасувати рішення про державну реєстрацію зазначених договорів оренди земельних ділянок, індексний номер 38796691 та 38827510 від 19 грудня 2017 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Постанову складено «04» березня 2019 року.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12