Провадження №2/523/1573/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2019 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду №9, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а саме просив стягнути 1500 грн. матеріальної шкоди та 15000 грн. моральної шкоди. В обгрунтування заявлених вимог позивач вказувала на те, що 02.04.2015 року ОСОБА_2 умисно кулаком вдарила його в обличчя та укусила за кисть правої руки, чим нанесла позивачу легкі тілесні ушкодження. Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 12.10.2017р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В ухвалі зазначено, що ОСОБА_2 визнала свою вину. Діями відповідача завдано матеріальну шкоду в розмірі 1500грн., яка складається із витрат на купівлю ліків, перев`язочних матеріалів, продуктів харчування на період непрацездатності. Стягнення моральної шкоди в розмірі 15000 грн. позивач обгрунтовував завданим йому фізичним болем та стражданнями, яких позивач зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити з підстав, зазначених в позові.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувавали проти позову, вказуючи на те, що вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими та зазначали, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог щодо стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн.(чеки, квитанції). Також вказували на те, що від час досудового провадження та під час розгляду справи в Приморському районному суді м.Одеси позивач не подавав цивільний позов та не пред`являв вимог до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Крім того, позивачем чітко не зазначено, в чому полягає моральна шкода.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 02.04.2015 року, приблизно об 11 год., ОСОБА_2 знаходячись в АДРЕСА_1 , умисно кулаком нанесла один удар в область обличчя ОСОБА_1 , коли останній почав її заспокоювати, та укусила його за кість правої руки, в результаті чого нанесла тілесні ушкодження у виді садна обличчя, та садна правої кісті руки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб.

Як зазначено в ухвалі Приморського районного суду м.Одеси від 12.10.2017р. по справі №522/13370/17, у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ОСОБА_2 свою вину визнала повністю, у вчиненому розкаялася та підтвердила всі обставини щодо вчинення даного злочину.

ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР за №0003317 від 07.05.2015 року - закритио у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

В силу частин 1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Частиною першо ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами ч.1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В силу положень ч.3 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Приймаючи до уваги заявлену вимогу про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1500 грн., суд прийшов до висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами завдання йому матеріальної шкоди, суду не було надано також і підтвердження вартості ліків, перев`язочних матеріалів, використаних позивачем у зв`язку з ушкодженням здоровя.

Оскільки судове рішення не може грунтуватися на припущеннях, враховуючи вказані норми та встановлені обставини, підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди у суду немає.

Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до норми ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті .

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Суд, оцінюючи усі докази в сукупності, вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 1000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем в результаті пошкодження його здоров`я.

Відповідно до вимог ч.6 ст.141 ЦПК України та ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача також підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн..

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,353-355, пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду у розмірі 1000 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн..

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 31.05.2019 р.

Суддя: