Провадження № 2/521/730/19
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Кіліян О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про вселення та зобов`язання не перешкоджати в користуванні власністю, -
В С Т А Н О В И В:
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про вселення та зобов`язання не перешкоджати в користуванні власністю, та просить суд згідно останніх уточнень вселити її в квартиру АДРЕСА_1 , 2/3 часток якої належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 03.07.2018р.; зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір в розмірі 1409,60 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається, на те, що їй відповідно до договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С. 03.07.2018 року р/№ 316 належить на праві спільної часткової власності 2/3 часток квартири під номером АДРЕСА_1 , інша 1/3 частка належить відповідачу на праві спільної часткової власності. З метою припинення права спільної часткової власності вона 10 липня 2018 року на адресу ОСОБА_4 надіслала заяву-пропозицію, в якій запропонувала декілька шляхів мирного врегулювання. Крім того, до вирішення питання про припинення спільної часткової власності просила відповідача протягом тижня з моменту отримання цієї заяви передати їй ключі від квартири під номером АДРЕСА_1 , звільнити окрему кімнату та надати доступ до місць загального користування. З метою мирного врегулювання цього питання неодноразово зверталась до відповідача за допомогою листа, телефону, але питання досі не вирішено. Звернення до відділу поліції також не допомогло. У висновку про відсутність кримінального провадження від 27.07.2018 року було запропоновано звернутись до суду. Дані обставини стали причиною звернення до суду з відповідним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені вимоги підтримує в повному обсязі
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав до суду відзив щодо позову, в якому зазначив, що відсутні всі підстави для задоволення відповідного позову.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, повідомлялися заздалегідь належним чином, про причини неявки суду не повідомляла.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог - виходячи з наступного.
Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1ст. 5 ЦПК).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору дарування від 03.07.2018р. ОСОБА_1 належить 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 , даний договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Стукаленко Л.С. та зареєстровано в реєстрі за № 316. Також право власності позивача на зазначену частку квартири підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.11.2018р. (а.с. 4,30)
Відповідно до довідки (виписки із будинкової книги про склад сім`ї та реєстрації) № 23 від 29.10.2018р. вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 (а.с. 38)
Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.06.2004р. ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 ; ОСОБА_6 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 ; ОСОБА_7 на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 . (а.с.37)
10.07.2018р. ОСОБА_1 склала заяву-пропозицію, яку було посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Божемовською Н.В. та направлено ОСОБА_2 щодо досудового врегулювання спору. (а.с. 9)
20.07.2018р. до Малиновського ВП в м. Одесі ГУПН в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 , яка просила у своїй заяві прийняти міри до співвласниці квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , гр. ОСОБА_2 , яка перешкоджає їй у користуванні власністю, що підтверджується висновком про відсутність кримінального провадження від 27.07.2018р. (а.с.8)
Згідно ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 316 ЦК України передбачає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. В разі відсутності такої згоди спір може вирішуватися судом.
На підставі вище викладеного, позивач ОСОБА_1 , як власник житла, набула законного права щодо власного проживання у квартирі АДРЕСА_1 , однак відповідач чинить їй перешкоди у користуванні та розпорядженні належною позивачу часткою спірного майна, що було встановлено в судовому засіданні.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Посилаючись на вищевикладене, з урахуванням наданих сторонами доказів, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 41, 47 Конституції України, ст.ст. 83, 316, 321, 358, 386, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 64,156 ЖК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про вселення та зобов`язання не перешкоджати в користуванні власністю - задовольнити.
Вселити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) в квартиру АДРЕСА_1 , 2/3 частки якої належить їй на праві власності на підставі договору дарування від 03.07.2018р.
Зобов`язати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) не чинити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_4 ) сплачений судовий збір в розмірі 1409,60 грн.
Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 24 травня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН