Номер провадження: 22-ц/813/3002/19
Номер справи місцевого суду: 522/9685/16-ц
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2019 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 522/9685/16

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач - Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

- відповідач - ОСОБА_1 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Київстар»,

розглянувши у передбаченому статтею 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «Київстар», про стягнення заборгованості,за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Чернявської Л.М. о 14 годині 20 хвилині 16 жовтня 2018 року, повне рішення складено 19 жовтня 2018 року,

встановив:

У травні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі - Банк),звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 р. станом на 05.05.2016 р. у загальному розмірі - 36 107,58 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту - 26 601,18 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7310,80 грн.; - штраф - 500,00 грн. (фіксована частина); - штраф - 1 695,60 грн. (процентна ставка), а також стягнути судові витрати в сумі - 1 378,00 грн..

Банк обґрунтовує свої вимоги тим, що відповідно до договору № SAMDN5218 від 03.10.2013 р. про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі - 26,40% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту.

Своїм підписом під договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 р. ОСОБА_1 підтвердив своє ознайомлення і згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, та зазначив, що ці документи були надані йому в письмовому вигляді.

Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором. Сілін В.В. у порушення вимог п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг не надав банку своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості (Т. 1, а. с. 2 - 4 зворотна сторона).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю, просила задовольнити його.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов Банку не визнали. Просили відмовити у його задоволенні, посилаючись на його необґрунтованість. Також, окрім раніше викладених заперечень щодо позову, представник відповідача заявив про застосування позовної давності до вимог про стягнення неустойки у вигляді штрафу.

Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив, що ПАТ «Київстар» не має відношення до суті спору та погодився з рішенням суду в рамках закону.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2018 року позов вищезазначений позов Банку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 Банку заборгованість за кредитним договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 р. в сумі - 33 911,98 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту - 26 601,18 грн.; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7 310,80 грн..

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку судовий збір в сумі - 1 378,00 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що правовідносини між сторонами тривають й належним чином зобов`язання не виконані та кредитором не прийняті (Т.2, а. с. 22 - 25).

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення , яким відмовити у задоволенні позовних вимог Банку в повному обсязі .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відсутні будь-які докази того що ОСОБА_1 отримав кредитні кошти. Шахрайськими діями сумісно зі співробітниками Банку невстановлені особи заволоділи коштами в сумі - 16 864,94 грн.. Розмір відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 37,2% не відповідає підписаному кредитному договору.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надійшов.

Відповідно до ст. 274 ЦПК України зазначена справа відноситься до малозначних.

Апелянтом було надано до суду клопотання про розгляд справи з обов`язковим викликом сторін. Однак колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи без виклику учасників справі, оскільки зібрані матеріали справи дозволяють перевірити законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без виклику її учасників.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог апеляційним судом не переглядається.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи і межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів не погоджується повністю з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції, на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів вірно встановив обставини по справі щодо наявності правовідносин з кредитного договору, однак дійшов неправильного вищезазначеного висновку про задоволення частини позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом. Висновки суду в цій частині не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 509, 525, 526, 612, 629, 1054 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.

На підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору № SAMDN5218 від 03.10.2013 року про відкриття картрахунку і обслуговування платіжної картки ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,40% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту (Т. 1, а. с. 10).

Відповідно до п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає банку право в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Своїм підписом під договором № SAMDN5218 від 03.10.2013 року ОСОБА_1 підтвердив своє ознайомлення і згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також тарифами банку, зазначивши, що ці документи були надані йому в письмовому вигляді (Т. 1, а. с. 11 - 34).

Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Колегія суддів, не приймає доводи апеляційної скарги відносно того, щодо відсутні будь-які докази отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, що шахрайськими діями сумісно зі співробітниками банку невстановлені особи заволоділи коштами в сумі - 16 864,94 грн, з огляду на наступне.

Відповідно до виписки про рух коштів за період з 01.01.1999 р. по 31.05.2017 р. підтверджено факт отримання позичальником кредитних коштів (Т. 1, а. с. 108 - 115).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів, баланс кредитної катки відповідача станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою, з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції.

Протягом дії кредитного договору відбувалася часткова сплата щомісячних платежів по кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи.

Матеріали справи не місять, всупереч ст. 81 ЦПК України, доказів у спростування факту надання кредитних коштів позичальнику, таких доказів не було надано і до суду апеляційної інстанції.

Окрім того, матеріали справи не місять, всупереч ст. 81 ЦПК України, доказів того, що кредитні кошти за вказаним кредитним договором було отримано шахрайськими діями сумісно зі співробітниками банку невстановленими особами .

Разом з тим, колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги відносно правильності визначення судом першої інстанції процентів за користування кредитним коштами, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачено можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору, зокрема, відсоткової ставки, яка може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам.

Матеріали справи не містять доказів того, що позичальник виконував свої обов`язки по отриманню виписки про стан картрахунку. Таких доказів відповідачем, всупереч вимогам ст. 80 ЦПК України, не надано і до суду апеляційної інстанції.

Протягом дії кредитного договору відбувалася часткова зміна процентної ставки в односторонньому порядку Банком, а позичальником здійснювалась часткова сплата щомісячних платежів по кредиту, що підтверджується випискою по кредитному рахунку ОСОБА_1 .. Вбачається, що останнє зняття готівкових коштів з рахунку ОСОБА_1 в банкоматі відбулось 18.10.2015 р. у розмірі - 100 грн.. На це час відсотки за користування кредитом було встановлено 37,2%.

Позичальник частково сплачував заборгованість, користувався кредитними коштами під час зміни Банком процентної ставки у розмірі - 37,2%, що свідчить про згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами щодо зміненого розміру процентів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зняття позичальником кредитних коштів за наявності встановленої відсоткової ставки у розмірі - 37,2% свідчить про те, що він погодився з її розміром.

Що стосується відсоткової ставки у розмірі - 74,4%, встановленої у період - з 08.12.2015 р. по 05.05.2016 р., колегія суддів вважає її не прийнятою позичальником, оскільки зняття коштів за наявності такої відсоткової ставки позичальником не відбувалось, а тому нарахування заборгованості по відсоткам за період з 08.12.2015 р. по 05.05.2016 р. слід здійснювати за попередньою відсотковою ставкою, визнаною позичальником - 37,2 % .

Розмір заборгованості по відсоткам ОСОБА_1 перед Банком станом на 05.05.2016 р. становить - 5 585,96 грн. (24 999,54 грн. х 150 х 37,2%/360) + 1 711,04грн.), де: - 24 999,54 грн. - заборгованість за тілом кредиту; - 150 - кількість днів, на які нараховується заборгованість тобто з 08.12.2015 р. по 05.05.2016 р.; - 1 711,04 грн. - раніше нараховані проценти за користування кредитом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитним коштами підлягає зміні, а позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 є частково обґрунтованою, а тому підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги змінює судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права призвело до помилкового визначення розміру відсотків, які необхідно стягнути з відповідача, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити за вищевказаного обґрунтування.

На підставі ст. ст. 133, 141 ЦПК України підлягає перерозподілу судовий збір, сплачений сторонами, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (89%). На користь Банку необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 1 226, 42 грн. (1 378,00 грн. х 89% = 1 226,42 грн.). Відповідно з Банку на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений ним судовий збір при зверненні з апеляційною скаргою у розмірі - 116,29 грн. = 1057,20 грн. х 11%.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 жовтня 2018 року в частині задоволення позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по відсоткам - змінити.

Абзац другий та четвертий резолютивної частини рішення викласти у наступні редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»(01000, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, Код ЄДРПОУ - 14360570), заборгованість за кредитним договором № SAMDN5218 від 03 жовтня 2013 року станом на 05 травня 2016 року в загальній сумі - 32 187 (тридцять дві тисячі сто вісімдесят сім) грн. 14 копійок, яка складається з: - заборгованість по кредиту - 26 601 (двадцять шість тисяч шістсот одна) грн. 18 копійок; - заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5 585 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 96 коп..

В іншій частині рішення залишити без змін.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»(01000, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, Код ЄДРПОУ - 14360570), судовий збір у сумі - 1 226 (одна тисяча двісті двадцять шість) грн. 42 коп..

Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є - акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»(01000, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, Код ЄДРПОУ - 14360570), на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі - 116 (сто шістнадцять) грн. 29 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А.П. Заїкін

Судді: С.О. Погорєлова

О.М. Таварткіладзе