РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Рівне

Справа № 572/3315/18

Провадження № 22-ц/4815/352/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - ОСОБА_5,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області в складі судді Рижого О.А. від 20 грудня 2018 року, проголошене в 12 год. 50 хв. в м. Сарни,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів, який мотивує тим, що рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 24.09.2010 року з нього на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання їх сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2010 року до повноліття дитини.

Однак, на даний час він ніде не працює, отримує мінливий дохід від різного роду робіт тимчасового характеру, а тому його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати встановлений розмір аліментів, який у розрахунку на середньомісячну заробітну плату станом на сьогоднішній день складає орієнтовно 2000 грн.

Також зазначає, що в нього на утриманні перебуває безробітна дружина ОСОБА_7 та донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також донька дружини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З наведених підстав просить суд зменшити розмір стягуваних аліментів з 1/4 частини доходу до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відкликати виконавчий лист у справі №2-1086/2010.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2018 року зменшено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Сарненського районного суду від 24.09.2010 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 75 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття

Виконавчий лист у справі №2-1086/2010 р. виданий Сарненським районним судом Рівненської області 5.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2010 року до повноліття дитини відкликано.

Рішення мотивовано тим, що позивач довів існування передбачених законом підстав для зменшення розміру стягуваних з нього за судовим рішенням аліментів.

У апеляційній скарзі ОСОБА_5 покликається на необґрунтованість рішення суду в зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд не врахував, що він має заборгованість по аліментам в сумі 45494 грн. 48 коп. та рішенням Сарненського районного суду від 23.05.2013 року позбавлений батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також, судом не було враховано, що на її утриманні знаходиться двоє дітей: дочка ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка навчається на денній комерційній формі навчання, та син ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, з якими вона проживає в житловому будинку її батьків, які є пенсіонерами по віку, отримують мінімальну пенсію і надавати їй матеріальну допомогу не мають можливості.

Крім того, з 27.06.2017 року вона офіційно не працює, а так як заробітна плата була мінімальна, тому вона змушена заробляти тимчасовими заробітками.

Звертає увагу, що крім житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1, де ОСОБА_4 фактично проживає, він володіє легковим автомобілем, квадроциклом та іншою технікою.

Судом в оскаржуваному рішенні вказано, що дружина позивача - ОСОБА_7 не працює, однак остання працевлаштована в Клесівському відділі залізниці.

В зв'язку з тим, що в судове засідання 20 грудня 2018 року вона не викликалась, а тому не мала змоги надати додаткових доказів безпідставності звернення ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

З наведених підстав просить оскаржуване рішення скасувати, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає апеляційну скаргу не обґрунтованою, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вказує, що посилання ОСОБА_5 на те що, судом не було досліджено та не взято до уваги докази, які вона хотіла надати, про наявність у нього майна та працевлаштування його дружини, не можуть заслуговувати на увагу оскільки відповідно до статті 83 ЦПК України при поданні до суду відзиву на позовну заяву, відповідач мала право надати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Доводи ОСОБА_5 про те що, на її утриманні, окрім їх спільного сина, перебуває її донька ОСОБА_10 та непрацездатні батьки є безпідставними, оскільки в розумінні положень Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а не усю родину стягувача аліментів.

Крім того, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього, а не в отримувача аліментів, інших дітей. непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24.10.2010 року із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.06.2010 року до повноліття дитини.

Рішенням Сарненського районного суду від 23.05.2013 року ОСОБА_4 було позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитину залишено на проживання з матір'ю ОСОБА_5

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 22.10.2013 року №343 про надання дозволу на зміну прізвища малолітньої дитини, ОСОБА_5 надано дозвіл органу опіки та піклування на вчинення нею правочину щодо зміни прізвища її малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

22.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, згідно якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_6, батьками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином, прізвище дитини, на яку із позивача стягуються аліменти, було змінено з "ОСОБА_6" на "ОСОБА_6".

Сторонами не заперечується, що їх спільний син ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні.

Аліменти на утримання сина відповідачем сплачуються нерегулярно та не в повному розмірі, в зв'язку з чим за ним постійно рахується заборгованість по їх сплаті.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я.

Встановлено, що 18.05.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 (після реєстрації шлюбу - ОСОБА_7) було укладено шлюб, який зареєстровано Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області, про що складено відповідний актовий запис №16.

Із копії свідоцтва про народження вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача та його нової дружини ОСОБА_7 народилася дочка ОСОБА_8

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, її матір'ю є ОСОБА_12 - дружина позивача, а батьком записано ОСОБА_13

Таким чином, ОСОБА_4 не є батьком ОСОБА_9 та не несе обов'язку по її утриманню.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_12 22.06.2008 року їй припинено виплату допомоги по безробіттю.

Будь-які дані про працевлаштування ОСОБА_7 після вказаної дати в матеріалах справи відсутні і доказів на підтвердження доводів про працевлаштування останньої на залізниці відповідачкою не надано.

За наведеного, оскільки після стягнення з позивача рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 24.10.2010 року на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейний стан та матеріальне становище ОСОБА_4 змінились в зв'язку з перебуванням на його утриманні дружини ОСОБА_7 та малолітньої доньки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав, передбачених статтею192 СК України, для зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги про не врахування судом першої інстанції наявності у відповідача заборгованості по аліментам та позбавлення останнього батьківських прав відносно дитини ОСОБА_6 спростовуються оскаржуваним рішенням суду, в якому встановлені зазначені обставини.

Покликання відповідачки на перебування на її утриманні, крім спільного з позивачем сина, ще й дочки ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, не заслуговують на увагу, оскільки вказана дитина знаходилась на її утриманні і на момент стягнення на її користь аліментів рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 24.10.2010 року, а тому не свідчить про погіршення з того часу її матеріального становища.

Також, відповідачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів про втрату нею 27.06.2017 року постійного місця роботи, а також наявність у власності ОСОБА_4 рухомого і нерухомого майна.

Доводи ОСОБА_5 про те, що в судове засідання 20 грудня 2018 року вона не викликалась, а тому не мала змоги надати додаткових доказів, не заслуговують на увагу, так як у відповідності до вимог ч. 3 ст. 83 ЦПК відповідачем докази повинні бути подані разом з відзивом на позовну заяву.

Крім того, відповідачкою не вказано, які саме докази вона не змогла подати та не наведено об'єктивних причин їх неподання у встановлений законом строк.

Частина третя статті 181 СК України, в редакції ЗУ від 17.05.2017року визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Таким чином, законом імперативно встановлено, що спосіб стягнення може бути змінено судом за позовом лише одержувача аліментів.

Аліменти з позивача за рішенням суду стягуються у частці від його доходу.

ОСОБА_5, як одержувач аліментів, із позовом про зміну способу їх стягнення до суду не зверталась.

Таким чином, зменшення судом першої інстанції розміру аліментів на утримання ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ј частки доходу відповідача до 75 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не узгоджується із визначеними законом способами виконання батьками обов'язку утримувати дитину.

Крім того, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції розмір аліментів на утримання дитини, відповідно до положень частини третьої статті 181 СК України фактично не визначив, а стягнення аліментів у розмірі 75 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства, яке визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи зміну сімейного та матеріального стану позивача, рівність обов'язку матері та батька по утриманню дитини, а також виходячи з необхідного можливого та розумного обсягу матеріальних витрат на утримання дитини, що на думку суду, буде забезпечувати нормальний розвиток дитини, яку позивач зобов'язаний утримувати, колегія суддів вважає за доцільне зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_14 з ј до 1/5 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Із наданої відповідачкою довідки державного виконавця №353/15.17-34 від 10.01.2019 року загальна сума заборгованості ОСОБА_4 по аліментах станом на 10.01.2019 року складає 45494,48 коп.

Отже, підстави для відкликання виконавчого листа №2-1086/2010, виданого Сарненським районним судом Рівненської області 5.10.2010 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відсутні, оскільки вказаний виконавчий документ підлягає виконанню до моменту набрання законної сили рішенням суду про зміну розміру аліментів та, при наявності заборгованості по аліментах, до її погашення боржником.

Із врахуванням наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового - про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як роз'яснено у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Позивачем заявлено дві вимоги, які повинні були оплачені судовим збором у розмірі 1409,6грн. Він ОСОБА_4 сплачений у сумі 704 грн. 80 коп., відповідачкою, при подачі апеляційної скарги -1057 грн. 20 коп.

З позивача на користь ОСОБА_5 підлягають стягненню судові витрати, понесені по сплаті судового збору в розмірі 176 грн. 20 коп. (1057,2:2=528,6;704,8:2=352,4; 528,6-352,4), а на користь Державного бюджету України 1762грн.(704,8+1057,2).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 192 СК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20 грудня 2018 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Сарненського районного суду від 24.09.2010 року з ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) на утримання сина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи 5.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (проживає за адресою: АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2) судові витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 (проживає за адресою: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користьДержавного бюджету України судовий збір у розмірі 1762(одна тисяча сімсот шістдесят два)грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім наявності випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Гордійчук С.О.