Справа № 750/2417/19
Провадження № 2/750/982/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого судді Требух Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,

справа №750/2417/19

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.,

за участі: представника позивача адвоката Кравченко В.В., відповідача ОСОБА_2 , її представника адвоката Скуміна М.Г.

в с т а н о в и в:

05.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання об`єкта спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, а саме 7/36 частин житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що спірне майно придбане в період шлюбу з відповідачем за спільні кошти подружжя, а тому належить сторонам на праві спільної сумісної власності, чого не визнає відповідач.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов не визнає, в його задоволенні просить відмовити, зазначає, що майно придбано за власні кошти саме відповідача і є його особистою власністю.

В судовому засіданні представником позивача позов підтримано.

Відповідач, його представник позов не визгали.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

З 23.09.1990 року сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.12.2018 року (а.с. 7).

Як убачається з копії договору купівлі-продажу квартири та відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, 30.09.2011 року, тобто в період шлюбу з позивачем, відповідач придбав у власність 7/36 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 ; право власності на вказане майно зареєстровано за відповідачем.

Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За приписом частини першої статті 70 Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, статтями 60, 70 Кодексу встановлена презумпція права спільної сумісної власності подружжя щодо майна, яке придбано в період шлюбу, а також рівність часток подружжя.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що вказане майно було придбано нею за її власні кошти отримані від підприємницької діяльності, на підтвердження чого надала копію свідоцтва про державну реєстрації ФОП та копію свідоцтва про платника єдиного податку, разом з тим жодного доказу на підтвердження сум отриманих доходів за вказаний період і взагалі наявність доходу (прибутку) відповідачем не надано.

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, суд приходить до висновку, що пред`явлений позов повністю ґрунтується на законі, а зазначені в ньому доводи позивача відповідачем не спростовані, що є підставою для його задоволення.

У відповідності до вимог ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 7/36 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/72 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення виготовлено 03.06.2019 року.

Суддя Н.В.Требух