1Справа № 335/6144/19 2-з/335/67/2019
УХВАЛА
про забезпечення позову
4 червня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Соболєвої І.П., розглянув в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) учасників справи в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-б заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,
03.06.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 3 202 005,12 гривень.
Заява про забезпечення позову розглядається в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Вивчивши надані матеріали, суд встановив наступне.
Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.
Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, вагомість поданих доказів.
З матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову вбачається, що між сторонами виник спір з приводу стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики в розмірі 120 000,00 доларів США, що становить 3 202 005,12 гривень.
Як вказує позивач в заяві про забезпечення позову, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Аналізуючи надані суду документи, суд доходить висновку, що дійсно невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду зважаючи на характер та предмет позову.
Отже, суд вважає співмірним заявлений спосіб забезпечення позову, а тому належним способом забезпечення позову є накладення арешту на це майно. В цей же час встановлення заборони іншим особам вчиняти будь-які дії щодо квартири є надмірним, оскільки арешт сам по собі включає заборону користування, володіння та розпорядження майном.
Крім цього, судом враховується, що в даному випадку вжиття заходів забезпечення позову не зможе перешкодити господарській діяльності юридичних або фізичних осіб, а також не порушить інтереси інших осіб.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Пропозицій щодо зустрічного забезпечення не надходило.
Керуючись ст.ст. 149154, 260 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.
З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 3 202 005,12 гривень накласти арешт на:
- нежитлове приміщення, загальною площею 276, 3 кв.м., основною площею 168, 7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості: 20701568, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_2 ;
- квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомості 10117390, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 ;
- автомобіль Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2 .
Інформація відповідно до статті 4 Закону України «Про виконавче провадження»:
Стягувач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Боржник ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Заходи забезпечення позову застосовувати до ухвалення остаточного рішення у справі.
Ухвала є виконавчим документом.

Копію ухвали для виконання направити сторонам та відповідним реєстраційним службам.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя І.П. Соболєва