Справа № 570/6104/18
Номер провадження 2/570/533/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

позивача-відповідача ОСОБА_1

представника позивача-відповідача ОСОБА_1 - адвоката Новака М.А.

представника відповідача-позивача ОСОБА_2 - адвоката Ляшка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. В свою чергу, ОСОБА_2 подала зустрічний позов про зміну способу стягнення аліментів. В подальшому, 21.05.2019 року первісний позов ОСОБА_1 було залишено без розгляду за його заявою.

Таким чином, на розгляді Рівненського районного суду Рівненської області залишився зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, відповідач-позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення суду на двох неповнолітніх дітей з 930 грн. щомісячно на 1/2 частку від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття кожною дитиною.

Від позивача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності, з участю свого представника. В суді представник позивача адвокат Ляшко Д.В. позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини усіх його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно підтримав, просить суд їх задоволити.

В суді відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Новак М.А. зменшені позовні вимоги визнали.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача відповідно до рішення Рівненського районного суду від 05.12.2017 р. у справі № 570/3716/17 здійснюється стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їхніх неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі, у розмірі по 930 грн. 00 коп. на кожного щомісячно на кожну дитину, починаючи з 04.09.2017 року і до повноліття кожної з дітей.

Позивач вказує, що на даний час мінімально гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з цим позивач просить змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача, та стягувати їх в частці від доходів останнього - 1/2 на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття кожною дитиною.

Як встановлено, сторони є батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ).

Неповнолітні діти проживають з позивачем, що не заперечується відповдіачем.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною другою статті 182 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При цьому частиною третьою статті 184 СК України (в редакції на час визначення аліментів у твердій грошовій сумі) передбачалося, що у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» №2037-VIII від 17 травня 2017 року внесено зміни до Сімейного кодексу України.

Так, частиною третьою статті 181 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно частини другої статті 182 СК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також змінено положення частини третьої статті 184 СК України та виключено можливість призначення дитині державної допомоги у разі якщо розмір аліментів у твердій грошовій сумі буде меншим мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу.

Згідно статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження, стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Саме такий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року, винесеній за результатами розгляду справи №6-143цс13 за заявою про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Як з`ясовано, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання їхніх спільних з позивачем дітей визначено судом у твердій грошовій сумі у розмірі по 930 грн. щомісячно на кожного.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень.

Отже, на час звернення позивача ОСОБА_2 до суду з зустрічним позовом про зміну способу стягнення аліментів 13.02.2019 р. року та на час розгляду справи, мінімальний розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років років мав становити не менше ніж 1013 грн. 50 коп., що перевищує розмір аліментів, визначених рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 05.12.2017 р.

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі по 930 грн. 00 коп. та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхніх спільних дітей у розмірі 1/2 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення кожною дитиною повноліття, що не заперечується відповідачем ОСОБА_1

На думку суду, за вказаних умов визначений розмір аліментів є компромісним, та враховуватиме баланс інтересів сторін. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Розподіл між сторонами судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, -

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дітей - задоволити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 05 грудня 2017 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 07.06.2001 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12 січня 1999 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_6 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 930 гривень щомісячно, та стягувати аліменти ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітініх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/2 всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Рівненського районного суду судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 27.05.2019 р.

Суддя Гнатущенко Ю.В.