Справа №442/2375/17
Провадження №2/442/61/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням, -

за участю представників

від позивача 1: ОСОБА_1, Бабій Б.М.

від позивача 2: ОСОБА_2 , Бабій Б.М.

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_7

в с т а н о в и в :

В Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_3 про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої адміністративним правопорушенням. В обгрунтування позову зазначає, що 14.07.2016 близько 23 год. по вул. Трускавецькій в м. Дрогобичі на залізно-дорожньому переїзді (переїзд № 4, 3 км+800 м на м. Борислав), водій автомобіля марки Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , який рухався вул. Трускавецькою в напрямку центру міста зіткнувся з мікроавтобусом БАЗ 2215, р.н. НОМЕР_2 , який належить позивачу ОСОБА_1 , під керуванням її чоловіка ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку. Вказує, що в результаті даної ДТП її мікроавтобус БАЗ 2215, р.н. НОМЕР_2 , отримав механічні ушкодження та їй завдано матеріальних збитків. Зазначає, що даний факт 15.07.2016 слідчим відділенням Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області було внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань під № 0001688, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 30.08.2016 дане кримінальне провадження було закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Копію постанови скеровано до Дрогобицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 124 КУпАП. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АП2 № 518005 від 02.11.2016, 14.07.2016 о 23 год. 00 хв. в м. Дрогобичі по вул. Трускавецькій на залізно-дорожньому переїзді № 4, керуючи автомобілем „Ford-Mondeo", р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, при виявлені небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечної для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем БАЗ 2215, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. 29.11.2016 постановою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_4 . (справа № 442/7233/16-п, провадження № 3/442/1455/2016) провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку з пропущенням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Наголошує, що в результаті даної ДТП було технічно пошкоджено її транспортний засіб БАЗ 2215, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а згідно з висновком № 08/17 експертного автотоварознавчого дослідження від 09.03.2017 ринкова вартість транспортного засобу БАЗ 2215, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент огляду без врахування пошкоджень, отриманих у ДТП, що відбулися 14.07.2016 становить 107 715 грн 92 к. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу БАЗ 2215, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент огляду становить 38 627,64 грн. Вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику (володільцю) транспортного засобу БАЗ 2215 реєстраційний номер НОМЕР_2 в результаті ДТП, що відбулася 14.07.2016 становить 23 691 грн 41 к. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що нею понесені витрати на автотоварознавче дослідження від 09.03.2017 з виїздом на огляд у м. Дрогобич у розмірі 2 700 грн, витрати на правову допомогу в сумі 3 500 грн, а також ОСОБА_2 понесено витрати на правову допомогу в сумі 4 000 грн, в зв`язку з розслідуванням кримінального провадження № 0001688. В добровільному порядку відповідач відмовився відшкодувати завдані матеріальні збитки. Позивачі наголошують, що крім матеріальної шкоди діями відповідача їм спричинена моральна шкода, оскільки ОСОБА_2 пережив страх за своє життя і здоров`я, отримав психологічний стрес, зазнав сильних душевних страждань, не міг вести активний спосіб життя, що призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення фізичного, психологічного стану та організації свого життя, а тому заподіяну йому моральну шкоду оцінює в розмірі 10 000 грн. Вказує, що в момент ДТП пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, страху за своє здоров`я та життя. ОСОБА_1 вже більше 8-ми місяців не може користуватися своїм транспортним засобом БАЗ 2215, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не може його відремонтувати, від чого сильно душевно страждає, не може вести активний спосіб життя, що призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагає від неї додаткових зусиль та витрат для організації свого життя, а тому оцінює заподіяну їй моральну шкоду у розмірі 8 000 грн. Враховуючи наведене, просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану правопорушенням в розмірі 44 827,64 грн, моральну шкоду в розмірі 8 000 грн, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану правопорушенням в розмірі 4 000 грн, моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, а також на їх користь - судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала повністю та просила суд його задовольнити.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні позивач ОСОБА_2 зазначив, що приїхав 14.07.2016 зі Львова, пересів на автомобіль БАЗ 2215 та поїхав віддати гальмівні колодки ОСОБА_5 . Після того як вони зустрілися у м. Дрогобичі на вул . Трускавецькій , неподалік м`ясокомбінату, ОСОБА_2 продовжив рух по вул. Трускавецькій у напрямку центру міста зі швидкістю 40 км на годину. Біля залізничного переїзду в нього ззаду в`їхав Ford Mondeo. Удар був такої сили, що автомобіль БАЗ підлетів і опинився на смузі зустрічного руху. Він вийшов, оглянув місце події та викликав відповідні служби.

Представник позивачів Бабій Б.М. позов позивачів підтримав повністю та просив його задовольнити.

Допитаний в якості свідка в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 дав показання згідно яких в той день він мав їхати в Дрогобич забрати сестру. Оскільки він запізнювався, то свідомо перевищив швидкість, яка досягла 100 км на годину. В попутному та зворотному напрямку машин не було. Зліва з другорядної вулиці Фабричної виїхав автомобіль БАЗ 2215 і він почав гальмувати за 20-25 м від автобуса. Зазначає, що він не міг об`їхати перешкоду, у вигляді автомобіля, з яким зіткнувся по зустрічній смузі руху, оскільки цей автомобіль, виїжджаючи зліва, перекрив обидві полоси дороги. Справа на залізничному переїзді були елементи дороги, які не дозволяли з`їхати з дороги. Він вважав, що водій автомобіля БАЗ 2215 після завершення лівого повороту на вул . Трускавецьку намагався перестроїтися на зустрічну смугу, щоб надати йому можливість проїхати. А тому він взяв на своїй смузі вправо. Після зіткнення від відключився і пам`ятає себе біля автомобіля швидкої допомоги та як прокинувся в лікарні.

Представник відповідача ОСОБА_7 проти задоволення позову заперечував. В судовому засіданні 23.05.2019 заявив клопотання про призначення судової психологічної експертизи із застосуванням спеціального засобу комп`ютерного поліграфа. Після обговорення суд відмовив в проведенні даної експертизи, оскільки збирання і подання доказів має здійснюватися на початку судового розгляду. Також суд враховує процесуальну поведінку відповідача, який після попередньої відмови в такому ж клопотанні ухвалою від 09.04.2019 та роз`яснення йому судом права самостійно звернутися для проведення даної експертизи до експертної установи, не вжив жодних дій щодо невідкладного подання повторного клопотання та самостійно не звернувся до експертної установи для проведення такої експертизи. Отже, подання клопотання через значний час розгляду справи свідчить про зловживання відповідача своїми процесуальним правами та намагання затягнути розгляд справи.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 повідомила, що влітку, точної дати вона не пам`ятає, зателефонувала своєму брату ОСОБА_3 , щоб він її забрав з Дрогобича з подругою. Оскільки він не відповідав по телефону, вони з подругою взяли таксі. Коли о 23 годині проїжджали залізничний переїзд на вул . Трускавецькій в м. Дрогобичі, то вона побачила розбиту машину, на якій їздить брат та жовтий автобус. На автомобілі її брата було ушкоджено передню ліву частину, робите скло, пошкоджено кузов. У жовтого автобуса було пошкоджено праву частину, проте вона його не роздивлялася. Її брата забрала швидка. Вона поїхала до нього в лікарню. З висновком експертизи не погоджується.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказала, що вона разом з подружкою ОСОБА_8 чекала, поки їх забере на автомобілі брат подружки. Оскільки він не приїхав, то вони викликали таксі. Біля залізничного переїзду на вул. Трускавецькій вони зупинилися та вийшли з таксі, так як там була аварія. Постраждала машина брата подружки. Там були швидка допомога та поліція. Деталей ушкоджень автомобілів вона не пригадує.

Допитаний в судовому засіданні слідчий Федурко Н.М. пояснив суду, що серед версій ДТП ОСОБА_2 та ОСОБА_3 слідство надало перевагу версії ОСОБА_2 , оскільки вона підтверджується показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_2 на вул. Трускавецькій біля м`ясокомбінату передавав йому гальмівні колодки, а отже, це свідчить про маршрут ОСОБА_2 перед ДТП по вул . Трускавецькій, а не з АДРЕСА_2 .

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є частково обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.07.2016 в м. Дрогобичі по вул . Трускавецькій на залізнично-дорожньому переїзді (переїзд № 4, 3км+800м на м. Борислав) сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля БАЗ 2215, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Згідно Постанови Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 29.11.2016 (справа № 442/7233/16-п, провадження № 3/442/1455/2016) провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадженням закрито у зв`язку з пропущенням строків притягнення до адміністративної відповідальності. У мотивувальній частині постанови зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення Серія АП2 № 518005 від 02.11.2016, 14 липня 2016 року о 23 год. 00 хв. в м. Дрогобичі по вул. Трускавецька на залізно-дорожньому переїзді (переїзд № 4, 3км+800м на м. Борислав), керуючи автомобілем Ford Mondeo н. з. НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав у встановлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, при виявленні небезпеки для руху, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, або безпечної для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем БАЗ 2215, н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , в результаті зіткнення ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. Внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки. (т. 1 а.с. 14).

Зазначена постанова не оскаржена та набрала законної сили.

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП. Застосування пункту 7 статті 247 КУпАП можливе виключно у випадку наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи в скоєнні ДТП провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вказаний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 по цивільній справі № 335/8507/16-ц; провадження № 61-23811св18.

Постановою слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області від 30.08.2016 кримінальне провадження № 0001688 від 15.07.2016 за фактом ДТП з участю водія ОСОБА_3 закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України та скеровано постанову у відділення Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Як зазначено у даній постанові про закриття кримінального провадження: враховуючи слідові обстановку, зафіксовану на місці огляду та показання учасників пригоди, висновок транспортно-трасологічної експертизи, встановлено, що безпосередньою причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали порушення зі сторони ОСОБА_3 вимог п.п. 1.5, 2.3 „б", 12.3, 12.4 чинних Правил дорожнього руху. Таким чином встановлено, що дорожньо-транспортна пригода виникла з вини ОСОБА_10 , однак, враховуючи відсутність тілесних ушкоджень у ОСОБА_2 , тому в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України. (т. 1 а.с.12-13).

Згідно висновку транспортно-трасологічної експертизи № 3700 за матеріалами кримінального провадження № 0001688 від 30.08.2016 в момент первинного контакту під час ДТП мало місце попутне, блокуючи ексцентричне зіткнення, при цьому повздовжні осі транспортних засобів могли бути розташовані під кутом біля 20 відносно одна одної, який розкривається в напрямку руху годинникової стрілки відносно повздовжньої осі а/м БАЗ 2215, р.н. НОМЕР_2 . Місце зіткнення автомобіля „Ford-Mondeo", р.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 з мікроавтобусом БАЗ 2215, р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 розташоване повністю на правій смузі проїзної частини дороги вул. Трускавецька, при цьому автомобіль Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_1 в первинний момент ДТП перебував в межах закінчення сліду гальмування. Метричне розташування транспортних засобів відносно один одного та елементів проїзної частини дороги проілюстровані на масштабній схемі.

Суд враховує, що висновок транспортно-трасологічної експертизи № 3700 за матеріалами кримінального провадження № 0001688 від 30.08.2016 не був досліджений та оцінений судом під час кримінального провадження, а відповідно не може бути беззастережно прийнятими до розгляду у цивільній справі. Докази, зібрані в одній справі, без їх належної оцінки відповідним судом не можуть мати беззастережне доказове значення під час вирішення іншої справи. Досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 286 Кримінального кодексу України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами) не завершилось судовим розглядом, зібрані під час досудового розслідування докази не були піддані аналізові й не оцінені судом, не зроблено висновки щодо достовірності проведення судових експертиз та їх результатів у сукупності з іншими доказами, результати такого аналізу та дослідження не знайшли свого викладу у відповідному акті правосуддя.

До такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 12.09.2018 по цивільній справі № 638/1605416-ц; провадження № 61-476св18.

Згідно Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 14.07.2016, плану-схеми до протоколу огляду місця ДТП (т. 1 а.с. 218-223), а також пояснень сторін і їх представників та свідків вбачається, що місце, де сталось ДТП є права смуга проїзної частини дороги вул. Трускавецька, на залізно-дорожньому переїзді при цьому автомобіль Ford Mondeo, р.н. НОМЕР_1 в первинний момент ДТП перебував в межах закінчення сліду гальмування.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За положенням підпункту „б" пункту 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до пункту 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Згідно з пунктом 12.4 ПДР, в редакції чинній на момент ДТП, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Як вбачається із пояснень сторін, ОСОБА_10 , керуючи автомобілем „Ford-Mondeo", р.н. НОМЕР_1 та рухаючись в м. Дрогобичі по вул. Трускавецька зі швидкістю більше 100 км на год. не обрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, чим допустив зіткнення із автомобілем БАЗ 2215, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті зіткнення ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження, власникам завдано матеріальні збитки.

Версія ОСОБА_3 , яка полягає в тому, що автомобіль БАЗ 2215 під керуванням ОСОБА_2 , виїхав з другорядної дороги не підтверджується жодним з доказів, крім допиту самого ОСОБА_3 Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не були очевидцями ДТП.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 власникомтранспортного засобу НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 10).

Відповідно до висновку № 08/17 експертного автотоварознавчого дослідження по заяві гр. ОСОБА_1 ринкова вартість транспортного засобу БАЗ 2215 реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент огляду без врахування пошкоджень, отриманих у ДТП, що відбулася 14.07.2016 становить 107 715 грн 92 к. Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу БАЗ 2215 реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на момент огляду становить 38 627 грн 64 к. Вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику (володільцю) транспортного засобу БАЗ 2215, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті ДТП, що відбулася 14.07.2016 становить 23 691 грн 41 к. (т. 1 ас. 18-43).

Враховуюче наведене, оскільки позивачу ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди завдано шкоди відповідачем ОСОБА_3 , то відшкодуванню підлягає розмір вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого в результаті ДТП, що відбулася 14.07.2016 та становить 23 691 грн 41 к. Доказів проведення робіт по відновленню транспортного засобу БАЗ 2215 суду надано не було.

Відповідно до товарного чеку від 09.03.2017 за експертне товарознавче дослідження транспортного засобу БАЗ 2215, реєстраційний номер НОМЕР_2 з виїздом на огляд у м. Дрогобич сплачено 2 700 грн.

Враховуючи наведене, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача 2 700 гривень витрат на експертне товарознавче дослідження, як збитки, які понесла управнена сторона, необхідні для відновлення її порушеного права.

Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майновий збиток, заподіяний неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному об`ємі особою, що заподіяла його.

Згідно зі ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 постанови „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Так судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її майна, яке було значно пошкоджене, та необхідності вживати додаткових зусиль у зв`язку з неможливістю подальшого використання майна за призначенням впродовж більш, як 8-ми місяців, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює завдану їй моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. А також що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_2 теж завдано моральну шкоду, який пережив страх за своє життя і здоров`я, отримав психологічний стрес, зазнав сильних душевних страждань, не міг вести активний спосіб життя, що призвело до втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для відновлення фізичного, психологічного стану та організації свого життя, а тому, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду ОСОБА_2 у розмірі 2 500 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України „Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі „Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі „Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі „East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі „Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно п. 1.1 угоди про надання правової допомоги, представлення інтересів, укладеної 15.07.2016 між ОСОБА_2 та адвокатом Бабієм Б.М. вбачається, що клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати таку правову допомогу, представляти інтереси по кримінальному провадженню № 0001688.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 15/16 адвокатом Бабієм Б.М. від ОСОБА_2 прийнято 4 000 грн

Позивачем ОСОБА_2 не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, актів прийняття виконаних робіт, адже з наданих суду квитанцій та договорів не вбачається можливим встановити такого, а тому оскількипозивачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів завдання йому збитків у розмірі 4 000 грн, то такі задоволенню не підлягають.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій.

27.03.2017 між ОСОБА_2 та адвокатом Бабієм Б.М. укладено договір про надання юридичних послуг згідно п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання за винагороду надавати замовнику юридичну допомогу на умовах та в порядку, встановлених цим договором, а саме здійснювати представництво інтересів Замовника в усіх компетентних юрисдикційних органах та судових установах, в тому числі в судах загальної юрисдикції, господарських судах, адміністративних судах, судах апеляційної та касаційної інстанції з усіма процесуальними правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому, включаючи подання позовної заяви, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни підстав або предмету позову, визнання повністю або часткою позову, укладення мирової угоди, оскарження рішень суду, пред`явлення виконавчого листа до стягнення при вирішенні питання по цивільній справі № 442/2375/17 про відшкодування матеріальної та моральної шкода, завданої адміністративним правопорушення.

Згідно п. 1.1 угоди про надання правової допомоги, представлення інтересів, укладеної 24.01.2017 між ОСОБА_1 та адвокатом Бабієм Б.М. вбачається, що клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконати таку правову допомогу: підготовка позовної заяви, представлення інтересів в суді по факту відшкодування шкоди, завданої адміністративним правопорушенням.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 07/17 адвокатом Бабієм Б.М. від ОСОБА_1 прийнято 3 000 грн.

07.04.2017 між ОСОБА_1 та адвокатом Бабієм Б.М. укладено договір про надання юридичних послуг згідно п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання за винагороду надавати замовнику юридичну допомогу на умовах та в порядку, встановлених цим договором, а саме здійснювати представництво інтересів Замовника в усіх компетентних юрисдикційних органах та судових установах, в тому числі в судах загальної юрисдикції, господарських судах, адміністративних судах, судах апеляційної та касаційної інстанції з усіма процесуальними правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому, включаючи подання позовної заяви, повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни підстав або предмету позову, визнання повністю або часткою позову, укладення мирової угоди, оскарження рішень суду, пред`явлення виконавчого листа до стягнення при вирішенні питання по цивільній справі № 442/2375/17 про відшкодування матеріальної та моральної шкода, завданої адміністративним правопорушення.

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № б/н адвокатом Бабієм Б.М. від ОСОБА_1 прийнято 5 500 грн.

Позивачами не надано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, актів прийняття виконаних робіт, адже з наданих суду квитанцій та договорів не вбачається можливим встановити такого. Всупереч ст. 137 ЦПК України позивачем не надано будь-яких інших доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу.

А тому витрати на правову допомогу задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог на користь позивача ОСОБА_1 в сумі 435 грн 28 к, на користь позивача ОСОБА_2 в сумі 160 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 193, 229, 230, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану правопорушенням у розмірі 23 691 (двадцять три тисячі шістсот дев`яносто одна) гривня 41 копійка, моральну шкоду, завдану правопорушенням у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень, 2 700 (дві тисячі сімсот) гривень витрат на експертне товарознавче дослідження, 435 (чотириста тридцять п`ять) гривень 28 копійок витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану правопорушенням у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, 160 (сто шістдесят) гривень витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову ОСОБА_2 відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач 1: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Позивач 2: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_6 ).

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_5 )

Повний текст судового рішення виготовлено 28.05.2019.

Суддя Ю.С. Кучаковський