РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 556/1980/18

Провадження № 22-ц/4815/614/19

Рівненський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів: Боймиструка С.В.., Шимківа С.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Лунковський Леонід Володимирович,

розглянула в порядку письмового позовного провадження в м. Рівне апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Кругліцька В.М. на рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 лютого 2019 року, ухваленого в складі судді Закревського Л.В., у справі № 556/1980/18,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину.

Позов обґрунтовувала тим, що стягнутий рішенням суду розмір аліментів у розмірі 100 грн. є недостатнім для забезпечення утримання дитини, оскільки дитина постійно хворіє та має ряд хронічних захворювань, потребує постійного нагляду спеціалістів. Тому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на утримання дитини на її користь, у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 13 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн., щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з дня набрання рішенням законної сили.

Вирішено питання про судовий збір.

Рішення суду мотивовано тим, що змінився розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, збільшились витрати на утримання дитини тому наявні підстави для збільшення розміру аліментів визначених рішенням Володимирецького районного суду від 13.02.2015 р .

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права; вказує, що не заперечує проти необхідності збільшення розміру аліментів. Вважає що 2000 грн. є досить великою сумою, яку він не зможе сплачувати так як на його утриманні перебуває матір пенсіонерка. Покликається на те, що не працевлаштований та постійного заробітку не має. Просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного розміру аліментів і визначити розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В поданій апеляційній скарзі на рішення суду в частині відмовлених позовних вимог, позивач ОСОБА_1 вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення в цій частині скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване рішення змінити в частині задоволення позовної вимоги про збільшення розміру аліментів і визначити розмір аліментів не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення виходячи з наступного.

Згідно частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Убачається, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 13.02.2015 року, з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 100 грн., на дитину щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 30.01.2015 року.

Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст.141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 3 ст.181 СК визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями ст.183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У ч.1 ст.192 СК встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.23 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3 розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст стст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК). Стаття 192 СК тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 №037-VIII ч.2 ст.182 СК викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

В апеляційній скарзі відповідач погодився на збільшення аліментів у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У встановленому законом порядку, належними та допустимим доказами відповідач не довів факт погіршення свого матеріального стану з часу призначення аліментів за рішенням суду та не спростував доводи позивача про погіршення її матеріального стану та збільшення витрат на утримання дитини і такі обставини не були встановленні при перегляді справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, виходячи із принципу справедливості, добросовісності та розумності, враховуючи обов`язок обох батьків утримувати неповнолітню дитину, стан здоров`я дитини та збільшення витрат на утримання дитини, те що відповідач є працездатним і може отримувати дохід, апеляційний суд вважає, що стягнення аліментів у зазначеному розмірі є справедливим та достатнім з урахуванням наведеного вище, рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини та фактичного приділення позивачкою більше сил та засобів на виховання та розвиток дитини через проживання останньої з нею.

Покликання в апеляційній скарзі на те, що суд при постановлені рішення дав неправильну оцінку пред`явленим доказам не заслуговують на увагу, оскільки у відповідності з вимогами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленої сили.

Докази та обставини, на які посилаються скаржники в апеляційних скаргах, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника ОСОБА_2 - адвоката Кругліцька В.М. залишити без задоволення.

Рішення Володимирецького районного суду Рівненської області від 18 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 23 травня 2019 року.

Головуючий:

Судді: