Справа № 372/2906/18
Провадження № 2-296/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого - судді Тиханського О.Б.

за участю секретаря судового засідання Авсюкевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Витачівської сільської ради Обухівського району Київської області, третя особа Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом 1/3 частини земельної ділянки (паю),

В С Т А Н О В И В:

26.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся ся до суду з позовом, у якому зазначив, що відповідно до судового рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2013 року у справі № 372/1563/13-ц, провадження № 2-788/13 в задоволенні позову до Витачівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно йому було відмовлено. Суд аргументував своє рішення тим, що його дружина ОСОБА_2 за життя не отримала державного акту на право власності на 1/3 частини земельної ділянки та відповідно не зареєструвала його. Дружина, ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_3 1/3 частини земельної ділянки (паю), що розташована на території Витачівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

Також зазначає, що 03 листопада 2009 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 , засвідчила нотаріально в Макарівській районній державній нотаріальній конторі Київської області заяву за якою спадщину від своєї матері ОСОБА_2 в установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк не прийняла та на неї не претендує. Крім того, ОСОБА_4 , своєю заявою не заперечує, щоб спадщину було оформлено на ім`я чоловіка померлої, ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , засвідчив нотаріально в Макарівській районній державній нотаріальній конторі Київської області заяву за якою спадщину від своєї матері ОСОБА_2 в установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк не прийняв та на неї не претендує. Крім того, ОСОБА_5 , своєю заявою не заперечує, щоб спадщину було оформлено на ім`я чоловіка померлої, ОСОБА_1

Також вважає, що земельна ділянка загальною площею 5,7471 га не є безхазяйною в розумінні ст. 335 ЦК України та не може бути передана територіальній громаді у формі комунальної власності.

Вважає, що Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області в своєму листі від 01 квітня 2011 року № 511/02-31 не видала йому, ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 5,7471 га, розташовану в межах Витачівської сільської ради, с. Витачів Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свою відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріальна контора мотивувала тим, що після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 одержала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину оспорюваної частини земельної ділянки, але не зареєструвала право власності на вказане спадкове майно, і правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 відсутні. В процесі оформлення спадщини, після смерті його дружини, йому стало відомо, що вона, отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки (пай) загальною площею 5,7471 га, яка розташована в межах Витачівської сільської ради Обухівського району Київської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не віднесла вказане свідоцтво серії НОМЕР_1 від 27 лютого 2008 року до відділу Держкомзему в місті Українка Обухівського району Київської області разом з державним актом на право власності на земельну ділянку на ім`я її матері для переоформлення 1/3 частини земельної ділянки та отримання державного акту на цю частину земельної ділянки на своє ім`я, причини цього мені не відомі. У відділі Держкомзему в місті Українка Обухівського району Київської області йому повідомили, що таких документів вони не приймали і не реєстрували.

Таким чином, при оформленні спадщини, після смерті його дружини, нотаріус, видаючи свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкового житлового будинку АДРЕСА_3 , на 1/3 частину земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та на 1/3 частину земельної ділянки, яка призначена для ведення особистого сільського господарства, відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті моєї дружини на 1/3 частину земельної ділянки (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з причин наявності тільки свідоцтва про право на спадщину на ім`я дружини на цю земельну ділянку, а не державного акту на право власності на земельну ділянку.

Враховуючи викладене, він вважаю, що його дружина ОСОБА_2 за життя, оформивши право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , не оформила та не зареєструвала право власності на своє ім`я на 1/3 частину вище вказаної земельної ділянки загальною площею 5,7471 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Витачівської сільської ради с. Витачів, Обухівського району, Київської області.

За таких умов, коли спадкоємець за життя, оформивши спадщину, не зареєстрував право на спадщину на свою частину земельної ділянки, нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану 1/3 частину цієї земельної ділянки.

Виходячи з того, що власник 1/3 частини земельної ділянки померла і її цивільна правоздатність припинилась в момент смерті, вона не може подати від свого імені заяву до органу реєстрації права власності на землю чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану дію, а тому у його, ОСОБА_1 , виникла необхідність звернутись до суду для визнання права на успадкування за законом за ним на підставі ст. 1261 ЦК України 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 5,7471 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Витачівської сільської ради с. Витачів, Обухівського району Київської області.

З урахуванням уточнених вимог просив:

1. Визнати за ним, ОСОБА_1 , право власності на майно після смерті його дружини ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини земельних ділянок, № 1, кадастровий номер: НОМЕР_2 , № 2, кадастровий номер: НОМЕР_3 , № 3, кадастровий номер: НОМЕР_4 , № 4, кадастровий номер: НОМЕР_5 , загальною площею 5,7471 га, які розташовані в межах Витачівської сільської ради с. Витачів, Обухівського району, Київської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач Витачівська сільська рада Обухівського району Київської області надала суду заяву в якій просить суд справу розглянути без його участі.

За нормою ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Третя особа в судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях . Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Судом встановлено, що 26.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся ся до суду з позовом, у якому зазначав, що відповідно до судового рішення Обухівського районного суду Київської області від 10 червня 2013 року у справі № 372/1563/13-ц, провадження № 2-788/13 в задоволенні позову до Витачівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно йому було відмовлено. Суд аргументував своє рішення тим, що його дружина ОСОБА_2 за життя не отримала державного акту на право власності на 1/3 частини земельної ділянки та відповідно не зареєструвала його.

Дружина, ОСОБА_2 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 успадкувала після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї матері ОСОБА_3 1/3 частини земельної ділянки (паю), що розташована на території Витачівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом.

03 листопада 2009 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ., засвідчила нотаріально в Макарівській районній державній нотаріальній конторі Київської області заяву за якою спадщину від своєї матері ОСОБА_2 в установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк не прийняла та на неї не претендує. Крім того, ОСОБА_4 , своєю заявою не заперечує, щоб спадщину було оформлено на ім`я чоловіка померлої, ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації АДРЕСА_2 , засвідчив нотаріально в Макарівській районній державній нотаріальній конторі Київської області заяву за якою спадщину від своєї матері ОСОБА_2 в установлений ст. 1270 Цивільного кодексу України строк не прийняв та на неї не претендує. Крім того, ОСОБА_5 , своєю заявою не заперечує, щоб спадщину було оформлено на ім`я чоловіка померлої, ОСОБА_1 .

Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області в своєму листі від 01 квітня 2011 року № 511/02-31 не видала йому, ОСОБА_1 , свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 5,7471 га, розташовану в межах Витачівської сільської ради, с. Витачів Обухівського району Київської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Свою відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріальна контора мотивувала тим, що після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 одержала свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину оспорюваної частини земельної ділянки, але не зареєструвала право власності на вказане спадкове майно, і правовстановлюючі документи на право власності на земельну ділянку на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 відсутні. В процесі оформлення спадщини, після смерті його дружини, йому стало відомо, що вона, отримавши у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину земельної ділянки (пай) загальною площею 5,7471 га, яка розташована в межах Витачівської сільської ради Обухівського району Київської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не віднесла вказане свідоцтво серії НОМЕР_1 від 27 лютого 2008 року до відділу Держкомзему в місті Українка Обухівського району Київської області разом з державним актом на право власності на земельну ділянку на ім`я її матері для переоформлення 1/3 частини земельної ділянки та отримання державного акту на цю частину земельної ділянки на своє ім`я, причини цього мені не відомі. У відділі Держкомзему в місті Українка Обухівського району Київської області йому повідомили, що таких документів вони не приймали і не реєстрували.

Також встановлено, що при оформленні спадщини, після смерті його дружини Позивача, нотаріус, видаючи позивачу свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частину спадкового житлового будинку АДРЕСА_3 , на 1/3 частину земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку та на 1/3 частину земельної ділянки, яка призначена для ведення особистого сільського господарства, відмовила мені у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини на 1/3 частину земельної ділянки (пай) призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з причин наявності у позивача тільки свідоцтва про право на спадщину на ім`я дружини на цю земельну ділянку, а не державного акту на право власності на земельну ділянку.

Судом встановлено, що дружина Позивача - ОСОБА_2 за життя, оформивши право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , не оформила та не зареєструвала право власності на своє ім`я на 1/3 частину вище вказаної земельної ділянки загальною площею 5,7471 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована в межах Витачівської сільської ради с. Витачів, Обухівського району, Київської області.

За таких умов, коли спадкоємець за життя, оформивши спадщину, не зареєстрував право на спадщину на свою частину земельної ділянки, нотаріус не може видати мені свідоцтво про право на спадщину на вищевказану 1/3 частину цієї земельної ділянки.

Виходячи з того, що власниця 1/3 частини земельної ділянки померла і її цивільна правоздатність припинилась в момент смерті, вона не може подати від свого імені заяву до органу реєстрації права власності на землю чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану дію, а тому у його, ОСОБА_1 , виникла необхідність звернутись до суду для визнання права на успадкування за законом за мною на підставі ст. 1261 ЦК України 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 5,7471 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах Витачівської сільської ради с. Витачів, Обухівського району Київської області.

Статтею 1218 ЦК України, встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості тому числі земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

На підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцю незалежно від часу її прийняття з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Згідно ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права на спадщину ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, яка складалась, зокрема з спірної земельної ділянки, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача як спадкоємця визнання за ним права на земельну ділянку.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права власності на земельну ділянку.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 4,5,15,76-81,264-265 ЦПК України, ст.ст. 1216,1218,1225 1268, ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Витачівської сільської ради Обухівського району Київської області, третя особа Макарівська районна державна нотаріальна контора Київської області, про визнання права власності в порядку спадкування за законом 1/3 частини земельної ділянки (паю) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на майно після смерті його дружини ОСОБА_2 в розмірі 1/3 частини земельних ділянок, № 1, кадастровий номер: НОМЕР_2 , № 2, кадастровий номер: НОМЕР_3 , № 3, кадастровий номер: НОМЕР_4 , № 4, кадастровий номер: НОМЕР_5 , загальною площею 5,7471 га, які розташовані в межах Витачівської сільської ради с. Витачів, Обухівського району, Київської області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.06.2019.

Суддя Тиханський О.Б.