Провадження № 2/761/2509/2019
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі

04 березня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва:

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

та представників учасників: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом.

Ухвалою суду від 22.10.2018 року у цій справі було відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у загальному позовному провадженні із проведенням підготовчого судового засідання за участю сторін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав раніше подане клопотання про закриття провадження згідно п.6 ч.1 ст.186 ЦПК України, оскільки фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 було припинено 16.08.2018 року, тобто до подання вказаної позовної заяви до суду. При цьому, доказів правонаступництва позивача також надано не було, а тому справи підлягає закриттю у зв»язку з відсутністю позивача.

Представник позивача просила в задоволенні клопотання відмовити, оскільки вона як представник адвокат в інтересах позивача з»ясувала питання припинення ФОП в податковій інспекції, де їй було роз»яснено, що незважаючи на внесення даних в базу про реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП, в подальшому приймається рішення про подальше зняття з обліку, яке вноситься до бази даних.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши зміст позовних вимог і вимог клопотання про закриття, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.255, ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як вбачається у цій справі, то дійсно фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 було припинено 16.08.2018 року, про що свідчить запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців.

Вказані обставини підтверджуються і листом-роз»ясненням ГУ ДФС в м.Києві від 17.12.2018 року, де також зазначено про подальше прийняття рішення про зняття такого ФОП з обліку, яке вноситься до бази даних.

В той же час, позовні вимоги стосуються захисту порушених на думку позивача його прав як ФОП згідно укладеного договору оренди із відповідачкою, а також його права в цьому разі порушені як і фізичної особи, а відтак такі права підлягають судовому захисту шляхом розгляду і вирішення позову по суті вимог.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції). Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції). У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

З метою уникнення надмірного формалізму та неправомірного обмеження доступу до суду, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі з наведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 255, 256, 274, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у цивільній справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення упущеної вигоди та моральної шкоди.

У відповідності до вимог ст..353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: А.А.Осаулов