Справа № 263/5984/19
Провадження № 4-с/263/31/2019
УХВАЛА

23 травня 2019 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Шевченко О.А.,за участю секретаря судових засідань Шпичак Є.М., розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області державного виконавця Черниш Оксани Іванівни про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом, -

ВСТАНОВИЛА:

До Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області 22.04.2019 року надійшла скарга ОСОБА_1 на дії Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області державного виконавця Черниш Оксани Іванівни про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом.

Скаргу мотивує тим, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області 2-4431/2010 року з нього стягуються аліменти в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 30.03.2010 року. Вказав, що працює водієм, та заробітна плата, яку отримує на даній посаді,є єдиним джерелом доходу. З даного доходу підприємством за постановою виконавчої служби, виробляються утримання аліментів на користь одержувача аліментів ОСОБА_2 Іншою професією не володіє. Заборгованість утворилась по аліментах так як довгий час не міг знайти роботи, за професією. Дізнався про те, що Кальміуським відділом державної служби м. Маріуполя винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 20.02.2018 року, лише 15.04.2019 року.

08.05.2019 року на адресу Жовтневого районного суду м. Маріуполя надійшли заперечення на скаргу від представника Кальміуського відділу державної виконавчої служби м.Маріуполя- О.І.Черниш, в яких вказано, що вважають скаргу безпідставною та необґрунтованою,тому що станом на 20.02.2018 року, у ОСОБА_1 була наявна заборгованість 47948,17 тому згідно ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження», якщо у боржника наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державним виконавцем винесено вмотивовані постанови.08.04.2019 року ОСОБА_1 повідомив про працевлаштування з 05.04.2019 року в ТОВ «ЦСТ» водієм та звернувся з заявою про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. Державним виконавцем відмовлено боржнику у задоволенні відповідної заяви, відповідно до п.2 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами виноситься до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. Просить відмовити у задоволенні скарги та провести розгляд справи за її відсутності.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 квітня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

20 травня 2019 року від позивача Дерменжи ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він зазначив, що почав сплачувати аліменти, за виконавчим листом, як влаштувався на роботу водієм, та почав окремо погашати заборгованість, надав квитанцію на 816 грн., наполягав на задоволенні скарги, просив провести розгляд справи за його відсутності

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилалася кожна із сторін, інших суду не представлено та питання про їх витребування перед судом не порушувалося.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Кальміуському ВДВС міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом № 2-4431/2010 від 14.06.2010 року,

виданого Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 року аліментів у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 30.03.2010 року.

На підставі вказаного виконавчого листа було відкрите виконавче провадження ВП №48920136, відповідальним за яке є державний виконавець Черниш О.І.

Станом на 20.02.2018 року згідно відповідей ДФС від 02.02.2018 року боржник не перебував на податковому обліку як фізична особа підприємець, рахунків не мав, база даних не містила інформацію про місце роботи боржника. Згідно відповіді ПФУ від 01.02.2018 року боржник не перебував на обліку як особа, яка працює за трудовими та цивільно правовими договорами, база даних не містить інформацію про останнє місце роботи та отримання боржником пенсії.

20.02.2018 року державним виконавцем Кальміуського районного відділу державної виконавчої служби м.Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Черниш О.І. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 видану 06.06.1995 року ОСОБА_1 з 05.04.2019 року, зараховано на посаду водія автотранспортних засобів ТОВ «ЦСТ».

ОСОБА_1 почав сплачувати аліменти, за виконавчим листом, як влаштувався на роботу водієм, та почав окремо погашати заборгованість, надав фіскальний чек пошти №55 на 816 грн. (а.с.32)

З установлених судом обставин, необхідно дійти висновку, що права скаржника порушені, та підлягають захисту.

Відповідно до ст 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.

Згідно з стаття 48 Конституції України, кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Зважаючи на статтю 5-1 КЗоТ гарантії забезпечення права громадян на працю. Держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України:вільний вибір виду діяльності;

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 71 вище зазначеного Закону, тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі, якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

З 05.04.2019 року скаржник ОСОБА_1 прийнят на посаду водія автотранспортних засобів, що підтверджується відповідною довідкою, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «ЦСТ» в м. Маріуполі водієм автотранспортних засобів з 05.04.2019 року та встановлено оклад 4200 грн.

Наразі це є основний та єдиний вид діяльності, яким ОСОБА_1 заробляє на життя, а використання транспорту в діяльності є необхідним, оскільки він не зможу здійснювати трудову діяльність, а відповідно і сплачувати аліменти на утримання дитини.

Зважаючи на те, що державним виконавцем постанова про тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, належним чином не мотивована, ним не перевірені обставини, з урахуванням яких не може бути застосовано зазначені обмеження до боржника, а також враховуючи, що тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами, якщо не позбавить його основного законного джерела для існування, то значною мірою збільшить витрати, що призведе до зменшення можливості погасити заборгованість та виплачувати аліменти, суд вважає доводи скаржника обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 451-452 ЦПК України, ст..43,48 Конституції України, ст. 5.1 КЗоТ -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області державного виконавця Черниш Оксани Іванівни про скасування постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортним засобом- задовільнити в повному обсязі .

Скасувати постанову державного виконавця Кальміуського відділу державної виконавчої служби м. Маріуполя Головного територіального управління юстиції в Донецькій області Черниш О.І. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами від 20.02.2018 року (ВП №48920136).

Ухвала суду по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня його проголошення, безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області.

Повний текст ухвали виготовлено 24.05.2019 року.

Суддя О.А.Шевченко