Справа № 643/7771/18
Провадження № 2/645/891/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі судових засідань - Малій О.Л.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на утримання у неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 888,50 грн. до ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 700 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з 25.08.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, проте сім`я формально не існує понад трьох років. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з позивачкою. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.06.2017 року на користь позивачки стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 888,50 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час дитина потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з тим, що збільшуються його потреби в навчанні, розвитку та іншому. Зазначає, що відповідач офіційно працює в гіпермаркеті «Епіцентр». Власними зусиллями позивачка не може повністю забезпечити та задовольнити потреби неповнолітньої дитини одягом, продуктами харчування, засобами гігієни, не має згоди оплатити у разі потреби його лікування, відвідування гуртків тощо. Наголошує, що останнім часом дитина часто хворіє, була два рази госпіталізована, а саме до ХОР «Обласна інфекційна лікарня» з діагнозом пневмонія та до КЗОЗ «Харківська міська багатопрофільна лікарня № 18» з діагнозом менінгіт. На теперішній час дитина перебуває на обліку в ЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклініка № 15» у лікарів невропатолога та окуліста, що в сою чергу потребує значних коштів.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні в цілому не заперечував проти збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання у неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 888,50 грн. до ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте таке збільшення вважав обґрунтованим здійснювати не за минулий час, а починаючи з дня постановлення рішення по справі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

21.01.2019 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про прийняття уточненого позову в частині вірного зазначення по батькові відповідача як « ОСОБА_2 », тоді як слід вважати вірним « ОСОБА_2 ».

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 25.08.2006 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1145.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , видане 15.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 403).

В судовому засіданні встановлено, що більш двох з половиною років сторони припинили спільне проживання, позивачка разом із сином залишила відповідача та вони оселилися в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом з батьками позивачки. Спільне сумісне господарство та ведення сімейного бюджету подружжя припинило, відновлювати сімейні стосунки наміру не мають, в наслідок чого позивачкою подано до суду позов про розірвання шлюбу.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб (довідка про склад сім`ї), сформованої 07.12.2018 року, вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно виконавчого листа № 645/804/17, виданого 30.08.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 888,50 грн. щомісяця, починаючи з 24.02.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 11.07.2017 року.

За місцем роботи відповідача на підставі вищезазначеного виконавчого листа здійснюється відрахування аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стаття 141 Сімейного кодексу України, встановлює рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року - держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд повинен враховувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст. 183, 184 Сімейного кодексу України.

Частина перша статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст.ст. 181,192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 Сімейного кодексу України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182-184 Семійного кодексу України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно правової позиції, яка викладена у справі за №143 цс 13, судова палата у цивільних справах Верховного Суду України від 05.02.2014р. постановила з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного кодексу України, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Отже, в Законі закріплено можливість зменшення чи збільшення розміру сплачуваних аліментів та вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, інші випадки, прямо передбачені Сімейного кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (частина друга статті 182 Сімейного кодексу України із змінами згідно Закону України № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Встановлено, що на теперішній час неповнолітній ОСОБА_3 досяг 11 - літнього віку, є учнем школи, навчається 10.05.2008 року народження, в зв`язку із доросленням дитини стрімко зростають потреби у забезпеченні її необхідним для навчання, забезпечення одягом та взуттям, харчуванням. Крім того, з`ясовано, що дитина має як хронічні вади здоров`я, зокрема перебуває під наглядом у окуліста та невропатолога, так і перенесла низку захворювань, що потребували стаціонарного лікування. Так, зокрема суду надано виписку № 750 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП ХОР «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня», згідно якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарі з 08.10.2018 року по 18.10.2018 року, заключний клінічний діагноз: менінгіт. З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 19 КЗОЗ «Харківська міська багатопрофільна лікарня № 18», вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 06.08.2018 року по 16.08.2018 року перебував на стаціонарному лікуванні з повним діагнозом: правостороння верхньодолева очакова домашня пневманія.

Для підтримання належного стану здоров`я вимагається забезпечення дитини посиленим та вітамінізованим харчуванням, що також пов`язано із матеріальними витратами.

Поряд з цим судовим розглядом встановлено, що відповідач є працездатною здоровою особою, має постійну роботу та стабільний заробіток, працює продавцем непродовольчих товарів в гіпермаркеті «Епіцентр», інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, проте має непрацездатну за віком мати.

Підсумовуючи наведене вище, враховуючи, що на даний час змінився розмір прожиткового віку порівняно з 2017 року, змінився вік дитини, а відповідно зросли потреби у забезпеченні дитини необхідним для проживання, харчування, підтримання належного стану її здоров`я, а також той факт, що нести відповідальність по утриманні дитини повинні обидва батьки, суд приходить до висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, що стягуються з відповідача на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 888,50 грн. до ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати визначаються судом у відповідності зі ст. 141 ЦПК України.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 700 грн. позивачем надано договір про надання правової допомоги від 20.12.2018 року, укладаного нею з адвокатом Лисенко К.О., з якого вбачається, що оплата послуг гонорару адвоката становить 700 грн., а також копію заяви на переказ готівки на суму 700 грн.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню 700 грн. на правову допомогу, а також на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. в зв`язку з тим, що позивачка під час подання позову була звільнена від сплати судового збору відповідно до положень Закону України про «Судовий збір».

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», Законом України «Про охорону дитинства», суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 888,50 грн. (вісімсот вісімдесят вісім грн.) грн. 50 коп. до ј частини від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, припинивши з цього часу стягнення аліментів в розмірі 888,50 грн. за рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 29.06.2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 700 грн. на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до Харківського апеляційного суду учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 05.06.2019 року.

Суддя-