Справа № 133/41/19
Провадження № 22-ц/801/923/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 рокуСправа № 133/41/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів Панасюка О. С., Якименко М. М.,

учасники справи:

позивач (особа яка подала апеляційну скаргу) - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 березня 2019 року, ухвалене у складі судді Сєчка В. Л. у м. Козятин, дата складення повного тексту судового рішення відповідає даті його постановлення,-

в с т а н о в и в:

20 грудня 2019 року позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому ставив вимогу стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 13 770 грн 73 коп. за кредитним договором № б/н від 22 червня 2016 року.

Позов обґрунтовано тим, що 22 червня 2016 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42 % річних. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Зобов`язання за вказаним договором відповідач належним чином не виконував, що стало причиною звернення до суду. Станом на 16 грудня 2018 року утворилась заборгованість у розмірі 13 770,73 грн., яка складається з: 527, 81 грн - заборгованості за тілом кредиту; 6 159, 57 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 5 951, 41 грн - заборгованості за пенею; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 631, 94 грн - штраф (процентна складова.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не було доведено позовні вимоги. Надані АТ КБ «ПриватБанк» суду копії «Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку» не містять підпису відповідача та не можуть слугувати підтвердженням, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною укладеного 26 червня 2016 року кредитного договору. Розрахунки заборгованості, не можуть слугувати підтвердженням наявності заборгованості у відповідача перед позивачем, оскільки вони не є первинним документами, так як не відповідають вимогам, що висуваються чинним законодавством до первинних документів, не відповідають вимогам встановлених ЦПК України для письмових доказів.

З таким рішенням не погодився позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та 27 березня 2019 року подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивачем була надана до суду копія заяви - анкети б/н від 14 серпня 2012 року, у якій вказана надана відповідачем інформація про себе, її персональні дані, тощо, згода на укладення договору засвідчена особистим підписом ОСОБА_1 .. Стверджує, що при укладенні кредитного договору сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. В додаток до апеляційної скарги Банк надає виписку із банківського рахунку про рух коштів, з якої як він вказує чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомати, а отже і отримав кредитну картку «Універсальна», без якої неможливе проведення цих операцій. Вважає доведеним факт укладення між позивачем та відповідачем договору, який складається не лише із заяви позичальника, а й з Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів. Звертає увагу, що суд не перевірив розрахунок заборгованості та доводи банку, що відповідач користувалась кредитними коштами.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 , впродовж встановленого апеляційним судом строку, не надходив.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

По справі встановлено наступні обставини:

- 22 червня 2016 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Зі змісту копії цієї Анкети-заяви слідує, що ОСОБА_1 , ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПРИВАТБАНКУ, виявив бажання оформити на своє ім`я кредитну картку (а. с. 7).

На підтвердження розміру заборгованості позивач надав до матеріалів справи розрахунок заборгованості за договором б/н від 22 червня 2016 року укладеним між Акціонерним товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та клієнтом ОСОБА_1 , згідно якого, станом на 16 грудня 2018 року за позичальником рахується заборгованість у розмірі 13 770,73 грн., яка складається з: 527, 81 грн - заборгованості за тілом кредиту; 6 159, 57 грн - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 5 951, 41 грн - заборгованості за пенею; 500 грн - штраф (фіксована частина) та 631, 94 грн - штраф (процентна складова) (а. с. 5-6).

Між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу, які регулюють відносини позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Договір приєднання може бути укладено шляхом приєднання однією зі сторін до запропонованих умов, які встановлені іншою стороною у формулярах або інших стандартних формах. При цьому сторона, яка приєднується до них не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України).

Саме договір приєднання мав місце у справі, що розглядається: підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також підтвердив, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, з договором про надання банківських послуг та згодний з його умовами. Відповідач зобов`язався виконувати вимоги Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанку.

Договір приєднання не передбачає підписання кожним із позичальників Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів, тощо.

Тому доведеним є факт укладення кредитного договору між Акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 , шляхом отримання позичальником кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом, та використання позичальником кредитних коштів, що також підтверджується доданими до апеляційної скарги виписками по карткових рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (а.с. 55-47).

Отже твердження суду першої інстанції про те, що оскільки Умови та Правила надання банківських послуг не підписані позивачем, то позовні вимоги є недоведеними, є не вірними та не гуртуються на нормах закону і фактичних обставинах справи.

Перевіряючи правильність проведеного позивачем розрахунку апеляційний суд приходить до наступного:

За умовами кредитування користування за кредитними коштами Банком нараховуються проценти в розмірі 3,5 % в місяць, що становить 42 % на рік, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік ( п. 2.1.1.12.6 «Умов та Правил користування платіжною карткою») (а.с. 8, 20).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, Банк в заборгованість по тілу кредиту став включав нараховані відсотки, штрафи, пеню та на цю загальну суму нараховував проценти.

Поняття процентів дано у статті 536 ЦК України, у відповідності до якої за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, виходячи з сутності процентів як плати боржником кредитору винагороди за взятий кредит, дії ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» по включенню в тіло кредиту нарахованих процентів, штрафів, пені, тощо, є такими, що суперечать нормам ст.ст. 536, 1048, 1056-1 ЦК України, а відтак є неправомірними.

Тому апеляційний суд наводить власний розрахунок заборгованості.

ДатаКількість днів за які нараховано процентиЗняття кредитних коштівЗаборгованість по поверненню кредитних коштівПроцентна ставка Розмір процентівРозмір процентів (з наростаючим підсумком)Сума внескних коштів на погашення заборгованості
22.06.201611660,451660,453,51,91
23.06.20161 1660,453,51,913,540,28
24.06.2016127,001687,453,51,945,48
25.06.20164424,002111,453,59,6915,17
29.06.557,453,536,6151,78
07.07.2016346,004563,453,5178,05229,83
10.08.201618 4563,453,594,26235,1288,97
26.08.20166 4563,453,531,42117,05149,49
31.08.20163 4180,503,514,3914,39500
03.09.20165138,503333,393,519,1319,131000
10.09.20161626,083959,473,54,5423,67
11.09.20169258,804218,273,543,5667,23
20.09.25,273,534,74101,97
27.09.20162918,184343,453,5144,54246,51
26.10.20161149,083969,043,54,554,55770
27.10.20161397,804366,843,55,019,56
28.10.20162 3376,403,53,873,871000
30.10.23,403,54,628,49
31.10.20161157,854181,253,54,8013,29
01.11.201641162,354207,743,5197,97197,97149,15
15.12.201632 4207,743,555,23165,3287,88
16.01.201731 4118,893,5146,92146,92254,17
16.02.201721 4012,253,596,9596,95253,57
09.03.201733 3852,403,5146,28146,28256,80
11.04.201714 3852,403,562,06157,0851,26
25.04.20171 3800,073,54,374,37209,41
26.04.201717 3504,443,568,5568,55300
13.05.20173 3222,993,511,1211,12350
16.05.20173 1844,123,56,376,371390
19.05.20171535,242379,363,52,749,11
20.05.91,363,55,9615,07
22.05.03,363,56,4521,52
24.05.10,363,53,3524,87
25.05.20176472,563382,923,523,3648,23
31.05.20171520,573403,493,558,74106,97
15.06.20171144,432584,903,52,972,971070
16.06.20171336,452921,353,53,366,33
17.06.56,683,57,727,7220
19.06.2017186,003362,683,569,6577,37
07.07.20177 3362,683,527,0885,1319,32
14.07.201714 3362,683,554,17134,305,00
28.07.201711 3362,683,542,56176,140,72
08.08.201719 3362,683,573,5279,66170
27.08.201711156,884519,563,55,2020,4664,40
28.08.23,093,51,041,045300,93
29.08.20178726,751629,843,515,0016,04
06.09.53,843,511,8227,86
11.09.00,843,57,9435,80
14.09.30,843,522,8058,60
21.09.42,843,517,5176,11
26.09.20176 3042,843,521,0171,7325,39
02.10.20176 2914,573,520,1220,12200
08.10.2017126,502941,073,53,383,38
11.10.67,073,551,2154,59
26.10.201715 2967,073,551,21103,702,10
09.11.201736 2967,073,5122,91213,8312,78
15.12.201711 2580,903,532,6732,67600
26.12.20171 2580,903,52,9735,070,57
27.12.20173 2580,903,58,9135,288,70
30.12.201727 2411,183,574,9174,91205
26.01.201820 2411,183,555,49130,110,29
15.02.201814 2411,183,538,84115,2853,67
01.03.201818 2411,183,549,94174,4917,73
19.03.2018-16.12.2018272 2411,183,5754,67852,2250

Таким чином, як вбачається з наведеного розрахунку заборгованості, станом на 16 грудня 2018 року (в межах заявлених позовних вимог), заборгованість за тілом кредиту складає 2 411, 18 гривень, а заборгованість за процентами 852 грн. 22 коп.

Отже, виходячи з принципу диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цивільного процесуального Кодексу України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України), стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 527, 81 грн заборгованості за тілом кредиту та 852,22 грн заборгованості по процентах за користування кредитом, а всього 1 380, 03 грн.

Стосовно нарахування Банком пені та штрафу слід зазначити таке:

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Умовами договору, а саме п. 2.1.1.12.6.1 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за виникнення прострочених зобов`язань на суму від 100 грн., розмір якої зазначено в Витягу з Тарифів (а.с. 8 на звороті ) та який становить 0,233 % від суми загальної заборгованості за кожен день прострочення плюс 50 грн. щоразу коли виникне прострочення за кредитом або процентами на суму від 100 грн.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні строків платежів позичальником більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн плюс 5 % від суми позову.

У той же час, як видно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 22 червня 2016 року, відповідачу нараховувалася пеня в твердій грошовій сумі 50 гривень, а з 01 грудня 2017 року в твердій грошовій сумі 100 гривень, а не у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання, як передбачено ч. 3 ст. 549 ЦК України, тому апеляційний суд вважає, що такі нарахування є неправомірними, так як завчасне визначення пені у твердій сумі не є пенею у розумінні закону, оскільки пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Крім того, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу (фіксована складова) теж не підлягають задоволенню, оскільки фіксована частина штрафу в розмірі 500 грн. (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг) не відповідає положенню ч. 2 ст. 549 ЦК України, за яким штраф визначено як неустойку, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного, або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до змісту ст. 549 ЦК України поняття пені та штрафу визначені у цій статті та порядок їх обрахунку, є обов`язковими для всіх учасників цивільних правовідносин і не можуть бути змінені та викладені на власний розсуд, оскільки в такому разі втрачається їх суть, тобто вони перестають бути видом забезпечення виконання зобов`язання - неустойкою в розумінні закону. Не підлягає стягненню і нарахований позивачем штраф (процентна складова) так як ця сума нарахована позивачем як 5 % від суми позову (п. 2.1.1.7.6. Умов та правил), що не передбачено цивільним законом та суперечить сутності поняття штрафу.

Зважаючи на наведене, з ОСОБА_1 слід стягнути на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК » заборгованість за договором б/н від 22.06.2016 року в розмірі 1 380, 03 грн, з них: 527,81 грн заборгованість за кредитом (в межах заявлених позовних вимог) та 852,22 грн заборгованість по процентам. У задоволенні позовних вимог про стягненян заборгованості за пенею в сумі 5 951, 41грн, штрафу (фіксованої частини) в сумі 500, 00 грн, штрафу (процентної складової) в сумі 631,94 грн. слід відмовити.

Отже, подана апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню як таке, що постановлене з неповним з`ясуванням обставин справи та невірним застосуванням норм матеріального права, які підлягали до застосування.

Беручи до уваги положення частини 13 статті 141, підпункту в пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, апеляційний суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Позивач поніс наступні витрати: 1 921 грн судового збору за подання позову (а.с. 1) та 2 881,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги (а.с. 49), тобто всього 4 802,50 грн.

Зважаючи на те, що заявлено було у позові до стягнення 13 770,73 грн, задоволенню підлягає сума в розмірі 1 380,03 грн, тобто 10,02 % від заявленої суми. Відтак, судові витрати, понесені позивачем, підлягають стягненню з відповідача пропорційно до суми задоволених вимог, що становить 481,21 грн (4 802,5 х 10,02 %).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах. За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. При цьому, за змістом правилами пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України справи, зазначені в цьому положенні, є малозначними в силу властивостей, притаманних такій справі, виходячи з ціни пред`явленого позову та його предмета, без необхідності ухвалення окремого судового рішення щодо віднесення зазначеної справи до відповідної категорії.

З огляду на те, що апеляційна скарга подана на рішення суду у справі, ціна позову у якій, становить менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому не підлягає касаційному оскарженню (п. 2 ч. 3 с. 389 ЦПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" задовольнити частково.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" () заборгованість за договором № б/н від 22 червня 2016 року, яка склалася станом на 16 грудня 2018 року в розмірі 1 380,03 (одна тисяча триста вісімдесят гривень 03 к.) гривень, з яких: 527,81 (п`ятсот двадцять сім гривень 81 к.) гривень - заборгованість за кредитом, 852,22 (вісімсот п`ятдесят дві гривні 22 к.) гривень - заборгованість по процентам.

В іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22 червня 2016 року відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" () 481,21 (чотириста вісімдесят одну гривень 22 к.) гривень понесених судових витрат.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис М. М. Якименко

Згідно з оригіналом

головуюча суддя Т. М. Шемета