Справа № 495/9166/17
№ провадження 2/495/971/2019
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

20 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Бучка І.В., Ткаченко О.М.,

за участю учасників справи:

від позивача - особисто позивач ОСОБА_1 ,

від відповідача - особисто ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав,

представник позивача на підставі ордеру серії ОД № 319801 - ОСОБА_8,

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради Одеської області на підставі довіреності - Завгороднюк В.О.,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Білгород-Дністровської міської ради, про позбавлення батьківських прав, відповідно до вимог ст. ст. 164,165 СК України просить: позбавити відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2015 року, від якої має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 31.03.2016 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі вказаного рішення і виконавчого листа ДВС було відкрито виконавче провадження та позивач сплачує аліменти до теперішнього часу шляхом переводу суми аліментів адміністрацією підприємства, де він працює на адресу відповідача. Заборгованості по сплаті аліментів не має.

Однак, 11.10.2017 року у зв`язку із неналежним утриманням сина його матір`ю, відповідачем по справі, ОСОБА_2 , службою по справам дітей Білгород-Дністровської міської ради дитина була вилучена у матері та передана на утримання та виховання батька дитини, і на даний час, позивач зазначає, що дитина проживає разом із ним та знаходиться на його утриманні.

Він повністю забезпечує дитину усім необхідним.

Відповідач не приймає жодної участі в утриманні та вихованні дитини, не створила належні умови для проживання дитини.

У приватному будинку, де проживала дитина відімкнене електропостачання, приміщення потребує капітального ремонту, стелля напівобвалена, стіни обідрані, підлога місцями зірвана, старі поламані меблі, по підлозі розкиданий одяг та сміття.

Згідно висновку комісії, яка прибула на місце за телефонним повідомленням про знаходження малолітнього ОСОБА_4 на підвіконні одного, без нагляду дорослих зазначено, в приміщенні, де знаходилась дитина було дуже брудно, холодно, дитина напівроздягнена та брудна, сама в будинку. Поліцією було складено відповідний протокол.

За час проживання дитини разом з батьком, відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, тривалий час не приймає участі у його утриманні та вихованні, оскільки не працює та не має жодного доходу, тобто утриманням сина не займалася та не займається, станом здоров`я та його розвитком не цікавиться. За місцем проживання характеризується негативно.

З вказаних вище підстав він і звернувся до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити з мотивів, викладених у позові.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами позивача не погодилася, просить в їх задоволені відмовити, вказуючи, що позивач по справі перешкоджає їй бачитися з дитиною, не надає їй такої змоги, вона працює за наймом та бажає займатися вихованням та утриманням дитини, однак не заперечує щоб дитина мешкала біля батька. Вона неодноразово зверталася до виконавчого комітету з питання можливості бачити дитину, навідується у дитячий садок, однак останнім часом батько дитину туди не водить, на телефоні дзвінки не відповідає, що підтверджує листами з виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради та дитячого садку.

В теперішній час вона займається виготовленням документів стосовно прийняття спадщини на будинок, в якому мешкає, проводить там ремонтні роботи.

Вказує, що дитина за неї сумує та бажає з нею бачитися, однак батько перешкоджає в цьому.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області в судовому засіданні висновок виконавчого комітету про доцільність позбавлення батьківських прав підтримала, однак вказала, що дійсно мати до них зверталася з листами про те, що батько дитини не надає їй можливості бачитися з дитиною, з ним проводилися бесіди стосовно того, що мати не позбавлена батьківських прав та він не може перешкоджати їй бачити дитину, однак відповідно до довідки - інформації КЗ ЗДО № 3 "Дзвіночок", ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11 грудня 2018 року дитячий заклад не відвідує, вихователі телефонують батькові ОСОБА_1 на телефон, але його телефон був відключений або ніхто не відповідав. Також був проведений патронаж на дому, але ніхто не відчинив двері. Мати ОСОБА_2 приходила декілька разів у дитячий садок, але хлопчик був відсутній.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника третьої особи, допитавши в якості свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Судом встановлено, що 14.02.2015 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . /л.с.7/.

В теперішній час разом не проживають.

Від вказаного шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , що підтверджено відповідним свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 . /л.с.8/.

31.03.2016 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено рішення, згідно якого задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця: м. Білгород-Дністровський, Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 16.03.2016 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. /л.с.9/

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.05.2016 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Білгород-Дністровський Одеської області, на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн. на користь держави. /л.с.10/.

Позивач у своєму позові зазначає, що заборгованості по сплаті аліментів не має, завжди своєчасно перераховував аліменти з половини свого заробітку на утримання дитини та дружини. В той час, як матір дитини витрачала вказані кошти здебільшого лише на себе, за дитиною не доглядає.

Згідно рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду від 28 лютого 2018 року з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/. Позивач від сплати аліментів звільнений.

На теперішній час, відповідно довідки - розрахунку заборгованість відповідача по несплаті аліментів становить 12 місяців.

Відповідно довідки Білгород - Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби від 01 жовтня 2018 року № 30828/16-27, в травні місяці 2018 року виконавче провадження закінчено на підставі заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.12.2017 року щодо звільнення боржника ОСОБА_1 від сплати аліментів.

10.11.2017 року директору МЦСССДМ у телефонному режимі було повідомлено, що малолітній ОСОБА_4 сидить на підвіконні, один без нагляду дорослих Здійснено екстрений виїзд за адресою проживання.

Так, згідно акту обстеження умов проживання від 11.10.2017 року було проведено обстеження умов проживання ОСОБА_2 .

Умови проживання: приватний будинок, у якому відключене електропостачання. Приміщення потребує капітального ремонту. Стеля напівобвалена, стіни обідрані, підлога місцями зірвана. Водопостачання централізоване, опалення пічне. В будинку старі поламані меблі, на підлозі розкиданий одяг та сміття, на підлозі стоїть миска з сечею. Не створені умови для проживання дитини. Дитина напівроздягнена та брудна, сама в будинку в одязі, промоченому мочею. Поліцією було складено протокол. /л.с.11/.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 , яка є сестрою відповідача, пояснила, що ОСОБА_2 неорганізована та безвідповідальна. Проводить час в кругу осіб, схильних до вживання алкогольних напоїв. До своєї дитини ОСОБА_4 відноситься дуже погано. Отримуючи аліменти від батька дитини, здебільшого витрачає їх на себе. За дитиною не доглядає, залишає його самого вдома, при чому будинок не обігрівається, світла у ньому немає, вона відключила відповідача від водопостачання за несплату. Більш того, у неї є ще дві доньки під попереднього шлюбу, по відношенню до яких вона позбавлена батьківських прав.

У відповідності до довідки № 28 від 02.11.2017 року, складеної КП «ЖЕО №1», ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 Син ОСОБА_4 , 2015 року народження мешкає біля батька та знаходиться на його утриманні, згідно акту підтвердження сусідів. /л.с.12/.

Не погоджуючись з позовними вимогами позивача, відповідач надала до справи довідку - інформацію № 20 від 10 вересня 2018 року, відповідно до якої у дитячий садок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року приходив охайно вдягненим, його приводила мати ОСОБА_2 . Починаючи з листопада 2017 року дитиною почав займатися тато ОСОБА_1 , а мати відвідувала дитину у дошкільному закладі. Зараз хлопчик відвідує другу молодшу групу № 11; лист виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради від 31.10.2018 року, відповідно до якого, розглянуто звернення ОСОБА_2 та повідомлено їй наступне, ОСОБА_1 з сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина відвідує дитячий садок № 3 "Дзвіночок".

ОСОБА_1 запрошений до МЦСССДМ, з ним проведено бесіду щодо відповідального виконання батьківських обов`язків, налагодження відносин з матір`ю дитини, з метою формування емоційно - стабільної, життєздатної, творчо - орієнтованої особистості дитини.

В ході бесіди ОСОБА_1 завірив спеціалістів, що не перешкоджає і в подальшому не буде перешкоджати в спілкуванні ОСОБА_4 з його матір`ю, відповідно до домовленості, щосереди відвідувати дитину на території дитячого садка № 3.

Однак, як встановлено в ході судового розгляду справи та підтверджується приєднаною до справи представником третьої особи довідки - інформації, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 11 грудня 2018 року дитячий заклад не відвідує.

Сам позивач в ході судового розгляду справи підтвердив факт того, що він перешкоджає у спілкуванні дитини з матір`ю, оскільки вважає, що матір дитини необхідно позбавити батьківських прав та заборонити зовсім спілкуватися з дитиною.

Згідно висновку виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування № 32/1203 від 22.05.2018 року, доцільно та в інтересах дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . /л.с. 57-58/

У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав.

Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду.

Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 6 ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд не може погодитися з висновком виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування № 32/1203 від 22.05.2018 року /л.с. 57-58/ в частині того, що доцільно в інтересах неповнолітньої дитини позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки він є недостатньо обґрунтованим, тому не може відповідати інтересам неповнолітньої дитини, оскільки вказаний висновок був складений 23 травня 2018 року та на теперішній час обставини, які слугували підставою для позбавлення батьківських прав відповідача змінилися, однак не були враховані у вказаному висновку.

Як видно з долучених до матеріалів справи довідки - інформації, листа від 31.10.2018 року виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради на ім`я ОСОБА_2 , мати в теперішній час здійснює всі дії щодо можливості бачитися з дитиною, бажає приймати участь у її вихованні, однак позивач перешкоджає їй в цьому.

Таким чином, з урахуванням обставин справи, того що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, суд вважає, що в теперішній час відсутні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, тому необхідно в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 164 ч.1,2 165 СК України, ст. ст. 12, 13, 76, 80, 81, 83, 133, 141, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , ІПН: НОМЕР_4 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_5 , ІПН: НОМЕР_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Білгород - Дністровської міської ради, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, вул. Михайлівська, 56.

Повний текст рішення буде складений 30 травня 2019 року.

Суддя: