ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року

м. Харків

Справа № 2-5927/2011

Провадження № 22ц/818/2275/19

Харківський апеляційний суд в складі судової колегії судової палати у цивільних справах:

Головуючого: Овсяннікової А.І.

Суддів: Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

відповідачі ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року, ухвалене суддею Скотар А.Ю., -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2011 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (далі Кредитний договір), за умовами якого банк надав кредит ОСОБА_1 в сумі 67900 доларів США, що на дату видачі дорівнювало еквіваленту 342895 грн під 13% річних строком до 29.05.2014 року. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором між банком та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки від 29.05.2007 року. Відповідно до умов договору іпотеки ОСОБА_1 передано в іпотеку банку нерухоме майно - земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га, кадастровий № НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 . В порушення умов Кредитного договору, ОСОБА_1 обов`язки з повернення кредиту та сплати відсотків не виконувались.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2009 року договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений у простій письмовій формі між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 визнаний дійсним та за ОСОБА_2 визнано право власності на будинок.

Банк зазначає, що іпотека розповсюджується як на земельну ділянку, так і на житловий будинок, внаслідок чого з переходом права власності на житловий будинок відбувся і перехід іпотеки. Станом на 18.07.2011 року заборгованість за Кредитним договором становить 68118,16 доларів США, що за курсом НБУ на 18.07.2011 року становить 542969,86 грн, з яких: 51721,07 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 15279,31 доларів США - прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 593,68 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту, 524,10 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Листами від 03.08.2011 року на ім`я відповідачів банком було повідомлено останніх про наявність заборгованості за кредитним договором, проте заборгованість й досі не погашена.

В зв`язку з викладеним ПАТ «УкрСиббанк» просить:

- визнати предметом іпотеки житловий будинок літ. А-2 за адресою АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2009;

- звернути стягнення на предмет іпотеки, нерухоме майно - земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 та житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 шляхом продажу з прилюдних торгів, задовольнивши вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в межах суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.05.2007, а саме: 68118,16 доларів США та витрат позивача по сплаті державного мита за подання позовної заяви в сумі 1700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн., за ціною, визначеною суб`єктом оціночної діяльності у відповідно з вимогами ЗУ «Про виконавче провадження»;

- виселити всіх мешканців будинку АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_2 , а також інших осіб, які зареєстровані за цією адресою;

- скасувати реєстрацію всіх мешканців будинку, що розташований за цією адресою.

- стягнути у разі необхідності витрати, пов`язані з викликом відповідача до суду на користь ПАТ «УкрСиббанк» .

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 07.02.2012 року допущено правонаступництво шляхом заміни позивача у справі, а саме замість ПАТ «УкрСиббанк» залучено до участі у справі правонаступника ПАТ «ДельтаБанк».

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнала. Пояснила, що вона готова співпрацювати із банком, неодноразово направляла банку листи, проте з нею ніхто не зв`язався, відповіді на листи вона не отримала, просила відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відзиві послався на те, що спірний будинок не є предметом іпотеки, оскільки збудований після укладення договору іпотеки на земельну ділянку, тобто на час укладання договору іпотеки будинку ще не існувало. ОСОБА_2 набула право власності на будинок у 2009 році на підставі рішення суду, яке є чинним, житловий будинок не є поліпшенням, складовою частиною або внутрішньою системою предмету іпотеки. Письмову вимогу про погашення заборгованості ОСОБА_2 не отримувала, що є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки, а звернення стягнення на земельну ділянку окремо від житлового будинку є порушенням законодавства. Вважає, що банком обрано не вірний спосіб захисту, тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково.

Визнано предметом іпотеки житловий будинок 21-Б літ «А-2» по вулиці АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 гектара, кадастровий номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 06.08.2009 року.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки в межах суми заборгованості за кредитним договором № 0 від 29.05.2007, а саме: 67000 (шістдесят сім тисяч) доларів США 38 центів, з яких: 51721,07 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 15279,31 доларів США - прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом на наступне нерухоме майно:

- земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1000 гектара, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 ;

- житловий будинок 21-Б літ «А-2» по АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 ,

- шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на корить ПАТ «Дельта Банк» державне мито у розмірі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн., а всього 1820 грн. в рівних частках з кожної по 910 (дев`ятсот десять) грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що заборгованість за кредитним договором не погашена, що є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі, враховуючи вимоги ст. 5 Закону України «Про іпотеку» й на житловий будинок літ «А-2» по АДРЕСА_1 , який побудований на земельній ділянці, що передана в іпотеку. Неотримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки за судовим рішенням. Земельна ділянка та будинок придбані не за рахунок отриманих кредитних коштів, а тому відсутні підстави для виселення мешканців без надання їм іншого постійного житла.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 просить рішення скасувати і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Положення ч. 5 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки предмет іпотеки не було реконструйовано та щодо нього не було проведено самочинне будівництво. Також, дані вимоги застосуванню до спірних правовідносин не підлягають, оскільки Закони України не мають зворотної дії в часі.

Житловий будинок побудовано не як самочинне будівництво, а у встановленому законом порядку на земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, на підставі дозволу на будівництво, був введений в експлуатацію, на нього належним чином оформлене право власності, отримано свідоцтво про право власності та проведена реєстрація права власності.

На час укладення договору іпотеки земельної ділянки ст.5 Закону України «Про іпотеку» не містила вимог щодо включення до предмету іпотеки новозбудованих споруд, а тому ці положення не підлягають застосуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На час розгляду справи заборгованість за кредитним договором у розмірі 67000,38 доларів США не погашена, що дає право Банку звернути стягнення на предмет іпотеки.

Оскільки правовідносини іпотеки між сторонами існували до введення в дію змін до закону та продовжують існувати на час розгляду справи в суді, суд обґрунтовано визнав новостворений об`єкт житловий будинок літ «А-2» по АДРЕСА_1 предметом іпотеки.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 29 травня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого Банк надав кредит ОСОБА_1 в сумі 67900 доларів США, що еквівалентно 342895 грн. зі сплатою 13% річних строком до 29 травня 2014 року .

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки від 29 травня 2007 року , за умовами якого в іпотеку передано земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,1000 га за адресою АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Московської районної ради м. Харкова від 26 червня 2007 року № 202 ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво житлового будинку по АДРЕСА_1 та рішенням № 64 від 19 лютого 2008 року від 25 березня 2008 № 98/139 будинок введено експлуатацію, оформлено та видано свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_1

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 06 серпня 2009 року визнано дійсним договір купівлі-продажу цього житлового будинку, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28 листопада 2008 року, визнано за ОСОБА_2 право власності на спірний будинок. (т. 2, а.с. 93, 95).

ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 18 липня 2011 року заборгованість становить: 51721,07 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом; 15279,31 доларів США - прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом; 593,68 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 524,10 доларів США - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом (т. 1, а.с. 11-16).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «ДельтаБанк» укладено договір купівлі-продажу прав вимог за кредитами, відповідно до умов якого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 травня 2007 року стосовно ОСОБА_1 .

Згідно виписки по рахунку на баланс ПАТ «Дельта Банк» прийнята заборгованість за Кредитним договором, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 51721,07 доларів США, нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 15279,31 доларів США, а всього 67000,38 доларів США (т. 2, а.с. 193-194).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» суд першої інстанції виходив з тих обставин, що заборгованість відповідачем не погашена, правовідносини іпотеки між сторонами існували до введення в дію змін до Закону «Про іпотеку», продовжують існувати, а тому новостворений об`єкт - житловий будинок є предметом іпотеки, на нього має бути звернуто стягнення.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 12, 33,5 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

У разі, якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

Зміни до статті 5 внесено Законом України № 2478-VIII від 03 липня 2018 року, згідно прикінцевих та перехідних положень якого він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через три місяці з дня набрання чинності цим Законом, тобто 04 лютого 2019 року. Цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 627 ЦК України визначено принцип цивільного права, як свобода договору, яким передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Відповідно до п. 1.4 договору іпотеки, іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід`ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладання цього договору та виникнуть у майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни автоматично стають предметом даного договору іпотеки- предметом іпотеки і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки (т. 1, а.с. 3-5).

Як пояснила в суді апеляційної інстанції представник Банку згідно п. 3.5 Кредитного договору Позичальник зобов`язується передати в іпотеку житловий будинок після його здачі в експлуатацію, який буде збудовано на земельній ділянці, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, умовами договору передбачено розповсюдження обтяження та передачу в іпотеку будинку, що буде побудований на земельній ділянці.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечувала існування такого пункту договору, однак зазначила, що нас час укладання договору вона не звернула уваги на цей пункт. Про введення в експлуатацію споруди вона Банк не повідомляла та з відповідною заявою не зверталась.

Дані договори є чинними, недійсними не визнано, пункти договору не виключено, а тому вони підлягають виконанню.

За ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Внаслідок переходу права власності(укладення догвоору купівлі-продажу) на будинок обов`язки іпотекодавця перейшли до ОСОБА_2 .

Як пояснив представник позивача в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 - мати ОСОБА_1 , а тому не є сторонньої особою позичальнику. Наразі ОСОБА_2 у будинку не проживає та проживає за межами України.

Посилання відповідача щодо неотримання вимоги іпотекодержателя не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Зі ст. 35 Закону вбачається, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Неотримання вимоги про усунення порушень за кредитним договором не є підставою для відмови звернути стягнення на предмет іпотеки у судовому порядку.

Розмір заборгованості відповідачами не спростовано. Як зазначила ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, кошти вона перестала сплачувати у 2009 році; позов пред`явлено у 2011 році.

Доводи апеляційного скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права; підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі її представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко