Головуючий у 1 інстанції Демочко Д.О.
Доповідач Принцевська В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого суді Принцевської В.П.

суддів Баркова В.М., Мироненко І.П.

секретар Тулянкіна М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на заочне рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 15 травня 2018 року у справі № 241/44/18 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором б/н від 24.10.2008 року, яка станом на 31.10.2017 року становить 106000,00 грн. та складається з наступного: 14868,02 грн. - заборгованість за кредитом; 91131,98 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 15 травня 2018 року позов задоволено.

З даним рішенням не погодилася відповідач і оскаржила його в апеляційному порядку. Вона посилалася на те, що суд не повно з`ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального і матеріального Закону. Відповідач звернула увагу в апеляції на те, що судові повістки про розгляд даної справи в Першотравневому районному суді Донецької області вона не отримувала, тому що з січня 2015 року вона постійно проживає в місті Харкові і її контактна адреса АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції. Просила апеляційний суд скасувати рішення суду і направити справу на розгляд за встановленою Законом підсудністю за місцем проживання відповідача ОСОБА_1 до Червонозаводського районного суду міста Харкова.

В судовому засіданні відповідач повністю підтримала доводи апеляційної скарги і просила її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача і представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити апеляційну скаргу відповідача з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 24.10.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого, відповідачка отримала кредит у розмірі 300.00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

При укладенні данного договору ОСОБА_1 вказала адресу свого проживання - АДРЕСА_2 .

В позові ПАТ комерційного банку «Приватбанк» вказана адреса проживання відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

З довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № від 22 січня 2015 року вбачається, що відповідач перемістилася з району проведення антитерористичної операції в АДРЕСА_1. Ця довідка дійсна була до 23 січня 2016 року.

Згідно з другою довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 20 березня 2017 року № відповідач фактично проживає в АДРЕСА_1 .

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» передбачено, що внутрішньо переміщена особа має всі права, визначені Конституцією та законами України.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що вони є обґрунтованими.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду даної справи в Першотравневому районному суді Донецької області.

Другого липня 2018 року відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення по даній справі. До своєї заяви відповідач додала дві довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22 січня 2015 року і від 20 березня 2017 року з яких вбачається, що відповідач проживає з січня 2015 року за адресою АДРЕСА_1.

Але суд залишаючи без задоволення заяву відповідача про перегляд заочного рішення на вказані обставини не звернув увагу.

Статтею 27 ч. 1 ЦПК України передбачено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено Законом.

Згідно з вимогами статті 378 ч.1 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою Законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача задовольнити, рішення скасувати і направити справу на розгляд до Червонозаводського районного суду міста Харкова за встановленою Законом підсудністю.

Керуючись ст. 378 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Першотравневого районного суду Донецької області від 15 травня 2018 року скасувати і направити справу на розгляд до Червонозаводського районного суду міста Харкова за встановленою Законом підсудністю.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Повний текст постанови виготовлено 27 травня 2019 року.

Суддя