Справа № 388/1718/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
06.06.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Степанов С.В.
при секретарі Поліщук Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,-
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 11 серпня 2017 року уклала із відповідачкою договір позики, згідно якого відповідачка по справі отримала грошові кошти в сумі 5000 гривень, які зобов`язувалася повернути до грудня 2017 року, про що написала розписку від 11 серпня 2017 року, згідно якої зобов`язувалася повернути позику в розмірі 7000 гривень. Однак свого слова не дотрималася і в даний час ухиляється від сплати коштів в сумі 7000 гривень.
Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.
Від відповідача на адресу суду відзиву не надходило.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
За таких підстав, суд виносить рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши позивачку та дослідивши докази, суд встановив наступне.
Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів суму позики або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України 6-369цс15 від 02.09.2015 року, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79 цс 14, висловлена правова позиція про те, що за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування,з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
За змістом частин 1, 2 статті 207 і частини 2 статті 1047 ЦК України дотримання письмової форми договору позики має місце у тому разі, якщо на підтвердження укладення договору представлена розписка або інший письмовий документ, підписаний позичальником, з якого вбачається як сам факт отримання позичальником певної грошової суми в борг (тобто із зобов`язанням її повернення), так і дати її отримання.
Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.
Згідно ч.1. ст. 77 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно копії розписки від 11.08.2017 року слідує, що позивачка дала у борг відповідачці 5000 гривень в присутності свідків, а відповідачка в свою чергу зобов`язувалася повернути кошти в сумі 7000 гривень до грудня місяця 2017 року (а.с.5).
Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що сума заборгованості, яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, підлягає задоволенню та становить 7728,00 гривень, а саме: 7000.00 грн. - сума боргу; 3% річних - 210 грн. 00 коп. та інфляційні втрати за січень 2018 року по грудень 2018 року - 518 грн. 00 коп.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
На підставі вищевикладеного, ст.ст. 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282, 289 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрована та проживаюча за адресою : АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 ) борг у сумі 7000 (сім тисяч) гривень, 3% річних в сумі - 210 грн. 00 коп. та інфляційні втрати за січень 2018 року по грудень 2018 року в сумі - 518 грн. 00 коп., а всього 7728,00 (сім тисяч сімсот двадцять вісім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача відповідно до ст.284 ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов