Ухвала

07 березня 2019 року

м. Київ

справа № 473/1418/16-ц

провадження № 61-3462ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського місьрайонного суду Миколаївської області від 04 грудня 2018 року, постановлену у складі ОСОБА_2, у справі за заявою ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2017 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Відділ містобудування та архітектури Вознесенської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвалених судових рішень та заявлених вимог

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від

11 жовтня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом зобов'язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засипати вигрібну яму, яка розташована на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, на відстані 5,3 м від стіни житлового будинку АДРЕСА_2. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 22 листопада 2017 року рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від

11 жовтня 2017 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про зобов'язання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 демонтувати каналізаційні труби від санвузла (добудови до житлового будинку) по АДРЕСА_1 до вигрібної ями, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.

Зобов'язано ОСОБА_5 та ОСОБА_4 демонтувати каналізаційні труби від санвузла (добудови до житлового будинку) по АДРЕСА_1 до вигрібної ями.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про роз'яснення рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2017 року, в якій просив роз'яснити чи треба вважати рішення суду таким, що передбачає демонтаж залізобетонних конструкцій та засипання ями сипучими матеріалами (земля, глина, пісок), чи достатньо відповідачами демонстрації державному виконавцю поверхневого шару твердого матеріалу у не демонтованих залізобетонних конструкціях.

Короткий зміст ухвалених судових рішень попередніх інстанцій

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від

04 грудня 2018 року, залишеною без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 24 січня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз'яснення рішення суду, відмовлено.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У лютому 2019 року до Верховного суду надійшла касаційна скарга

ОСОБА_1, в якій заявник просить скасувати ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 грудня 2018 року та вказати на необхідність надання судом першої інстанції роз'яснення рішенняВознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня

2017 року в частині «засипати вигрібну яму» як демонтаж залізобетонних конструкцій та засипання ями сипучими матеріалами (земля, глина, пісок), посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновкупро відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції, після її перегляду апеляційним судом щодо роз'яснення або відмови у роз'ясненні судового рішення відсутня в переліку ухвал, які підлягають оскарженню у касаційному порядку відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи наведене, відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського місьрайонного суду Миколаївської області від 04 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_3 про роз'яснення рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2017 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Відділ містобудування та архітектури Вознесенської міської ради Миколаївської області, про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом зобов'язання вчинити певні дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик