Провадження № 2/344/1608/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

28 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Івано-Франківського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивувала тим, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 . Відповідачка, є її донькою, зареєстрована за вказаною адресою, однак з 1993 року і на даний час у будинку не проживає. Жодних особистих речей відповідачки у будинку немає, витрати на утримання квартири не несе. Реєстрація ОСОБА_2 у вищевказаному будинку тягне за собою понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Представник позивачки вимоги заявленого позову підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі, не заперечила щодо винесення заочного рішення (а.с.22).

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, про причин неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином (а.с.44).

З урахуванням думки представника позивачки та положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення права користування нерухомим майном внаслідок чого ОСОБА_1 позивається про його відновлення, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Як вбачається з копії договору купівлі-продажу від 20.03.1979 року ОСОБА_1 придбала будинок АДРЕСА_1 (а.с. 9, 10).

Згідно довідки №14784 виписки з будинкової книжки про реєстрацію та склад сім`ї від 27.11.2018 року, виданої МІУК, будинкової книги для реєстрації громадян, у будинку АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_2 ,1960 р.н. (а.с.11, 12, 27).

Як вбачається з письмових заяв свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є сусідами ОСОБА_1 - ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає протягом 20 років(а.с. 36-43).

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що реєстрація ОСОБА_2 у її будинку, яка насправді там не проживає, перешкоджає здійсненню нею права на вільне користування і розпоряджання майном. Крім цього, нарахування сум по оплаті житлово-комунальних послуг проводиться виходячи із кількості зареєстрованих в квартирі осіб.

Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК Україн на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно із ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що реєстрація ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 , створює перешкоди у здійсненні нею права власності вільного користування і розпорядження вказаним будинком, а тому його слід поновити.

Оскільки, відповідачка не проживає у вищевказаному будинку, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по його утриманню, а тому її слід визнати такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 242, 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 , - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 1960 р.н. такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 11.06.2019 року.

Суддя Пастернак І.А.