Справа № 140/3088/18
Провадження № 22-ц/801/2006/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Науменко С. М.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого: Стадника І.М. (судді-доповідача),

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.

з участю секретаря судового засідання Безрученко Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань №2

апеляційну скаргу прокуратури Вінницької області, подану в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області

на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Науменка С.М., повний текст якого складено 19 червня 2019 року

в справі №140/3088/18

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Гриненківської сільської ради Немирівського району (відповідач),

про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в районний суд з позовом до Гриненківської сільської ради Немирівського району про визнання права на земельну частку (пай), в обґрунтування якого посилався на те, що він був прийнятий у члени колгоспу «Шлях Ілліча» смт. Брацлав Немирівського району відповідно до протоколом №1 від 06.02.1989.

Зборами уповноважених членів колгоспу «Шлях Ілліча» колгосп реорганізовано в КСП «Колос» смт. Брацлав, зазначене відображене протоколом №2 від 10.06.1992.

Зборами уповноважених членів КСП «Колос» (протокол №1 від 27.10.1999) було від`єднано від КСП « Колос » бригаду №2 с. Гриненки з утворенням окремого господарства КСП ім. Данила Нечая с. Гриненки Немирівського району.

Разом з тим, при видачі КСП ім. Данила Нечая державного акта на право колективної власності на землю його помилково не внесено до списку, що додається до нього та не було видано на його ім`я сертифікату на право на земельну частку (пай) при розпаюванні землі.

А тому вважав, що його право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Данила Нечая порушено, просив визнати за ним право на земельну частку (пай).

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП ім. Данила Нечая с. Гриненки Немирівського району Вінницької області в умовних кадастрових гектарах розміром 2,64 га за рахунок вільних земель запасу на території Гриненківської сільської ради Немирівського району Вінницької області.

Не погодившись із судовим рішенням заступник прокурора Вінницької області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, як особа, яка не брала участі у справі, проте обґрунтувала право на подання апеляційної скарги, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвали нове про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд не встановив всі обставини справи, які, зокрема, полягають в тому, що позивачем не доведено наявність у нього права на отримання спірної земельної ділянки (паю).

На думку апелянта зверненню до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) має передувати вирішення питання про не включення позивача до списку громадян-членів КСП, які мають право на земельну частку (пай).

Крім того, в порушення норм процесуального права суд першої інстанції не звернув уваги, що Гриненківська сільська рада є неналежним відповідачем у справі в силу вимог ст. 83 ЗК України, оскільки до земель комунальної власності відносяться землі, розташовані в межах населених пункті. Проте відповідно до довідки, доданої д скарги землі запасу сільської ради розташовані за межами населеного пункту. Земель резерву та запасу в межах населеного пункту немає.

Від учасників справи відзиви на апеляційну скаргу не надійшли.

В судовому засіданні прокурор Кравчук О.Л. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кіцула В.І. проти задоволення апеляційної скарги заперечував і просив залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Позивач, представник відповідача - Гриненківської сільської ради, і представник державного органу, що виконує функції держави у відповідних правовідносинах - Головного управлення Держгеокадастру у Вінницькій області, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному розглядові.

Апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення, суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити тощо.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених частини 2 статті 16 ЦК України, є визнання права.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі - Указ), передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до положень статей 22, 23 ЗК України та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 (720/95)«Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Суд апеляційної інстанції встановив наступні обставини справи.

З довідки архівного відділу Немирівської районної державної адміністрації від 28.09.2018 вбачається, що засіданням правління колгоспу «Шлях Ілліча» смт. Брацлав ОСОБА_1 прийнято в члени колгоспу. Рішення про виключення ОСОБА_1 із списку з членів цього колгоспу засіданнями правління в період з 1990 по 1999 років не приймалось. Зборами уповноважених членів колгоспу «Шлях Ілліча» колгосп реорганізовано в КСП «Колос» смт. Брацлав, зазначене відображене протоколом №2 від 10.06.1992, від якого зборами уповноважених членів КСП «Колос» було від`єднано бригаду №2 с. Гриненки з утворенням окремого господарства КСП ім. Данила Нечая с. Гриненки Немирівського району (протокол №1 від 27.10.1999).

Відповідно до довідки, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області 05.10.2018 №0-2-0.30-602/112-18 інформація щодо видачі державного акта на право колективної власності на землю КСП «Шлях Ілліча» смт. Брацлав відсутня. При цьому у відділі наявні відомості про видачу державного акта на право колективної власності на землю КСП «Колос» 27.11.1995, відповідно до якої до списку до згаданого державного акта та технічної документації по паюванню земель ОСОБА_1 не включений (а.с. 12).

Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив визнати за ним право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Данила Нечая, оскільки після отримання державного акта на право колективної власності на землю, він помилково не був включений у списки та не отримав сертифікат.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Разом з тим, позивачем не було доведено належними доказами факту включення його до списків, що додаються до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім. Данила Нечая, чи про те, що зазначеному КСП взагалі надавалася земельна ділянка в колективну власність.

Крім того, відповідно до довідки, виданої Гриненківською сільською радою Немирівського району Вінницької області, на території сільської ради, проте поза межами населеного пункту рахуються земельні ділянки запасу, зокрема: загальною площею 16,7789 га та39,2635 га, які знаходяться в оренді терміном на 7 років. При цьому сільська рада повідомляє, що в межах населеного пункту земель запасу та резерву немає (а.с. 34).

Статтею 83 Земельного кодексу України визначено, що до земель комунальної власності відносяться землі, розташовані в межах населених пунктів. Натомість органом, уповноваженим державою на розпорядження землями сільськогосподарського призначення, які перебувають у державній власності на території Вінницької області (та знаходяться за межами населених пунктів), є Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Відтак Гриненківська сільська рада Немирівського району Вінницької області на даний час не є розпорядником земель запасу, що можуть бути надані особам, право яких на земельну частку (пай) було порушено, та на яку претендує ОСОБА_1 , а тому з огляду на встановлені обставини справи апеляційний суд вважає, що територіальна громада в особі сільської ради є неналежним відповідачем у справі.

При розгляді справи суд першої інстанції уваги не звернув, що призвело до порушення ним норм матеріального та процесуального права і як наслідок прийняття рішення, яке підлягає скасуванню.

Неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду і ухвалення судом апеляційної інстанції нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в задоволенні позову на позивача.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, скасуванням рішенням суду першої інстанції і постановленням апеляційним судом нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з позивача на користь прокуратури Вінницької області слід стягнути судові витрати - документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1058 грн.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 376, 382, 384 ЦПК України, Суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокуратури Вінницької області, подану в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задовольнити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 03 червня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Гриненківської сільської ради Немирівського району про визнання права на земельну частку (пай) - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Вінницької області ( МФО 820172 код 02909909, розрахунковий рахунок 3988) судові витрати по справі - витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1058 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий: І.М. Стадник
Судді:Ю.Б. Войтко
М.В. Матківська