Дата документу 10.06.2019 Справа № 336/2239/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2125/19 Головуючий у 1-й інстанції: Дацюк О.І.
Є.У.№ 336/2239/19 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Дашковської А.В.,

розглянув в письмовому позовному провадженні цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним,

за апеляційною скаргою Концерн «Міські теплові мережі» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2019 року, якою позовну заяву повернуто позивачеві,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 р. Концерн «Міські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору про надання житлово-комунальних полуг укладеним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2019 року позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про визнання договору укладеним повернуто позивачеві.

В апеляційній скарзі Концерн «Міські теплові мережі» в особі представника за довіреністю Савелєва А.А., посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

За положенням ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 14 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву Концерна «Міські теплові мережі», суд першої інстанції виходив з того, що всупереч положенням ст. ст. 62, 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, не було додано довіреності чи інший документ, що підтверджує повноваження представника по справі.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а тому з ними не можна погодитися.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

На підтвердження повноважень ОСОБА_2 подавати та підписувати від імені Концерну «Міські теплові мережі» заяви було додано копію довіреності № 478/20-19 від 15 січня 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_2 , як представнику, надано право представляти інтереси Концерну з наданням прав, передбачених законодавством для позивача, в тому числі, подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати заяви в судах всіх інстанцій (а.с.5).

Вказана довіреність була видана Концерном «Міські теплові мережі» в особі Генерального директора Концерну «Міські теплові мережі» Грек О.С . , який діє на підставі статуту.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого представника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до вимог ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (підпункт 11).

У частині четвертій статті 131-2 Конституції України зазначено, що законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Таким чином, цивільно-процесуальним законодавством визначено конкретні випадки, у яких представником у суді, крім адвоката чи законного представника, може бути інша особа, яка має відповідну цивільну процесуальну дієздатність.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (ч. 9 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 176 ЦПК України, ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву Концерну «Міські теплові мережі » про визнання договору укладеним, подано юридичною особою, який є немайновим, тобто без ціни позову.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до закону, а тому представництво позивача у суді на підставі довіреності особою, що не є адвокатом, не суперечить вимогам цивільного процесуального закону та Конституції України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про обов`язкову участь у справі адвоката як представника Концерну «Міські теплові мережі», оскільки справа є малозначною, а тому представником банку може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для повернення заяви на підставі ч.4 ст.185 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки представником позивача до заяви були додані документи, які підтверджують його повноваження.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду процесуального питання.

Керуючись ст. ст. 67, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерн «Міські теплові мережі» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11 квітня 2019 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: