ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7696/19 Справа № 215/4967/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Квятковський Я. А. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" та ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року по справі за позовом комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому, з урахування уточнень позовних вимог, просили стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за послуги опалення по квартирі

АДРЕСА_1 , за період з 01 вересня 2011 року по 01 листопада 2016 року у розмірі 16 768,46 грн, згідно поданого розрахунку.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 та отримує послуги з централізованого опалення, які надаються позивачем. Згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифів відповідач не вносить плату, починаючи з 2002 року. Судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за період 01 січня 2002 року по 01 вересня 2011 року у розмірі 13 629,12 грн скасовано 13 жовтня 2016 року, тому строк позовної давності перервався, як визнанням зобов`язання, так і поданням заяви про видачу судового наказу відповідно до статей 257, 264 ЦК України. З моменту скасування судового наказу відповідач не виконує зобов`язання по сплаті за опалення, що є підставою для стягнення усієї суми заборгованості в судовому порядку.

Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року позов КПТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» 5386,70 грн. заборгованості за централізоване опалення та 442,61 грн. судового збору, всього 5829,31 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що факту порушення відповідачем, як споживачем послуг, свого обов`язку з їх оплати та, наявності у зв`язку з цим, підстав для стягнення виниклої заборгованості в межах трирічного строку позовної давності за заявою відповідача є доведеними.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував, що в квартирі АДРЕСА_1 вона не мешкає й послуги з централізованого опалення не отримує, оскільки її квартира відключена від теплопостачання, тому плата за опалення є безпідставно нарахованою. Крім того, зазначила, що договору про надання послуг з теплопостачання за вказаною адресою з позивачем вона не укладала.

В апеляційній скарзі позивач КПТМ «Криворіжтепломережа» просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позовні вимоги пред`явлено в межах позовної давності, який було перервано видачею судового наказу від 28.12.2011 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» постачає опалення до квартири АДРЕСА_1 , яка є приватною власністю, і в якій зареєстрована відповідач ОСОБА_1

Згідно виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , мається заборгованість за опалення та за період з 01.09.2011 року по 01.11.2016 року в розмірі 16768,46 грн. (а.с. 5, 10).

28 грудня 2011 року судовим наказом, який ухвалено Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за заявою КПТМ «Криворіжтепломережа», стягнуто з ОСОБА_1 на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість по оплаті за теплову енергію і гаряче водопостачання за період з 01.01.2002 року по 01.09.2011 року в сумі 13629,12 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 13.10.2016 року цей судовий наказ скасовано (а.с. 6).

Задовольняючи частково позовні вимоги, районний суд виходив з того, що факту порушення відповідачем, як споживачем послуг, свого обов`язку з їх оплати та, наявності у зв`язку з цим, підстав для стягнення виниклої заборгованості в межах трирічного строку позовної давності за заявою відповідача є доведеними.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд.

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1 кв. м опалювальної площі.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Вирішуючи спір, суд виходив із того, що позивач належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, а відповідач користувалася наданими їй послугами, проте не здійснювала їх оплату.

Відповідно до статті 213 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 214 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи місцевим та апеляційним судом).

Апеляційний суд погоджується з висновком суду про те, що обов`язок оплачувати послуги за опалення покладається на власника житла.

Поряд з цим вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг.

Отже, питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі та має істотне значення для її правильного вирішення.

Так, колегія суддів встановила та це підтверджується матеріалами справи, що в результаті аварії 13 січня 1997 року працівниками комунального підприємства КПТМ «Криворіжтепломережа» було демонтовано радіатори в квартирі відповідачки, тобто фактично вона послуги з опалення не отримує.

Частиною 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів того, що відповідачка отримує послуги з постачання опалення її квартири, матеріали справи не містять. Так як і не містять доказів того, що демонтаж радіаторів відбувся з вини відповідачки.

Неподання стороною позивача належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог є підставою для висновку колегії суддів про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях.

З огляду на вищевикладене колегія судді приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про задоволення позовних вимог, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову КПТМ «Криворіжтепломережа» відмовлено, в той час, як відповідачку було звільнено від сплати судового збору, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 826,80 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" та ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 27 лютого 2017 року - скасувати.

В задоволенні позовних вимог комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на користь держави 826,80 грн..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко