Справа № 415/1574/18
Провадження № 22-ц/810/185/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року, травня місяця, 22-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Гаврилюка В.К., Карташова О.Ю., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 січня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування автомобілем, -

в с т а н о в и в:

У березні 2018 року ОСОБА_4 звернулася до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування автомобілем. Просила суд встановити порядок користування транспортним засобом марки «Опель Вівара» державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме зобов`язати відповідача передати позивачу ОСОБА_5 транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Опель Вівара» державний номерний знак НОМЕР_1 для володіння та користування на три роки, починаючи з дати фактичного набуття чинності судового рішення та його виконання.

Позов було прийнято до розгляду і рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 22 січня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування автомобілем було відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_4 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 січня 2019 року та ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні скаржник доводи апеляційної скарги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника і відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При розгляді справи суд першої інстанції встановив що сторони з 17.12.1993 року перебували у шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд встановив, що на відповідача був зареєстрований легковий автомобіль марки ОПЕЛЬ ВІВАРА д.н.з. НОМЕР_2 , проте 04 липня 2018 р. згідно довідки від 15.09.2018 р. територіального сервісного центру №4444 він був перереєстрований на ОСОБА_8 . За таких обставин суд дійшов до висновків про те, що власником спірного транспортного засобу є особа, що не входить до складу учасників справи, та не є подружжям позивачки, тобто предмет спору на момент розгляду справи судом не є спільним майном сторін, порядок користування якими може бути встановлений судом.

Колегія суддів погоджується із висновками суду, адже до них він дійшов без таких порушень норм матеріального та процесуального права, що давали б підстави для зміни чи скасування рішення.

Що ж до доводів апеляційної скарги - то вони висновків суду першої інстанції не спростовують. Відповідно до правил статті 12 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Статтею 13 ЦПК є визначено, що «суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.» Як вбачається зі змісту позову позивачка у ньому не посилалась на те, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва 22 грудня 2016 року, що набрало законної сили, було здійснено поділ майна подружжя і за позивачкою було визнано право власності на 1/2 частину автомобіля «Опель Віваро» д.н.з. НОМЕР_1 , ці обставини підтверджено тільки наданою апелянтом до апеляційної скарги копією рішення суду (а.с.76). Проте, з витребуваної судом довідки територіального сервісного центру РСЦ в Луганській області МВС №4444 (а.с. 51) та пояснень відповідача у судовому засіданні вбачається, що на момент розгляду справи судом першої інстанції по суті спірний автомобіль було ним вже відчужено на користь іншої особи - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що не є стороною по справі.

Згідно абз.1 п.8 «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів…», затвердженого постановою Кабінету міністрів України №1388 від 07 вересня 1998 р. державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників. Угода по відчуженню спірного автомобіля не є на цей час оспореною, не визнавалась вона і судом недійсною. Позивачка не позбавлена права звертатись до суду із такими вимогами, проте зазначені обставини на цей момент унеможливлюють встановлення судом порядку користування транспортним засобом як спільного майна.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК), допустимими (стаття 78 ЦПК), достовірними (стаття 79 ЦПК), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК ). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновків про те, що оскаржене рішення постановлено без додержанням норм матеріального і процесуального права та певною мірою зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів у справі, тоді як при оцінці доказів суд першої інстанції належним чином оцінив усі належні та допустимі докази у їх сукупності, ухвалив судове рішення з належним додержанням норм матеріального і процесуального права. Статтею 375 ЦПК є передбачено що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 22 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 травня 2019 року.

Головуючий

Судді