Справа № 447/1965/17 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/1235/18 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Брикайло М.В.,

з участю: представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 травня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Укрпалетсистем» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з приватного підприємства (далі-ПП) «Укрпалетсистем», яке є власником мережі автозаправних станцій з торгівельною маркою «UPG», в його користь матеріальні збитки у розмірі 16913 грн. 77 коп., які він поніс на оплату послуг евакуатора для доставки транспортного засобу на СТО та на оплату ремонтних робіт для відновлення технічного стану паливної системи автомобіля марки «Volkswagen Passat В6», р.н.з. ВС9994ЕМ., внаслідок неналежного надання 20.09.2016 року послуг на автозаправній станції (далі-АЗС) по вул.Стрийська, 3 в с.Солонка Пустомитівського району Львівської області, а саме: залиття дизельного пального замість бензину, та 10000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 21.05.2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_3, просить його скасувати з підстав неповного зясування обставин справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт не погоджується з висновком суду про недоведеність факту заподіяння йому майнової та моральної шкоди, оскільки суд не дав належної правової оцінки письмовим відповідям на адвокатські запити, які були надані свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5, на підтвердження факту пошкодження автомобіля внаслідок залиття дизельного пального замість бензинута понесення ним витрат на його ремонт.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому 15.12.2018 року судової повістки, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторони відповідача в заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.10 цього Закону, у разі виявлення недоліків у наданій послузі споживач має право вимагати відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків наданої послуги своїми силами чи із залученням третьої особи.

Отже, Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), лише у випадках, встановлених законом, і не передбачено права споживача на відшкодування моральної шкоди внаслідок виявлення недоліків у наданій послузі.

Відповідно до ч.3 ст.386 ЦК України (Глава 29 цього Кодексу), власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ст.396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, в тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Судом встановлено, що власником автомобіля марки «Volkswagen Passat В6», р.н.з. ВС9994ЕМ, є ОСОБА_5 (а.с.50).

Згідно наряду-замовлення на ремонт автомобіля №А000107383 від 22.09.2016 року, виданого ТОВ «ОСОБА_6 со», та квитанції №0.0.622605138.1 від 22.09.2016 року, замовником та платником виконаних робіт по ремонту автомобіля марки «Volkswagen Passat В6», р.н.з. ВС9994 ЕМ, є ОСОБА_5 (а.с.6-7).

Отже, як правильно вказав суд першої інстанції, позивачем не доведено наявності правових підстав для відшкодування йому шкоди в порядку ст.ст.386, 396 ЦК України.

Крім того, позивачем не доведено, чи дійсно мало місце неналежне виконання працівниками АЗС замовлення позивача, чи це була, можливо, помилка самого позивача при оформленні замовлення та купівлі пального для автомобіля, оскільки з копії фіскального чеку (а.с.4) не можна встановити, за який товар (послугу) і кому здійснено оплату по цьому чеку.

Крім того, в матеріалах справи немає жодного висновку спеціаліста (експерта) про причину пошкодження автомобіля гр.ОСОБА_5, ремонт якого було здійснено згідно наряду-замовлення №А000107383 від 22.09.2016 року, виданого ТОВ «ОСОБА_6 со».

Отже, за відсутності належних письмових доказів на підтвердження обставин, які наведені вище та мають правове значення для вирішення даного спору, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на письмові відповіді свідків, які вони надали на запити адвоката, до того ж , вказані позивачем особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5Р не допитувались в судовому засіданні як свідки, позаяк одним із засобів доказування в цивільному процесі є показання свідків.

Таким чином, правових підстав для іншого висновку по суті вирішення спору, ніж того, якого дійшов суд першої інстанції, про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, в колегії суддів немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 21 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 06 березня 2019 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_6