ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6244/19 Справа № 216/5399/18 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційні скарги ОСОБА_1 ,

на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2018 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері дитини - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), щомісяця, починаючи з 01 липня 2013 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів скасувати в частині стягнення аліментів за минулий період з 01 липня 2013 року та ухвалити нове рішення, яким призначити аліменти починаючи з дня подачі позовної заяви позивачем, тобто з 25 вересня 2018 року, в іншій частині залишити без змін.

У відзиві ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року просить рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 суд першої інстанції дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не виконує відносно своєї малолітньої дитини - сина ОСОБА_5 , передбачені сімейним законодавством батьківські обов`язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя, а тому необхідно стягувати з ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_5 починаючи з 01 липня 2013 року.

Але з таким висновком суду повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 15.09.2007 року Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.4).

Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис №801 (а.с.5).

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.01.2014 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.8).

В подальшому, 06.01.2016 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.68).

Згідно з довідкою від 27.09.2018 року, виданою головою квартального комітету №11 ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , 1987 року народження, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , разом із сином ОСОБА_3 , 2009 року народження (а.с.13).

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З наданих документів вбачається, що відповідач ОСОБА_1 працює у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та його заробіток з липня 2013 року по січень 2019 року склав 469038 гривень 38 копійок (а.с.64-66), що свідчить про те, що відповідач здоровий, інвалідом не визнаний та має постійний дохід.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_1 від обов`язку утримання малолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Аналіз зазначеної статті дає підстави вважати, що аліменти за минулий час можуть бути стягненні у випадку надання позивачем доказів про вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення останнього від надання утримання.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази (листи, звернення), які б свідчили про те, що позивач з липня 2013 року вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але останній ухилявся від їх сплати. В суд апеляційної інстанції такі докази також не подані.

Доводи про те, що позивач зверталась до відповідача в усному порядку не можуть свідчити про наявність підстав для присудження аліментів за минулий період, оскільки відповідно до положень цивільного процесуального закону доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аргументи позивача про те, що сам по собі обов`язок відповідача утримувати дитину, закріплений в українському законодавстві, тому є підставою для призначення аліментів за минулий період апеляційний суд відхиляє, оскільки позивач вдається до трактування норм закону на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_2 не доведено належними та допустимими доказами, що нею виконані вимоги ч.2 ст.191 СК України, на підтвердження своїх звернень до відповідача з питання сплати аліментів на дитину, суду не надано, що в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити питання про стягнення аліментів за минулий період.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом лише 25.09.2018 року, тому стягнення аліментів необхідно проводити починаючи з 25 вересня 2018 року, тобто від дня подання позову про сплату аліментів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року в частині зміни періоду стягнення аліментів змінити .

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері дитини - ОСОБА_2 , щомісяця, починаючи з 25 вересня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року змінити в частині періоду стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері дитини - ОСОБА_2 , щомісяця, починаючи з 25 вересня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 квітня 2019 року необхідно залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича