Провадження №6/337/28/2019
Справа № 337/588/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Бессарабової Т.П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа №2/337/598/2014 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей встановленого віку, щомісячно починаючи з 05.02.2014 року і до досягнення повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явилася, заяв не надала.

Представник Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей встановленого віку, щомісячно починаючи з 05.02.2014 року і до досягнення повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

До суду надійшла заява ОСОБА_3 про видачу виконавчих листів, які у кількості 2 штуки, отримано 20.03.2014 року.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 р по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і відновлення порушений прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно- правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду" (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19 березня 1997 року, пункт 40).

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, за змістом норм діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу.

Відповідно до довідки Хортицького ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області від 28.12.2018 року за №44822, 27.05.2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 10 ч.1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», та направлено до Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області.

Відповідно до довідки Заводського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ в Запорізькій області від 16.05.2019 року за № 13131, виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходів на виконанні у Заводському ВДВС м. Запоріжжя не знаходився та до Заводського ВДВС м. Запоріжжя не надходив.

Отже, на теперішній час рішення суду не виконується, що суперечить нормам, встановленим законодавством, та ставить під загрозу права та інтереси стягувача.

Судом встановлено, що в провадженні виконавчих органів не перебуває на виконані виконавчий лист №2/337/598/2014 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей встановленого віку, щомісячно починаючи з 05.02.2014 року і до досягнення повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані обставини, дають підстави вважати виконавчий документ було втрачено при пересилці.

За таких підстав, суд вважає за необхідне заяву задовольнити, видати дублікат виконавчого листа, оскільки його оригінал дійсно втрачено, рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили.

Таким чином, суд вважає заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 260, 247, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №2/337/598/2014 виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей встановленого віку, щомісячно починаючи з 05.02.2014 року і до досягнення повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: