ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 725/7131/14-ц

провадження № 61-18597св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Чернівецької області від 2 листопада 2016 року, ухвалене колегією у складі суддів: Височанської Н. К., Владичана А.І., Литвинюк І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що йому та відповідачу на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальна площа якої становить 68,60 кв.м, житлова - 41,20 кв.м.

Відповідач не утримує квартиру, не сплачує комунальні послуги, не приймає участі у ремонтах, не користується квартирою, тобто не проявляє жодного інтересу до неї. Усі витрати, пов`язані з утриманням вказаного нерухомого майна, несе позивач.

Відповідно до висновку експертного дослідження від 13 листопада 2014 року № 14183 квартира є неподільною.

На підставі статті 365 ЦК України просив припинити право власності відповідача на 1/2 частку квартири зі стягненням з позивача на користь відповідача грошової компенсації у сумі 186 666 грн, визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири, що належала відповідачу.

Короткий зміст судових рішень судів першої і апеляційної інстанцій та мотиви їх прийняття

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 19 березня 2015 року, ухваленим у складі судді Войтун О. Б., позов задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/2 частки квартири у сумі 186 666 грн. Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, що належала ОСОБА_2

Суд мотивував своє рішення тим, що відповідач з 2004 року у квартирі не проживає; витрати з утримання квартири несе позивач; відповідно до висновку експертного дослідження від 4 листопада 2014 року № 14183 частки співвласників не можуть бути виділені в натурі, ринкова вартість 1/2 частки квартири становить 186 666 грн, яка внесена позивачем на рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області, тому наявні передбачені законом підстави для припинення права відповідача на частку у спільному майні.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 28 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 2 листопада 2016 року заочне рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційний суд зазначив, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (дата формування інформаційної довідки - 18 травня 2016 року) відповідач не є власником іншого нерухомого майна.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 12 вересня 2016 року № 447 ринкова вартість 1/2 частки квартири становить 585 500 грн, тоді як позивач вніс на депозитний рахунок суду 186 666 грн.

Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд дійшов висновку, що припинення права власності відповідача на 1/2 частку квартири завдасть істотної шкоди його інтересам.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У січні 2017 року ОСОБА_3 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Заявник зазначає, що рішення апеляційного суду впливає на його права та інтереси, оскільки за договором купівлі-продажу від 4 березня 2016 року він придбав у ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , таким чином рішення впливає на його право власності на 1/2 частку квартири.

Апеляційний суд, зазначаючи про неможливість припинення права власності відповідача на 1/2 частку квартири у зв`язку з відсутністю у нього іншого житла, вийшов за межі доводів апеляційної скарги, оскільки відповідач на такі обставини не посилався; взяв до уваги витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 18 травня 2016 рокута не перевірив, чи був відповідач забезпечений іншим житлом на час ухвалення рішення судом першої інстанції.

Також заявник вважає необґрунтованим посилання апеляційного суду на ринкову вартість квартири, яка визначена висновком судової будівельно-технічної експертизи від 12 вересня 2016 року № 447, оскільки суд повинен був перевірити таку вартість квартири на час ухвалення рішення судом першої інстанції. Крім того, у висновку зазначено, що оцінка квартири проводилася без її огляду, оскільки доступ до квартири не було забезпечено. Проте заявник та члени його сім`ї були вдома, у квартирі проводився ремонт і, при наявності відповідного звернення, експерту було б забезпечено доступ до об`єкта дослідження.

Позиція інших учасників справи

У квітні 2017 року ОСОБА_2 подав заперечення на касаційну скаргу, у яких просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Провадження у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 січня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діяв у межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», за яким судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд (стаття 388 ЦПК України).

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIIІ «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позиція Верховного Суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 401 ЦПК України під час попереднього розгляду справи суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до наданої заявником інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 4 березня 2016 року ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 4 березня 2016 року; державна реєстрація права власності здійснена приватним нотаріусом Чернівецього міського нотаріального округу Олійник І. М. 4 березня 2016 року.

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 , зареєстрована апеляційним судом Чернівецької області 1 липня 2016 року, якою він повідомляє апеляційний суд про набуття права власності на спірну квартиру на підставі договору купівлі-продажу від 4 березня 2016 року, тобто після ухвалення заочного рішення у справі, та вказує на те, що ухвалене за наслідками розгляду справи апеляційним судом рішення може вплинути на його права та обов`язки.

Скасувавши 2 листопада 2016 року заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19 березня 2015 року, на підставі якого ОСОБА_1 набув право власності на спірну квартиру та в подальшому продав її ОСОБА_3 , та відмовивши у задоволенні позову про припинення права власності відповідача на 1/2 частку квартири, апеляційний суд Чернівецької області прийняв рішення про права та обов`язки ОСОБА_3 , не залученого до участі у справі.

У зв`язку з цим касаційний суд скасовує рішення апеляційного суду з направленням справи на новий розгляду до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

Так як касаційний суд дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, встановлених статтею 141 ЦПК України підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернівецької області від 2 листопада 2016 року скасувати з направленням справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов

В. А. Стрільчук