Ухвала

Іменем України

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 641/9926/15-ц

провадження № 61-9836ск19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Екотоп-Імпекс» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 15 квітня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс траст груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Екотоп-Імпекс», ОСОБА_1 про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс траст груп»

(далі - ТОВ «Фінанс траст груп») звернулось до суду з позовом

до товариства з обмеженою відповідальністю «Екотоп-Імпекс»

(далі - ТОВ «Екотоп-Імпекс»), ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

за кредитним договором № 011/ZВ3АС5/10/002 від 29 квітня 2013 року

в сумі 247 593, 67 грн.

Позов мотивовано тим, що між публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Фідобанк») та ТОВ «Екотоп-Імпекс» був укладений кредитний договір

№ 011/ZВ3АС5/10/002 від 29 квітня 2013 року, зобов`язання по сплаті грошових коштів за яким ТОВ «Екотоп-Імпекс» не виконало.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 грудня 2015 року позов ТОВ «Фінанс траст груп» задоволено.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Екотоп-Імпекс» та ОСОБА_1 на користь

ТОВ «Фінанс траст груп» заборгованість за кредитним договором

№ 011/ZВ3АС5/10/002 від 29 квітня 2013 року в сумі 247 593, 67 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 10 грудня

2015 року в частині вимог ТОВ «Фінанс траст груп», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (далі - ТОВ «Фінансова компанія «Інновація») до ТОВ «Екотоп-Імпекс» змінено.

Позов ТОВ «Фінанс траст груп», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», до ТОВ «Екотоп-Імпекс» про стягнення суми задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Екотоп-Імпекс» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» заборгованість за кредитним договором № 011/ZВ3АС5/10/002

від 29 квітня 2013 року в сумі 247 593, 67 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 199 500 грн та нарахованих

відсотків - 48 093, 67 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ТОВ «Екотоп-Імпекс»

від 15 травня 2019 року, у якій заявник простить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року

і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» до ТОВ «Екотоп-Імпекс», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Основні доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим,

що висновки судів першої та апеляційної інстанції є передчасними та ґрунтуються на припущеннях. Судами не були застосовані норми матеріального права, що підлягали застосуванню, а саме, частина друга статті 517 ЦК України, відповідно до якої боржник має право не виконувати свого обов`язку на користь нового кредитора до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Суди встановили, що ТОВ «Екотоп-Імпекс» має невиконані грошові зобов`язання за кредитним договором № 011/ZВ3АС5/10/002 від 29 квітня 2013 року перед ТОВ «Фінанс траст груп», правонаступником якого є

ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», розмір яких станом на 05 серпня 2018 року становить 247 593, 67 грн, що складається із заборгованості за кредитом в сумі 199 500 грн та нарахованих відсотків - 48 093, 67 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що матеріали справи містять належним чином завірені копії правочинів про відступлення права вимоги за кредитним договором № 011/ZВ3АС5/10/002 від 29 квітня 2013 року від ПАТ «Ерсте Банк» на користь ПАТ «Фідобанк» та у подальшому на користь ТОВ «ФК Авераж», ТОВ «Фінанс траст груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Інновація». Доказів на підтвердження недійсності цих правочинів чи їх неналежного виконання заявником не надано.

Відповідно до статтей 512, 514, 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон не вимагає, щоб при заміні кредитора новий кредитор укладав з боржниками договір. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

У той же час, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Встановивши наявність у відповідача невиконаного зобов`язання за кредитним договором № 011/ZВ3АС5/10/002 від 29 квітня 2013 року, розмір якого відповідачем не спростовано, суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредиту та нарахованим відсоткам.

Правильність застосування судами норм матеріального права та дотримання процесуальних норм при вирішенні питання про стягнення заборгованості з ТОВ «Екотоп-Імпекс» на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» не викликає розумних сумнівів.

Касаційна скарга ТОВ «Екотоп-Імпекс» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного впровадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства

з обмеженою відповідальністю «Екотоп-Імпекс» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2015 року

та постанову Харківського апеляційного суду від 15 квітня 2019 року

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінанс траст груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Екотоп-Імпекс», ОСОБА_1 про стягнення суми - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта