САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5327/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Ажмяковій Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання осіб такими, що втратила право користування,

за участі: представника позивач ОСОБА_4,

відповідача ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2018 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради та КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що на підставі ордера на житлове приміщення №002892 від 17 вересня 1991 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів ОСОБА_1 та двом членам сімї було надано право на заняття двокімнатної квартири №70 в будинку №35 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпропетровську. Квартира знаходиться на балансі КП «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради. В зазначеній квартирі зареєстровані, однак не проживають з 2008 року і по день подання позову онук ОСОБА_2 та з 2010 року онука ОСОБА_3 На теперішній час відомо, що ОСОБА_2 постійно мешкає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїм батьком ОСОБА_5, щодо ОСОБА_6 відомо, що вона, починаючи з 2010 року постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_7 та малолітньою донькою ОСОБА_8. Отже фактично відповідачі вибули до інших місць постійного проживання. Факт не проживання відповідачів підтверджується актами від серпня 2010 року, лютого 2011 року, серпня 2011 року. Всі комунальні платежі за зареєстрованих осіб, поточний ремонт та утримання квартири здійснюються позивачем. Речей відповідачів в квартирі не має, участі в ремонті квартири вони не беруть, матеріальної допомоги не надають. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_2, та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №70 в буд. №35 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро, стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору у розмірі 704,80 грн.

01.10.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення недоліків (а.с.30).

22.10.2018 року представником позивача було подано заяву про усунення недоліків.

22.10.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та пояснив, що в 2010 році був вимушений залишити місце мешкання через зловживання алкоголем з боку матері та бабусі, крім того, в квартирі мешкали квартиранти, він намагався повернутися, але йому не давали такої можливості, не сплачує рахунки за комунальними платежами, оскільки не має до них доступу. Якщо в нього будуть ключі від квартири та номери особових рахунків, він буде сплачувати комунальні платежі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі ордера на житлове приміщення №002892 від 17 вересня 1991 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради народних депутатів ОСОБА_1 та двом членам сімї було надано право на заняття двокімнатної квартири №70 в будинку №35 по вул. 20-річчя Перемоги (а.с. 6).

На час розгляду справи, у вищезазначеній квартирі, окрім ОСОБА_1 зареєстровані її онуки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.27-29).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не мешкають в квартирі з 2008 та 2010 років відповідно. ОСОБА_2 постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_4. Дані обставини не заперечувались в судовому засіданні обома сторонами.

Відповідач посилається на ті обставини, що пішов через існуючий конфлікт та намагався повернутися до квартири однак йому чинили перешкоди, не заперечує проти сплати комунальних послуг.

Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним Кодексом України, Житловим кодексом України.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Так, беручи до уваги всі обставини справи, суд вважає, що відповідачі були відсутні у спірній квартирі понад шість місяців з поважних причин, оскільки між ним та позивачем має місце конфлікт, який триває і по сьогоднішній день.

Посилання представника позивача, на той факт, що відповідачі проживають за іншими адресами, суд не приймає до уваги, оскільки наявність у відповідача іншого житла, не позбавляє їх права на користування спірним житловим приміщенням.

Також суд критично ставиться до посилань представника позивача на той факт, що відповідачі не проживають у квартирі без поважних причин, та між ними не існує неприязних стосунків, оскілки зазначені обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином відповідачі, на думку суду, не проживають за адресою реєстрації, а саме квартирі №70 в буд. №35 по вул. 20-річчя Перемоги у м. Дніпро, з поважної причини, а саме через наявність конфлікту із позивачем, у звязку з чим у задоволені позовних вимог про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 71, 72 Житлового кодексу України, ст.ст. ст.ст. 5-13, 33-34, 76-81, 83, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 35/70, іпн.) до ОСОБА_2 (м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 35/70, іпн.6) та ОСОБА_3 (м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 35/70), треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ) та Комунальне підприємство «Житлове господарство Самарського району» Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Агнії Барто, 19, ) про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання осіб такими, що втратила право користування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя О.П.Румянцев