06.06.2019 Справа №607/9910/19
ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

06 червня 2019 року м.Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцька І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання ѕ частин житлового будинку по АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя та в порядку поділу майна визнати за нею право власності на 3/8 частин спірного житлового будинку.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 25 червня 2010 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 21 листопада 2018 року. До шлюбу відповідач набув право власності на ѕ частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . На момент укладення шлюбу спірний житловий будинок потребував капітального ремонту. Рішенням виконавчого комітету Миролюбівської сільської ради від 28 лютого 2012 року надано дозвіл відповідачу на реконструкцію спірного житлового будинку з добудовою горищного поверху. Вказана реконструкція даного житлового будинку була проведена за час їх спільного подружнього життя та за рахунок спільних коштів. Відтак, вважає, що за час їх спільного подружнього життя, у результаті проведеної реконструкції, вартість житлового будинку істотно збільшилась, а тому ѕ частини даного нерухомого майна є спільною сумісною власністю подружжя. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 26 квітня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання у порядку загального позовного провадження.

04 червня 2019 року позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на ѕ частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , до вирішення справи по суті.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову заявник вказує, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано на ім`я відповідача. Всі правовстановлюючі документи знаходяться у розпорядженні останнього. Відтак, вважає, що у відповідача є всі можливості самостійно розпорядитись спірним майном, що істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист прав та інтересів. У телефонній розмові останній повідомив, що розмістив оголошення про продаж спірного будинку, з метою ухилення від його подальшого розподілу.

Посилаючись на наведене та те, що відчуження спірного майна, призведе до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Суд, розглянувши заяву та матеріали позову, вважає, що заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

В судове засідання сторони не викликались.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до вимог п.п.1, 2, 4 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

В силу вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 151 ЦПК України у заяві бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року за № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору існує спір щодо даного нерухомого майна. Предметом позову є вимоги про поділ майна подружжя та визнання за позивачем права власності на 3/8 ( 3/4/2) частин житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Встановлено, що право власності на ѕ частин даного житлового будинку зареєстровано за відповідачем.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги те, що між сторонами спору існує спір, належність нерухомого майна відповідачу, приймаючи до уваги те, що підставою звернення до суду із заявою про забезпечення позову є ймовірність відчуження вказаного майна на користь третіх осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви шляхом накладенням арешту на 3/4 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 .

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 149-154,259,260, 353,354 ЦПК України,суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна подружжя задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у цивільній справі №607/9910/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна об`єктом спільної сумісної власності та поділ майна подружжя.

Накласти арешт на 3/4 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 .

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом. Копію ухвали негайно після її постанвлення надіслати заявнику, відповідачу для відому та у відповідні органи для її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 роки.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення або складення повного тексу судового рішення. Якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, учасник справи має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації- АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повна ухвала суду складена 06 червня 2019 року.

Головуючий