Провадження №2/760/3552/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2019 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

позивача- ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки майна з спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності та вселення, суд

В С Т А Н О В И В :.

Позивач звернувся до суду з позовом і просить:

-виділити йому в натурі із спільної часткової власності 42/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ;

-виділити йому із спільної часткової власності в натурі 42/100 частин земельної ділянки, площею 0, 0861 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за цільовим призначенням під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1 ;

-припинити право спільної часткової власності на 42/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та 42/100 частин земельної ділянки, площею 0, 0861 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за цільовим призначенням під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована у АДРЕСА_1 ;

-вселити його в будинок АДРЕСА_1 .

Посилається в позові на те, що він є власником 42/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними спорудами, що підтверджується договором дарування від 03 лютого 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук З.М. за реєстром № 1-450 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 25751.

Згідно з п. 1 договору дарування 42/100 частини житлового будинку складаються з:

- Ѕ частини кухні площею 18,9 кв.м.;

- Ѕ частини коридору площею 4, 9 кв. м.;

- житлової кімнати площею 15,1 кв. м.;

- жилої кімнати площею 5, 1 кв. м.;

- Ѕ частини крильця;

- санвузла площею 6,0 кв.м.;

- сарая літера Б;

- туалету літера Г;

- Ѕ частини споруд.

Інші 58/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними спорудами належать відповідачці.

Згідно технічного паспорта на садибний житловий будинок від 19 листопада 2010 року, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, житловий будинок вказаний за планом під літ. «А», житлова площа будинку 45, 8 кв. м., загальна площа 80, 5 кв. м.

Він з 1997 року зареєстрований в зазначеному будинку.

З моменту укладання договору дарування між ним та відповідачкою, яка є його двоюрідною сестрою, склався порядок користування житловим будинком та господарськими спорудами.

Він користується такими приміщеннями:

-1-1 кухня площею 18, 9 кв.м.;

-1-2 коридор площею 4, 9 кв. м.;

-1-5 житлова кімната площею 15, 1 кв.м.;

-1-6 житлова кімната площею 5,1 кв.м.;

-1-7 санвузол площею 6, 0 кв. м.

Житловий будинок розташований на земельній ділянці, площею 0, 081 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1 , цільове призначення - під будівництво і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Він є власником 42/100 частин земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 , виданого 06 липня 2005 року Головним управлінням земельних ресурсів на підставі рішення Київської міської ради від 23 грудня 2003 року № 324/1199.

Власником 58/100 частин земельної ділянки є відповідачка.

З метою вирішення спірних питань щодо користування будинком вважає за необхідне провести виділ в натурі належної йому частки, а саме 42/100 її частини.

Також має намір виділити в натурі і земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок.

Оскільки загальна площа земельної ділянки становить 0, 0861 га, зазначає, що має право на володіння та користування 42/100 частини земельної ділянки, що складає 0,0362 га.

У 2003 році відповідачка без його згоди знесла належний йому за договором дарування сарай під літ. «Б» і вбиральню під літ. «Г», на їх місці побудувала душову, зазначену в технічному паспорті за 2010 рік під літ. «Ж».

Навесні 2008 року відповідачка в його відсутність та без його згоди знесла цегляний паркан, а на його місці звела цегляну огорожу та металеві ворота з хвірткою.

Зазначає, що відповідачка чинить йому перешкоди у користуванні будинком та земельною ділянкою, він не може потрапити на подвір`я домоволодіння, так як вхід обладнаний замком з дистанційним переговорним пристроєм (омофоном), ключі відповідачка йому не дає.

З метою вирішення спору щодо користування будинком вважає за необхідне провести виділ в натурі його частки.

16 грудня 2016 року він звернувся до Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві з заявою про те, що відповідачка ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користуванні його власністю.

Цей факт також підтверджується Актом від 18 грудня 2016 року, складеним ОСН «Комітет мікрорайону Совки» за його заявою, з якого вбачається, що 18 грудня він разом з комісією не зміг потрапити до свого будинку за вищевказаною адресою, співвласником якого він являється.

Виходячи з цього, просить задовольнити позов.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала частково, а саме: в частині поділу земельної ділянки.

В задоволенні вимог у частині виділу належної позивачу частки в натурі заперечувала в зв`язку з їх необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі ст. ст. 317, 319 цього Кодексу власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Судом встановлено, що позивач відповідно до Договору дарування від 03 лютого 1997 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ганчук З.М. за реєстром № 1-450 та зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації за № 25751, є власником 42/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 з відповідними спорудами.

З 1998 року позивач зареєстрований у будинку.

В пункті 1 договору зазначено, що 42/100 частини житлового будинку складаються з:

-Ѕ частини кухні площею 18,9 кв.м.;

-Ѕ частини коридору площею 4, 9 кв. м.;

-житлової кімнати, площею 15,1 кв. м.;

-жилої кімнати, площею 5, 1 кв. м.;

-Ѕ частини крильця;

-санвузла, площею 6,0 кв.м.;

-сарай літера Б;

-туалет літера Г;

-Ѕ частини споруд.

Власником 58/100 частин житлового будинку є відповідачка.

Згідно технічного паспорта на садибний житловий будинок від 19 листопада 2010 року, виданого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, житлова площа будинку складає 45, 8 кв. м., загальна - 80, 5 кв. м.

/ а.с. 11 - 12; 14; 16 - 25 /

Позивач зазначив і цього не спростовувала відповідачка, між ними склався порядок користування ним житловим будинком та господарськими спорудами, за яким позивач користується наступними приміщеннями:

-1-1кухня, площею 18, 9 кв.м.;

-1-2 коридор, площею 4, 9 кв. м.;

-1-5 житлова кімната, площею 15, 1 кв.м.;

-1-6 житлова кімната площею 5,1 кв.м.;

-1-7 санвузол, площею 6, 0 кв. м.

Рештою приміщень у будинку користується відповідачка.

Уточнюючи в судовому засіданні підстави звернення до суду позивач у судовому засіданні зазначив, що метою його звернення до суду є відокремлення належної йому часини будинку від частини, якою користується відповідачка, з метою усунення суперечок з приводу користування ним, а саме виділення йому в користування належної йому частки в будинку.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно з пунктом 7 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» / з подальшими змінами і доповненнями/ у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частку будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Згідно з Висновком експерта № 1-24/07 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 24 липня 2018 року, наданим Українським центром судових експертиз, виділ належних позивачу 42/100 частин будинку АДРЕСА_1 , які складаються з приміщень, зазначених у договорі дарування, в натурі, виходячи з технічного стану будинку з виділенням співвласникам ізольованих квартир,можливий.

При проведенні виділу співвласникам ізольованих квартир необхідне проведення ремонтно-будівельних робіт по підсиленню несучих конструкцій будинку.

/ а.с. 81 - 105 /

В зазначеному висновку також було запропоновано два варіанти поділу в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 з переобладнанням його з одноквартирного на двоквартирний згідно часток співвласників 42/100 та 58/100.

В додатках до Висновку приведені два варіанти такого поділу та обсяг необхідних для цього ремонтних робіт.

Сторони в судовому засіданні підтвердили, що ремонтні роботи, зазначені в Висновку, та необхідні для розподілу будинку, ними не здійснені, будинок знаходиться в стані, що існував до проведення експертизи.

Відповідно до ст.152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання.

Як зазначено в вище приведеному Висновку поділ будинку, співвласниками якого є сторони, можливий за умови проведення ремонтно-будівельних робіт по підсиленню несучих конструкцій будинку, тобто, передбачає втручання в несучі конструкції, а тому потребує документів на їх проведення.

Порядок проведення реконструкції та капітального ремонту житлових будинків врегульовано рядом нормативних актів, у тому числі ДБН В . 3.2-2-2009» Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт».

Норми, зазначені в ньому, застосовуються для проектування реконструкції і капітального ремонту одноквартирних і багатоквартирних житлових будинків із умовною висотою до 73,5 м включно, гуртожитків, спеціалізованих житлових будинків для осіб похилого віку і маломобільних груп населення, окремих квартир, надбудованих, вбудованих і прибудованих приміщень незалежно від періоду їх будівництва, конструктивних систем, об`ємно-планувальних рішень, застосованих будівельних матеріалів і виробів, а також поширюються на проектування реконструкції будинків і приміщень різного призначення, що переобладнуються у житлові.

Норми обов`язкові для застосування усіма юридичними і фізичними особами на території України незалежно від форм власності і відомчої належності.

Позивач у судовому засіданні зазначив, що після проведення експертизи та надходження висновку до суду в травні 2018 року будь-яких заходів для отримання висновку спеціалістів про можливість проведення ремонтних робіт у будинку, зазначених у Висновку, і необхідних для відокремлення часток сторін у праві власності, він не вживав.

Дозволу на проведення таких робіт станом на сьогоднішній день немає і за його отримання він не звертався.

Виходячи з цих обставин та викладеного вище, підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.

Статтею 88 ЗК України встановлено, що учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно зі ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

За змістом ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки чи іншої заінтересованої особи на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).

Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею.

Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Відповідно до ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки.

Згідно з Висновком експерта № 1-24/07 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 24 липня 2018 року було запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки площею 0, 0861 га по АДРЕСА_1 .

Сторони в судовому засіданні погодили розподіл земельної ділянки згідно з варіантом №1 Висновку.

Даним варіантом експертного висновку було запропоновано для здійснення проходу другого співвласника встановити земельний сервітут площею 2, 0 кв. м. біля самочинно збудованого сараю літ. «Е» та житлового будинку літ. «А».

З зазначеним розподілом земельної ділянки сторони в судовому засіданні погодились.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача в цій частині та розподіл земельної ділянки відповідно до варіанту 1 Висновку експерта № 1-24/07 за результатами проведення будівельно-технічного та земельно-технічного дослідження від 24 липня 2018 року.

Звертаючись до суду, позивач також просив вселити його в спірний будинок, посилаючись на те, що відповідачка чинить йому перешкоди в доступі до нього та проживанні в ньому.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння.

Позивач у судовому засіданні зазначив. що на даний час він проживає в будинку і спір з цього приводу у нього з відповідачкою відсутній.

Виходячи з цього, підстави для задоволення вимог позивача в цій частині відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551, 20 гр.

Керуючись ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст.15,16, ст.317, ч.1 ст.319, ч.1 ст.321,ч.1 ст.356, 358, 367, 401, 402 ЦК України, ст.ст. 88, 98, 100 Земельного кодексу України, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 197, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Поділити земельну ділянку розміром 0, 0861 га по АДРЕСА_1 згідно варіанту №1 Висновку експерта № 1-24/07 від 24 липня 2018 року.

Виділити ОСОБА_1 42/100 частин земельної ділянки розміром 361, 6 кв.м.

Виділити ОСОБА_2 58/100 частин земельної ділянки розміром 449, 4 кв.м.;

від точки «2», яка розташована на фасадній межі ділянки на відстані 5, 87м від кута земельної ділянки- точка «1» довжиною 9, 65м до точки «3», яка розташована на відстані 2,0м від кута житлового будинку;

від точки «3» під кутом 90 град. довжиною 2, 74м до точки «4»;

від точки «4» під кутом 90 град. паралельно стіні будинку довжиною 6,5 м до точки «5»;

від точки «5» під кутом 90 град. до з`єднання з стіною будинку - точка «6»;

далі прокласти лінію згідно розподілу будинку від точки «6» до точки «7»;

від точки «7» перпендикулярно стіні будинку довжиною 1,0 м до точки «8»;

від точки «8» під кутом 90 град. довжиною 5,6 м до точки «9»;

від точки «9» під кутом 90 град. довжиною 7, 3м до точки «10»;

від точки «10» під кутом 90 град. довжиною 2,45м до точки «11»;

від точки «11» під кутом 90 град. довжиною 5,7 м до точки «12»;

від точки «12» до з`єднання з тильною межею - точка «13», яка знаходиться на відстані 10,2м від точки «14»-кут земельної ділянки.

Для здійснення проходу другого співвласника встановити земельний сервітут площею 2,0 кв.м. біля самочинно збутового сараю літ.»Е» та житлового будинку- літ.»А».

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551, 20 гр. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду спарви (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 28 травня 2019 року.

Суддя Л .А. Шереметьєва