Справа № 706/122/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Христинівський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючого - судді Олійника М.Ф.,

за участю секретаря Лещенко О.Л.,

представника позивача Кулинича О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Агрофірма «БАЗИС» про визнання договору оренди землі недійсним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ФГ «Агрофірма «БАЗИС» про визнання договору оренди землі недійсним.

Просила визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 3,5322 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району, укладений ОСОБА_2 з ФГ «Агрофірма «БАЗИС» 15.11.2014 р. та зареєстрований 16.12.2014 р. 10:13:25, номер запису 29844817, державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Черкаської області Діденком О.П.

В обгрунтування позову посилалась на те, що 15.11.2014 р. між ОСОБА_2 та ФГ «Агрофірма «БАЗИС» був укладений договір оренди землі на 15 років, згідно з яким ОСОБА_2 передав ФГ «Агрофірма «БАЗИС» земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,5322 га в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22.09.2010 р., виданого за розпорядженням голови Христинівської райдержадміністрації № 185 від 02.12.2009 р. на підставі рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 р. Договір оренди зареєстрований 16.12.2014 р., номер запису 29844817, державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Черкаської області Діденком О.П. Зазначений договір оренди землі належить визнати недійсним з таких підстав. Договір оренди земельної ділянки не відповідає вимогам ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Зокрема, підставою набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 стало рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 р. Таке рішення було ухвалено на підставі даних, наданих ОСОБА_2 та які не відповідали дійсності. Тому за її апеляційною скаргою рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 р. було скасовано рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.07.2017 р., а в позові ОСОБА_2 про визнання права власності на вказану земельну ділянку відмовлено. Рішенням Христинівського районного суду від 26.10.2018 р. у справі № 706/1192/17 державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 визнаний недійсним, а за нею визнано в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на вказану земельну ділянку. Право власності на зазначену земельну ділянку зареєстровано рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45041715 від 14.01.2019 р., реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Черкаської області Діденком О.П. Договір оренди землі відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» та ст. 626 ЦК України є двостороннім. Сторона договору оренди землі від 15.11.2014 р. - ОСОБА_2 є неналежною стороною, що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили. Більш того, відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір оренди землі від 15.11.2014 р. підписаний не стороною договору ОСОБА_2 , а іншою особою. На час укладення договору оренди землі ОСОБА_2 , її син, за її заявою перебував у розшуку. Розшукова справа перебувала в Христинівському відділенні поліції. Рішенням Христинівського районного суду від 07.08.2018 р. ОСОБА_2 оголошено померлим. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України вона має право володіти, користуватись, розпоряджатись належною їй земельною ділянкою на власний розсуд, зокрема, в умовах безробіття в с. Вербуватій Христинівського району вона бажає власноручно обробляти належну їй земельну ділянку, але не може, оскільки земельна ділянка перебуває у користуванні ФГ «Агрофірма «БАЗИС». Припинення договору оренди землі передбачено ст. 32 Закону України «Про оренду землі» лише у формі розірвання договору. Однак для розірвання договору потрібно волевиявлення та присутність обох сторін. Однієї сторони ОСОБА_2 немає.

Відповідачем ФГ «Агрофірма «БАЗИС» був поданий до суду відзив на позов, в якому відповідач зазначив, шо господарство не заперечує проти виділення земельної ділянки ОСОБА_1 в натурі (на місцевості) з встановленням меж згідно з вимогами законодавства по землеустрою. Однією їх умовою є лише відшкодування витрат, понесених господарством на даній земельній ділянці в липні - листопаді 2018 р.

Також відповідачем був направлений на адресу суду лист, в якому зазначено, що ФГ «Агрофірма «БАЗИС» не заперечує проти розірвання договору оренди землі і просить розглянути справу без участі представника відповідача.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, проте її інтереси у суді представляв адвокат Кулинич О.І.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_1

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача ФГ «Агрофірма «БАЗИС» у судове засідання не з`явився, однак до суду від відповідача надійшла заява з проханням розглянути справу без участі його представника.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача ФГ «Агрофірма «БАЗИС».

Заслухавши вступне слово представника позивача Кулинича О.І., дослідивши письмові докази у справі: копії договору оренди землі № 04-3/2014 від 15.11.2014 р. між ОСОБА_2 та ФГ «Агрофірма «БАЗИС»; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 14.01.2019 р.; рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 р. у справі № 2-944/2008, від 26.10.2018 р. у справі № 706/1192/17, від 07.09.2018 р. у справі № 706/105/17; рішення апеляційного суду Черкаської області від 05.07.2017 р. у справі № 22-ц/793/1368/17; витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.01.2019 р., інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких підстав.

Судом встановлено, що за договором оренди землі № 04-3/2014 від 15.11.2014 р. між ФГ «Агрофірма «БАЗИС» та ОСОБА_2 останній передав ФГ «Агрофірма «БАЗИС» строком на 15 років земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 3,5322 га в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала йому на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 22.09.2010 р., виданого за розпорядженням голови Христинівської райдержадміністрації № 185 від 02.12.2009 р. на підставі рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 р.

Договір оренди зареєстрований 16.12.2014 р. державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Черкаської області Діденком О.П.

Зазначений договір оренди землі повинен бути визнаний недійсним з таких підстав.

Договір оренди землі не відповідає вимогам ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Право власності на вказану земельну ділянку було визнане за ОСОБА_2 за рішенням Христинівського районного суду від 19.11.2008 р. у справі 2-944/2008.

Однак, зазначене рішення Христинівського районного суду від 19.11.2008 р. було скасоване рішенням апеляційного суду Черкаської області від 05.07.2017 р., яким в позові ОСОБА_2 про визнання права власності на вказану земельну ділянку було відмовлено.

Рішенням Христинівського районного суду від 26.10.2018 р. у справі № 706/1192/17 державний акт на право власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_2 був визнаний недійсним, а за позивачем ОСОБА_1 було визнано в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на вказану земельну ділянку.

Право власності на зазначену земельну ділянку за позивачем ОСОБА_1 було зареєстроване рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 45041715 від 14.01.2019 р., реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Діденком О.П.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі» орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Враховуючи зазначені обставини, договір оренди землі не відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Сторона договору оренди землі від 15.11.2014 р. - ОСОБА_2 не мав права на вказану вище земельну ділянку, що встановлено рішенням апеляційного суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У той же час власник майна позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості володіти, користуватись, розпоряджатись своїм майном земельною ділянкою на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Тобто, спірний договір оренди землі не відповідає вимогам ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України.

Оскількидоговір оренди землі суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, тому він повинен бути визнаний недійсним.

На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений останньою судовий збір.

Керуючись ч. 1 ст. 4 Закону України «Про оренду землі», ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 141 ч. 1, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до фермерського господарства «Агрофірма «БАЗИС» (20323, Черкаська область, Уманський район, с. Кочубіївка, вул. Леніна, 53, код ЄДРПОУ 00857048) про визнання договору оренди землі недійснимзадовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди землі від 15.11.2014 року між ОСОБА_2 та фермерським господарством «Агрофірма «БАЗИС», зареєстрований 16.12.2014 року державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційний центр» Черкаської області Діденком О.П., номер запису про інше речове право: 29844817, щодо земельної ділянки площею 3,5322 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в адміністративних межах Вербуватської сільської ради Христинівського району Черкаської області.

Стягнути з фермерського господарства «Агрофірма «БАЗИС» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя М.Ф. Олійник