РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/180/19
Провадження № 6/327/8/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2019 р. смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.,

за участю секретаря судового засідання Вьюкіної Г.В.,

старшого державного виконавця Жиєнка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за поданням старшого державного виконавця Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнка Артема Володимировича про примусове проникнення до житла,

в с т а н о в и в:

старший державний виконавець Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнко А.В. звернувся до суду із вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначав наступне.

У Розівському РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 58614594 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.04.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області у справі № 235/1314/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 118 907 грн. 69 коп.

14.03.2019 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої разом з викликом державного виконавця, постановою про арешт майна направлені ОСОБА_1 , які отримані останнім 16.03.2019 року.

Водночас на виклик державного виконавця на 11.00 год. 22.03.2019 року боржник ОСОБА_1 з невідомих причин не з`явився та про причини своєї неявки не повідомив.

Під час здіснення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1 будь -якого рухомого чи нерухомого майна не має, офіційних доходів не отримує.

Під час вчинення виконавчих дій по розшуку боржника встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною у виконавчому листі адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстрований, і при виході за даною адресою останнього дома виявлено не було, а державним виконавцем залишено виклик на 15.00 год. 29.03.2019 року, за яким боржник також не з`явився.

Крім того, було з`ясовано, що боржник ОСОБА_1 значиться на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на будинок за зазначеною адресою згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно належить ОСОБА_3 , яка є дружиною боржника.

22.04.2019 року державним виконавцем надіслано ОСОБА_1 виклик за вказаною адресою, який повернувся з відміткою пошти «не проживає».

14.05.2019 року та 27.05.2019 року старшим державним виконавцем було здійснено вихід для з`ясування майнового стану боржника за адресою фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , але перевірку здійснити не вдалося, оскільки дружина боржника ОСОБА_4 , яка є власницею будинку не надала доступу до житлових приміщень. Також вона повідомила, що ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає та на даний час перебуває у місті Донецьку.

Крім того, боржник одержав недоотриману пенсію своєї померлої матері у розмірі 36 712, 36 грн., але ніяких дій щодо погашення заборгованості за рішенням суду він не вживає.

З огляду на зазначене, старший державний виконавець просив подання задовольнити та винести ухвалу, якою надати дозвіл на примусове проникнення до житла, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та яке належить дружині боржника ОСОБА_5 , з метою встановлення та перевірки знаходження у вказаному житлі майна боржника, на яке можливо було б звернути стягнення та виконати рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

У судовому засіданні старший державний виконавець Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнко А.В. просив подання задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Заслухавши державного виконавця, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що подання старшого державного виконавця Жиєнка А.В. про примусове проникнення до житла не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Згідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Розівському РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 58614594, яке було відкрито 14.03.2019 року, з примусового виконання виконавчого листа, виданого 24.04.2017 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області у справі № 235/1314/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу у розмірі 118 907 грн. 69 коп. (а.с. 4-6).

Здійснені старшим державним виконавцем заходи щодо встановлення наявності у боржника майна чи доходів, на які можливо було б звернути стягнення, виявилися без результативними (а.с. 11-14, 16-19, 22-27, 30, 32-37, 40, 42, 50-52).

При цьому при вжиті виконавчих дій по розшуку боржника було встановлено наступне.

Так, згідно відповіді голови Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області Щербаня О ОСОБА_6 . за № 139/01/-22-03 від 18.03.2019 року, боржник ОСОБА_1 на території селищної ради не зареєстрований (а.с. 39).

Виходячи з відповіді УСЗН Розівської РДА від 15.04.2019 року за № 16.26-36/1007, боржник ОСОБА_1 значиться на обліку як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 46).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 168124351 від 27.05.2019 року право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належить гр. ОСОБА_7 , яка є дружиною боржника ОСОБА_1 (а.с. 44, 47).

При виході 14.05.2019 року та 27.05.2019 року старшим державним виконавцем за адресою фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , перевірку здійснити не вдалося, оскільки дружина боржника ОСОБА_4 , яка є власницею будинку не надала доступу до житлових приміщень. Також остання повідомила, що ОСОБА_1 за зазначеною адресою не проживає та на даний час перебуває у місті Донецьку (а.с. 50, 52).

Окрім цього, направлений ОСОБА_1 . за адресою: АДРЕСА_2 , виклик про явку до державного виконавця на 03.05.2019 року на 10 год. 00 хв., повернувся без вручення адресату із відміткою пошти «не проживає» (а.с. 48, 49).

Статтею 30 Конституції України та статтею 1 протоколу до Конвенції про захист прав людини та основних свобод передбачається, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Кожному гарантується недоторканність житла, проникнення до якого допускається не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, - кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що ініціатором подання не надано суду обґрунтованих доказів того, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить гр. ОСОБА_8 , є фактичним місцем проживання боржника, і що в ньому може перебувати майно останнього.

Таким чином, рішення суду про дозвіл на примусове проникнення у житло може призвести до порушення прав власника будинку на недоторканість житла.

Керуючись ст. ст. 260, 439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в:

подання старшого державного виконавця Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Жиєнка Артема Володимировича про примусове проникнення до житла, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2019 року.

Суддя: А.П. Завіновська