ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3340/19 Справа № 208/2600/17 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційні скарги акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ», ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року по справі за позовом акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и л а:

15 травня 2017 року ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» (згодом найменування змінено на АТ «ДНІПРОАЗОТ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - ПрАТ «Страхова компанія «ПРОВІДНА», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Вказували, що 15 вересня 2016 року о 18.20 годині в м. Камянське по вул.Грушевськоговул.Сурська ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.6 Рух праворуч або ліворуч, продовжив рух прямо по дорозі з одностороннім рухом, внаслідок чого виїхав на перехрестя та скоїв зіткнення з автомобілем марки ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався по вул.Грушевського, який належить АТ «ДНІПРОАЗОТ». Автомобілем ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, керував водій ОСОБА_5, який знаходиться в трудових відносинах з АТ «ДНІПРОАЗОТ».

Зазначали, що постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 04 жовтня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження майна та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вказували також, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки ОСОБА_3 ОСОБА_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, була застрахована в ПрАТ СКПровідна, останнє 16 грудня 2016 року перерахувало їм страхове відшкодування в розмірі 36.333 грн.37 коп.

Посилались на те, що згідно висновку Відділу судової автотоварознавчої експертизи ТОВ Агенство незалежних експертиз від 15 березня 2017 року №03/001 розмір фактичної шкоди, нанесеної позивачу внаслідок ДТП і пошкодження автомобіля ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_3, складає 105.577 грн.24 коп. Таким чином, різниця між фактичною шкодою та отриманою позивачем страховою виплатою складає 69.243 грн.87 коп. Вказані кошти в добровільному порядку власником автомобіля не відшкодовані.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на їх користь грошові кошти в розмірі 69.243 грн.87 коп., витрати, повязані із проведенням судової автотоварознавчої експертизи, в розмірі 1.100 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1.600 грн.

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року позовні вимоги АТ «ДНІПРОАЗОТ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДНІПРОАЗОТ»: 69.243 грн.87 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 15 вересня 2016 року; 1.100 грн. у відшкодування витрат, понесених при оплаті дослідження - встановленню розміру суми матеріальної шкоди від 15 березня 2017 року №03/001; 1.600 грн. у відшкодування витрат з оплати судового збору; всього на загальну суму 71.943 грн.87 коп. В іншій частині позовних вимог АТ «ДНІПРОАЗОТ» відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «ДНІПРОАЗОТ» просить скасувати рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що право користування автомобілем марки ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, за ОСОБА_1 не зареєстровано, висновки суду першої інстанції про те, що тільки він зобовязаний відшкодовувати завдану позивачу шкоду не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач був згоден на те, що страховою компанією йому виплачено шкоду в розмірі 36.333 грн. 37 коп., тобто був згоден з сумою завданої шкоди, не наполягав на сплаті йому більшої суми або проведення експертизи з урахуванням того, що відповідно до полісу №АК/1168835 ліміт відповідальності складає 100.000 грн.; позивач після спливу шести місяців звернувся до ТОВ Агенство незалежних експертиз та отримав висновок від 15 березня 2017 року №03/001; судом першої інстанції не обґрунтовано надано переваги висновку від 15 березня 2017 року №03/001 перед страховим актом ПрАТ СК Провідна №/1 від 23 листопада 2016 року, яким визначено розмір матеріального збитку в розмірі 36.833 грн.37 коп.

АТ Дніпроазот надало відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1, в якій просило залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1, рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року в частині задоволення позовних вимог залишити без змін.

Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України).

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційні скарги АТ «ДНІПРОАЗОТ», ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року підлягають розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, оскільки справа є малозначною.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга АТ «ДНІПРОАЗОТ» задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15 вересня 2016 року о 18.20 годині в м.Камянське по вул.Грушевськоговул.Сурська, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_2, не виконав вимоги дорожнього знаку 4.6 Рух праворуч або ліворуч, продовжив рух прямо по дорозі з одностороннім рухом, внаслідок чого виїхав на перехрестя та скоїв зіткнення з автомобілем марки ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, що рухався по вул.Грушевського, який належить АТ «ДНІПРОАЗОТ». Автомобілем марки ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, керував водій ОСОБА_5, який знаходиться в трудових відносинах з АТ «ДНІПРОАЗОТ».

Вказана обставина встановлена постановою Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04 жовтня 2016 року по справі №208/5833/16-п, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та накладено адмінстративне стягнення у вигляді штрафу 20 неоподатковуваних мінімувів доходів громадян, що складає 340 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, забезпечений транспортний засіб марки ОСОБА_3 А5, реєстраційний номер НОМЕР_4, була застрахована згідно полісу №АК/1168835 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності від 31 серпня 2016 року зі строком дії до 31 серпня 2017 року (т.1 а.с.103).

Згідно розрахунку, складеного ПрАТ СК Провідна від 09 листопада 2016 року, сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 36.833 грн.37 коп. (т.1 а.с.152).

Відповідно до визначеної суми збитку ПрАТ СК Провідна 16 грудня 2016 року виплатило АТ Дніпроазот, з урахуванням франшизи, 36.333 грн.37 коп., про що свідчить відповідне платіжне доручення №0055286 (т.1 а.с.154).

Згідно висновку Відділу судової автотоварознавчої експертизи ТОВ Агенство незалежних експертиз від 15 березня 2017 року №03/001 розмір фактичної шкоди, нанесеної позивачу внаслідок ДТП і пошкодження автомобіля ОСОБА_4, реєстраційний номер НОМЕР_3 ,складає 105.577 грн.24 коп.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що володільцем джерела підвищеної небезпеки автомобіля марки ОСОБА_3 А5, реєстраційний номер НОМЕР_4, є ОСОБА_1, тому він в силу ст.1172 ЦК України несе відповідальність із відшкодування шкоди спричиненої позивачу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України "Про страхування", Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

За змістом пункту 2.1 статті 2 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

За загальним правилом згідно з положеннями статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Однак, спеціальні норми Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, повязану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розраховану за правилами цього підпункту.

Положеннями статті 29 цього Закону передбачено, що у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Пунктом 22.1 статті 22 зазначеного Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Отже, виконання обовязку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом та договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановлено статтею 1194 ЦК України, згідно з якою особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, третя особа як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі статті 29 та пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, повязаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а різницю між реальними збитками і сумами в межах ліміту відповідальності на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Як розяснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Разом з тим, колегія суддів не може прийняти до уваги наданий позивачем висновок Відділу судової автотоварознавчої експертизи ТОВ Агенство незалежних експертиз від 15 березня 2017 року №03/001, оскільки такий звіт є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що буде витрачена на відновлення транспортного засобу, в розмірі 105.577 грн.24 коп. Реальним же підтвердженням вартості відновлювального ремонту є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу. Матеріали справи не містять такого платіжного доручення, що свідчить про вартість відновлювального ремонту на суму 105.577 грн. 24 коп., за таких обставин підстави для застосування ст.1194 ЦК України та задоволення позовних вимог відсутні.

Крім того, розглядаючи справу, суд першої інстанції не врахував, що відповідно відповіді територіального сервісного центру №1244 МВС України від 12 квітня 2017 року (т.1 а.с. 76) згідно бази даних Дніпропетровської АІС та бази даних НАІС ДДАІ МВС України власником автомобіля марки ОСОБА_3 А5, реєстраційний номер НОМЕР_4, є ОСОБА_2, а не ОСОБА_1 як зазначено в рішенні суду першої інстанції.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, апеляційна скарга АТ «ДНІПРОАЗОТ» підлягає залишенню без задоволення, рішення суду постановлене без дотримання зазначених вище вимог законодавства, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, зважаючи на результат розгляду справи, з АТ «ДНІПРОАЗОТ» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати за звернення з апеляційною скаргою в розмірі 2.400 грн.

Керуючись ст.ст.374,376,382-384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа - приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПРОВІДНА», про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Стягнути з акціонерного товариства «ДНІПРОАЗОТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2.400 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено 04 березня 2019 року.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_6