КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 761/24165/18

Апеляційне провадження №22-ц/834/4679/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченко М.М.

суддів: Желепи О.В., Рубан С.М.

при секретарі: Денисенко К.В.

за участю:

представника відповідача: Халимона С.В.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення вартості недовіпущеної електричної енергії

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва ухваленого 23 листопада 2018 року в приміщенні суду під головуванням судді Юзькової О.Л., повний текст якого складено 28 листопада 2018 року,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із позовом ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», в якому просив стягнути на свою користь двократну вартість недовідпущеної електричної енергії з 18 серпня 2016 року по 12 вересня 2017 року у розмірі 10145 грн 04 к.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 18 серпня 2016 року відповідач, який на той час найменувався структурним підрозділом «Енергозбут Київенерго» ПАТ «Київенерго», використовуючи своє монопольне становище припинив енергопостачання будинку АДРЕСА_1 з мотивів ніби то боргу, який утворився в 90 - х роках минулого століття.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року визнано незаконними дії відповідача та зобов`язано відновити постачання електричної енергії до житла позивача. Відновлення енергопостачання відбулось 12 вересня 2017 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 28 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення вартості недовіпущеної електричної енергії - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог у повному обсязі.

Посилається на те, що рішення суду першої інстанції необґрунтоване та незаконне, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи. Також вказує, що вина відповідача доведена рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 лютого 2017 року, а відтак підлягає до застосування норми Закону України «Про електроенергетику» та «Правил користування електричною енергією».

Від сторони відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а судове рішення залишити без змін. Зокрема вказує, що договірні відносини між сторонами виникли лише 10 квітня 2018 року, а тому попередня усна форма договору, який був укладений шляхом прийняття споживачем електричної енергії пропозиції постачальника, не передбачала відповідальності жодної зі сторін. Крім того, сторона відповідача вказувала на необґрунтований розрахунок середньо добового споживання електричної енергії, а тому вважає що позивачем вимоги в цій частині не доведено.

Представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду залишити без змін.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 109).

Згідно положень частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням положень статті 372 ЦПК України, апеляційним судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності позивача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заслухавши представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 27 лютого 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва визнано діі ПАТ «Київенерго» по відключенню 18 серпня 2016 року споживача ОСОБА_1 від електричної мережі за адресою: АДРЕСА_1 , незаконними та зобов`язано ПАТ «Київенерго» відновити постачання електричної енергії споживачу ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» в частині переданих йому майна, прав та обов`язків згідно з розподільчим балансом, а також в частині прав та обов`язків, що визначені частиною 13 розділу ХУІІ «прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії (п. 2.3. Статуту).

Поновлення постачання електричної енергії в будинок споживача ОСОБА_1 відбулось 12 вересня 2017 року, ця обставина не заперечується сторонами та відповідно до закону доказуванню не підлягає, а відтак відсутність постачання електричної енергії становила 391 день.

Так, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку середньо добового споживання електричною енергією позивачем у період з серпня 2013 року по 18 серпня 2016 року становив - 8, 77 кВт/день.

Позивачем у позовній заяві вказано тариф на електричну енергію становив :

- У період з 18 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року - 0 грн 99 к.;

- У період з 1 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року - 1 грн 29 к.;

- У період з 1 березня 2017 року по 12 вересня 2017 року - 1 грн 68 к.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 13 ст. 24 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що електропостачальники несуть відповідальність перед споживачем електричної енергії у розмірі двократної вартості невідпущеної електричної енергії у разі переривання електропостачання з вини енергопостачальника.

За змістом п.п. 43-44, 46 Правил користування електричною енергією для населення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 енергопостачальник несе відповідальність за шкоду, заподіяну споживачу або його майну, в розмірі й порядку, визначених законодавством. У разі тимчасового припинення електропостачання з вини енергопостачальника він несе відповідальність згідно з умовами договору у розмірі двократної вартості невідпущеної електричної енергії. У разі порушення прав споживачів енергопостачальник несе відповідальність згідно із законодавством та договором.

Таким чином апеляційний суд вважає, що тимчасове припинення електропостачання до будинку ОСОБА_1 , яке мало місце з 18 серпня 2016 року по 12 вересня 2017 року, відповідачем здійснено в порушення вимог Закону України «Про електроенергетику», Правил користування електричною енергією для населення та факт незаконних дій встановлений рішенням суду, яке набрало чинності та має преюдиційне значення, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді стягнення на користь позивача двократної вартості недовідпущеної електричної енергії, у зв`язку з відсутністю догововірних правовідносин між сторонами є незаконним та необґрунтованим.

Сторонами у справі не заперечується, що за відсутності укладеного між ними договору про користування електроенергією, ОСОБА_1 до укладення договору був споживачем електричної енергії в будинку АДРЕСА_1 .

Підпунктом 45 пункту п.1.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28, визначено, що недовідпущена електрична енергія - різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у певний період відповідно до договору, і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період, що виникла в результаті перерви в електропостачанні, у тому числі при відключеннях.

Обсяг електричної енергії, що недовідпущеної споживачу, визначається як різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у період обмеження відповідно до договору (визначається, виходячи із середньодобового обсягу споживання за попередній розрахунковий період та часу переривання), і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період ( п.6.46 даної Постанови НКРЕ).

Відповідно до абз. 21 п.2, п.20 Правил користування електричною енергією середньодобовий обсяг споживання - середня величина обсягу електричної енергії, яка спожита протягом доби, за певну кількість днів.

Абзацом 5 п.21 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів.

Згідно до п.33 Правил користування електричною енергією для населення величина середньомісячного споживання електроенергії визначається за попередні 12 місяців, або за фактичний період споживання, якщо він менший 12 місяців.

З урахуванням викладеного апеляційний суд не погоджується з розрахунком позивача щодо суми, яка має бути стягнута з відповідача, оскільки ОСОБА_1 проведено без врахування вимог Постанови НКРЕ №28 від 31 липня 1996 року.

При цьому, аналізуючи наданий відповідачем розрахунок апеляційний суд вважає, що він ґрунтується на вимогах Закону .

Згідно наявної в матеріалах справи відомості контрольного обходу за червень 2015 року покази приладу №064372 обліку електричної енергії споживача особовий рахунок № НОМЕР_1 станом на 16 червня 2015 року становив 014730 кВт*год. (а.с.38-39)

Згідно електронної роздруківки електролічильника №064372 по особовому рахунку НОМЕР_1 станом на 18 серпня 2016 року покази засобу обліку становили 0181102 кВт*год. (а.с.38-39).

Отже, за період з 16 червня 2015 року по 18 серпня 2016 року, що становить 429 діб, споживачем ОСОБА_1 спожито 3372 кВт*год., а відтак середньодобове споживання електричною енергією становить 7,86 кВт*год.(3372 кВт*год /429 діб ).

Тарифи для населення встановлено Постановою НКРЕ №220 від 26 лютого 2015 року, згідно з якою встановлено тарифи за спожиту електричну енергію:

- У період з 18 серпня 2016 року по 31 серпня 2016 року за обсяг споживання електричною енергією до 100 кВт*год. становив - 0 грн 57 к. в свою чергу тариф за обсяг спожитий понад 100 кВт*год становив- 0 грн 99 к.;

- У період з 1 вересня 2016 року по 28 лютого 2017 року за обсяг споживання електричною енергією до 100 кВт*год. становив - 0 грн 71 к. в свою чергу тариф за обсяг спожитий понад 100 кВт*год становив- 1 грн 29 к.;

- У період з 1 березня 2017 року по 12 вересня 2017 року за обсяг споживання електричною енергією до 100 кВт*год. становив - 0 грн 90 к. в свою чергу тариф за обсяг спожитий понад 100 кВт*год становив- 1 грн 68 к.

З врахуванням викладеного апеляційний суд вважає, що розмір двократної вартості недовідпущеної електричної енергії за період з18 серпня 2016 року по 12 вересня 2017 року становить 7215 грн 58 к.

Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч.13 ст.141 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи позивач звільнений від сплати судового збору, а відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 704 грн 80 к. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1057 грн 20 к.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про стягнення вартості недовіпущеної електричної енергії - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» на користь ОСОБА_1 двократну вартість недовідпущеної електричної енергії у розмірі 7215 грн 58 к.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» в дохід держави судовий збір у розмірі 1762 грн 00 к.

Повне найменування учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1

Відповідач: приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» , місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 21 травня 2019 року.

Головуючий суддя:

Судді: