Справа №491/1135/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Желяскова О. О.

за участю секретаря - Кір`як І.О.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ананьївська районна державна нотаріальна контора Одеської області

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненим позовом, в якому зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі й на земельну частку (пай), розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах, розташовану в с АДРЕСА_1 області, яка перебуває у колективній власності КСП «Кірова», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданим Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 30 вересня 1997 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації від 06 серпня 1996 року №245. Заповіту ОСОБА_3 не залишила. Вказує, що у неї є сестра ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ), яка також є спадкоємцем першої черги на майно померлої ОСОБА_3 .

Позивач, як спадкоємиця за законом звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області з приводу належного прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.19), в зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини, відсутністю документів, які можуть підтвердити родинні відносини між позивачем та ОСОБА_3 , тому рекомендовано звернутись до суду.

ОСОБА_1 вказує, що ОСОБА_3 померла в м.Тирасполь Республіки Модова, про що 28 грудня 2009 року Тираспольським відділом РАГС філія №1 Придністровською Молдавською Республікою (ПМР) було видано свідоцтво про смерть на ім`я « ОСОБА_3 » (так вказано в оригіналі документу). Оскільки Придністровська Молдавська Республіка є невизнаною державою позивачу довелося легалізувати вказане свідоцтво. Лише 11 липня 2018 року ОСОБА_1 легалізувала зазначене свідоцтво про смерть та отримала документ відповідного зразка від відповідного органу державної влади Республіки Молдова.

Зазначає, що легалізація свідоцтва про смерть у Республіці Молдова спричинила появу низки нових обставин, що знову унеможливлюють отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, а саме легалізоване свідоцтво про смерть не містить інформації щодо по батькові померлої, так як згідно законодавства Республіки Молдова вказана інформація у свідоцтві не зазначається. В зв`язку з наведеним необхідно встановити факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_3 .

Позивач вказує, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними оскільки спадкодавець померла в Придністровській Молдавській Республіці, яка є невизнаною державою, в зв`язку з чим досить тривалий час не мала можливості легалізувати свідоцтво про смерть ОСОБА_3 . Після легалізації вказаного свідоцтва 11 липня 2018 року відразу в серпні 2018 року звернулася до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, а в послідуючому і до суду. З наведених причин вона пропустила строк звернення до суду, однак вважає їх поважними, в зв`язку з чим звернулася до суду та просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.52-53,111-115), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити.

Представник позивача, діюча на підставі ордеру (а.с.34), в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак надала на адресу суду письмову заяву (а.с.56-57), відповідно до якої просить розглядати справу у її відсутність, уточнені позовні вимоги позивача підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання на розгляд справи не з`явилася, однак надала на адресу суду заяву (а.с.58-59), відповідно до якої просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач представник Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області, в судове засідання на розгляд справи не з`явився, причину неявки не повідомив, хоча сільська рада сповіщалася належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.45,76,100,108).

Представник Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області в судове засідання на розгляд справи не з`явився, однак завідувач Ананьївської районної державної нотаріальної контори надала на адресу суду лист, відповідно до якого нотаріус не може бути стороною у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією, про що зазначено в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України від 04 липня 2011 року: «…У разі, якщо у конкретній справі виникає спір між спадкоємцями щодо певного спадкового мана або щодо пропуску строку на прийняття спадщини тощо, то сторонами у справі є не спадкоємець і нотаріус, а спадкоємці між собою». Враховуючи викладене просить розглядати справу без участі представника Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області.

Крім того, відповідачем ОСОБА_2 в порядку ст.178 ЦПК України подано відзив на заяву про уточнення позову та відзив на позовну заяву, відповідно до яких доводи позивача, викладені в позовній заяві підтверджує, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти їх задоволення (а.с.61-62,64-68).

Враховуючи те, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, а розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, взявши до уваги клопотання позивача, представника позивача та відповідача ОСОБА_2 , взявши до уваги неявку представника Долинської сільської ради Ананьїввського району Одеської області та лист Ананьївської районної державної нотаріальної контори, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні позовних вимог позивача з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с.Долинське, Ананьївського району, Одеської області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , згідно копії паспорту (а.с.8-11).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, виданого повторно Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області 31 травня 2001 року, батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказані ОСОБА_11 та ОСОБА_3 (а.с.12).

Встановлено, що 12 березня 1967 року Тираспольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зареєстровано шлюб громадян ОСОБА_13 та ОСОБА_1 , за актовим записом №189, що підтверджується копією архівної виписки із актового запису про шлюб, внаслідок чого її прізвище змінено на « ОСОБА_15 » (а.с.13).

З копії свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 03 липня 1980 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Тирасполь, вбачається, що шлюб між ОСОБА_13 та ОСОБА_1 розірвано 03 липня 1980 року за актовим записом №533 (а.с.14).

Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого 28 грудня 2009 року Тираспольським відділом реєстрації актів громадянського стану Придніпровської Молдавської Республіки, « ОСОБА_3 » (так вказано в оригіналі документу) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Тирасполь Придніпровської Молдавської Республіки (а.с.15,53).

Відповідно до копії легалізованого свідоцтва про смерть ,виданого 11 липня 2018 року службою реєстрації актів цивільного стану м.Аненій-Ной та його офіційного перекладу з румунської мови на українську, Оніщенко ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до акту про смерть за №1779 від 28 грудня 2009 року, складеного відділом РАЦС м.Тирасполь (а.с.16-18)

Встановлено також, що відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , що виданий Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області 30 вересня 1997 року на підставі рішення Ананьївської районної державної адміністрації від 06 серпня 1996 року №245 на ім`я « ОСОБА_3 » (так в оригіналі документу), якій належить право на земельну частку (пай), розміром 4,73 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП «ім.Кірова» та розташована на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області (а.с.20).

Згідно копії довідки №328, виданої 12 червня 2018 року Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, ОСОБА_3 дійсно проживала та була зареєстрована в с.Долинське , Ананьївського району Одеської області по день своєї смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Відповідно до копії витягу із по господарської книги №1 Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області за 1964-1966 роки, особовий рахунок № НОМЕР_2 , виданої 28 серпня 2018 року Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, до складу сім`ї « ОСОБА_11 » (так вказано в документі російською мовою), 1913 року народження, входять: дружина - « ОСОБА_3 » (так вказано в документі російською мовою), 1918 року народження, дочка - « ОСОБА_1 » (так вказано в документі російською мовою), 1947 року народження, та дочка « ОСОБА_2 » (так вказано в документі російською мовою), 1952 року народження (а.с.22).

З копії витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №53064630 від 23 серпня 2018 року вбачається, що за параметрами пошуку ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 » (зазначено російською мовою) знайдено десять заповітів (а.с.23-26).

Також з`ясовано, що відсутні будь-які відомості щодо заведення спадкової справи на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , про що свідчить копія витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), №53064676 виданого 23 серпня 2018 року Ананьївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області (а.с.23).

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, що подані відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 10 ст.83 ЦПК України, передбачено, що докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, або з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, або у судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Статтею 1217 ЦК України, передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до приписів Цивільного кодексу України (статті 1268, 1269) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України), до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, строк для прийняття спадщини спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , відповідно до статті 1270 ЦК України, почав відраховуватись з моменту її смерті і закінчився після проходження шести місяців з моменту її смерті.

Як роз`яснив пленум Верховного Суду України у п.24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Положення ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані у випадку доведеності наявності перешкод для подання відповідної заяви та наявності підстав для визнання судом цих обставин поважними.

Відповідно до листа ВСС України від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Виходячи з предмету заявлених позовних вимог, позивачка просила визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини через поважність, на її думку, причини його пропуску, так як позивач є юридично необізнаною людиною, помилково вважала, що фактично прийняла спадщину, так як з моменту смерті спадкодавця почала фактично користуватися земельною ділянкою, а також зазначила, що не мала можливості легалізувати свідоцтво про смерть спадкодавця.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 15 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Як вбачається зі змісту ст.ст. 49-51, 175 ЦПК України, виключно на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язаний вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовити з цих підстав у задоволенні позову.

Належними відповідачами у справах про спадкування є інші спадкоємці або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

При цьому одним з відповідачів по вказаній цивільній справі позивачем визначено ОСОБА_2 , яка, як зазначено в позовній заяві є сестрою позивачки та дочкою ОСОБА_3 , однак до матеріалів справи не надано жодного документу, який би підтвердив вказану обставину, а саме свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження чи інші належні документи.

Таким чином, позивачем не доведено ту обставину, що ОСОБА_2 є належним відповідачем по даній справі.

Крім того, не прослідковуються родинні відносини між позивачем та спадкодавцем, оскільки в свідоцтві про народження позивача, мати зазначено як « ОСОБА_3 », а в свідоцтві про смерть спадкодавець вказана як « ОСОБА_3 ». Долинська сільська рада Ананьївського району Одеської області видала довідку №328 на ім`я « ОСОБА_3 » та у витягу із по господарської книги Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області ім`я дружини зазначено як « ОСОБА_3 » (так зазначено в оригіналі документу). Дослідивши матеріали справи судом зроблено висновок, що позивач бажає отримати спадкове майно після смерті ОСОБА_3 . Однак в підтвердження родинних зв`язків зі спадкодавцем заявник не надала жодного документу, який би хоча б частково підтвердив той факт, що спадкодавець є матір`ю позивача, так як надані позивачем документальні докази суперечать один одному, оскільки мова йде про осіб з різним ім`ям, а саме « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 ». Крім того в свідоцтві про смерть відсутня по батькові, тому однозначний висновок щодо родинних відносин між позивачем та спадкодавцем зробити немає можливості за відсутності належних доказів.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі пред`явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст.33 ЦПК України). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Оскільки нормами ЦПК не передбачено можливості заміни відповідача за ініціативою суду, а відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові.

Разом з цим, в позовній заяві позивач вказує, що спадкодавець не залишила заповіту на своє майно, однак відповідно до копії Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за параметрами пошуку « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_3 » (вказано російською мовою) знайдено заповіт від імені « ОСОБА_3 » (так вказано в документі мовою оригіналу), посвідчений 04 березня 1997 року Бобрицькою сільською радою, Броварського району Київської області та заповіт від імені « ОСОБА_3 » (так вказано в документі мовою оригіналу), посвідчений 30 травня 1987 року народження Першою Алчевською державною нотаріальною конторою Луганської області.

Таким чином неможливо достовірно з`ясувати чи спадкодавцем залишено заповіт, чи іншою особою, так як у витягу не зазначено дати народження спадкодавця.

За встановлених обставин, враховуючи, що відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, підстави для задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини - відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Ананьївська районна державна нотаріальна контора Одеської області - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Повний текст рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя: О. О. Желясков

Рішення набуло законної сили "___"_________________________ року