ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9337/19 Справа № 201/7695/19 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

07 жовтня 2019 року м.Дніпро

Суддя судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду Єлізаренко І.А., ознайомившись з апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шестакова Сергія Миколайовича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Представник позивача адвокат Шестаков С.М. подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду, в якій також просив звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1 152 грн. 60 коп. відповідно до ст. 136 ЦПК України, оскільки позивач отримує заробітку плату в розмірі 1 387 грн., на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей.

У пункті 55 рішення у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року ЄСПЛ підкреслив, що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до практики ЄСПЛ пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає від держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Разом з тим, там де такі суди існують, гарантії, що містяться у статті 6 Конвенції, повинні відповідати, зокрема, забезпеченню ефективного доступу до цих судів для того, щоб учасники судового процесу могли отримати рішення, яке стосується їх «цивільних прав та обов`язків» (Рішення ЄСПЛ у справі «Гоффман проти Німеччини» («Hoffmann v. Germany») від 11 жовтня 2001 року, пункт 65; Рішення ЄСПЛ у справі «Кудла проти Польщі» («Cudla v. Poland») від 26 жовтня 2000 року).

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій ст. 136 ЦПК України, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Слід зазначити, що апелянтом не надано доказів на підтвердження вимог клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, доказів на підтвердження того, що на утриманні ОСОБА_1 знаходяться двоє неповнолітніх дітей, не надано доказів розміру його заробітної плати, довідку про доходи ОСОБА_1 , видану органами Державної фіскальної служби.

Суд роз`яснює, що апелянту слід надати докази на підтвердження майнового стану (доходів).

Тому, суд апеляційної інстанції за відсутності доказів дійсного майнового стану ОСОБА_1 позбавлений можливості вирішувати питання на даний час щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1 152 грн. 60 коп. відповідно до ст. 136 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, тобто апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку - десять днів з дня отримання даної копії ухвали, для надання доказів на підтвердження свого майнового стану, якими обґрунтовує своє клопотання про звільнення від сплати судового збору (докази на підтвердження того, що на утриманні ОСОБА_1 знаходяться двоє неповнолітніх дітей, довідку про заробітну плату, довідку про доходи ОСОБА_1 , видану органами Державної фіскальної служби).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Шестакова Сергія Миколайовича на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року - залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків у зазначені в ухвалі строки.

У разі невиконання ухвали і не усунення недоліку до вказаного строку, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута особі, яка подала скаргу.

Суддя І.А.Єлізаренко