Справа № 159/746/19
Провадження № 2/168/95/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року смт. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого-судді Назарука О.В.,

секретар судових засідань Островерха Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Нововижівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя вона склала заповіт, за яким все належне їй майно заповіла позивачу. Спадкоємцем за законом є відповідач - ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті матері не прийняла і не бажає приймати. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки вважала, що спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_2 , оскільки про існування заповіту нікому відомо не було, а лише при прибиранні будинку, в якому проживала спадкодавець, у папці з документами було виявлено вищевказаний заповіт. Крім того в 2015 році вона народила дитину та перебувала у декретній відпустці. Вважає ці причини пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини поважними, а тому просить визначити їй додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмову заяву, в якій вказали, що позов підтримують повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просили справу розглядати без їхньої участі, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, однак подала до суду заяву, в якій вказала, що не заперечує проти задоволення позовних вимог викладених в позовній заяві, та просила справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення та просить справу розглядати за його відсутності (аркуш справи 31).

Враховуючи, що в підготовче засідання всі учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав.

Згідно ч.ч. 1,4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За встановленими законом правилами здійснення права на спадкування право на спадщину виникає у день її відкриття, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1223, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до часини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина 3 статті 1272 ЦК України).

За змістом наведених норм матеріального права право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і для реалізації цього права закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, а правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані лише у випадку, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви та ці обставини визнані судом поважними.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживала одна, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина (аркуш справи 7, 9).

За життя ОСОБА_3 24 червня 2011 року склала заповіт, відповідно до якого усе належне їй майно заповіла ОСОБА_1 (аркуш справи 8).

Спадкоємцем за законом першої черги є відповідач - ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті матері не приймала і не бажає приймати.

Після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, що об`єктивно підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (аркуш справи 29-30).

Таким чином судом встановлено, що спадкоємці за законом та заповітом спадщину у передбаченому ЦК України порядку не прийняли.

На час смерті ОСОБА_3 позивач з нею постійно не проживала, а тому для прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статті 1269 ЦК України зобов`язана у шестимісячний строк подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, вказаних вимог позивач не дотримала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач покликається на те, що причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що вважала, що спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_2 , оскільки про існування заповіту нікому відомо не було, а лише при прибиранні будинку, в якому проживала спадкодавець, у папці з документами було виявлено вищевказаний заповіт, крім того позивач перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в зв`язку з чим з об`єктивних причин не могла подати у встановлений законом строк заяви про прийняття спадщини.

Аналіз наведених причин пропуску строку для прийняття спадщини та обставин справи в їх сукупності дає підстави для визнання таких причин в контексті положень частини 3 статті 1272 ЦК України поважними, оскільки вони об`єктивно унеможливили подання позивачами нотаріусу заяв про прийняття спадщини за місцем її відкриття та реалізацію нею передбаченого і гарантованого законом права на спадкування в межах встановленого шестимісячного строку для прийняття спадщини.

За таких обставин справи, відповідно до зазначених норм матеріального права, виходячи із характеру спірних правовідносин, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак позбавлена можливості в досудовому порядку захистити своє право, а також, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом правових підстав для задоволення позову і визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 три місяці після набрання рішенням законної сили, який є достатнім для подання позивачами нотаріусу заяв про прийняття спадщини.

На підставі викладеного, статей 1220, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України та керуючись статтями 206, 247, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Нововижівської сільської ради Старовижівського району Волинської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 - 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Назарук