ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/420/19 Доповідач - Щавурська Н.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Щавурська Н.Б.

суддів - Сташків Б. І., Хома М. В.,

секретаря - Сович Н.А.

сторін - позивача ОСОБА_1 і його представника

адвоката Вароди П.Б., відповідача ОСОБА_2 і

його представника адвоката Федчишина Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2019 року, постановлену суддею Ковтуновичем О.В., у цивільній справі № 607/15057/16-ц за заявою ОСОБА_2 про поворот виконання рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що скасовуючи рішення Шумського районного суду від 19.09.2017 року, яким було задоволено позов ОСОБА_1 до нього про стягнення 154 730, 30 грн. та 40 379,62 грн. інфляційних втрат за час прострочення виконання зобов`язання та постановляючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , Тернопільський апеляційний суд у своїй постанові від 09.10.2018 року не вирішив питання про поворот виконання рішення суду відповідно до ст. 444 ЦПК України. В зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції ним було виконано в повному обсязі шляхом набуття позивачем у власність будівель трьох корівників внаслідок проведених у ході примусового виконання рішення електронних торгів, просив провести поворот виконання рішення шляхом повернення йому будівель вищезгаданих корівників, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Повернуто ОСОБА_2 будівлю корівника № 1 загальною площею 1310,1 кв.м, будівлю корівника № 2 площею 924,2 кв.м, будівлю корівника № 3 площею 707,5 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду, вважаючи її незаконною, постановленою у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, грубим порушенням норм процесуального права та відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про поворот виконання рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що за скасованим судом апеляційної інстанції рішенням ІІІумського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2017 року ОСОБА_3 отримав виключно грошові кошти, які йому перерахувала на банківський рахунок державна виконавча служба після реалізації на електронних торгах належного ОСОБА_2 майна.

На думку апелянта та обставина, що ОСОБА_1 , як стягувач за рішенням суду, є однією і тою ж самою особою, що й переможець електронних торгів, не свідчить про отримання ним за скасованим рішенням суду від ОСОБА_2 майна, так як у даних правовідносинах він з однієї сторони є стягувачем, а з іншої учасник електронних торгів, яким за належне ОСОБА_2 майно було сплачено кошти в сумі 370 670 грн.

У зв`язку з добросовісним набуттям ним проданого у порядку, встановленому для виконання судових рішень, нерухомого майна, а не набуттям права на таке майно за скасованим рішенням суду, вважає невірним ототожнення судом його статусу.

Враховуючи те, що він є його добросовісним набувачем, витребування майна від якого за наведених обставини не можливе згідно вимог ч. 2 ст. 388 ЦК України, висновок суду про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 вважає помилковим..

Звертає увагу також і на те, що за рахунок реалізованого з електронних торгів належного ОСОБА_2 нерухомою майна, виконано й рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2012 року у цивільній справі № 2-8497/11 р., яке є чинним, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 15 156, 30 грн. боргу за договором позики та 18 934, 73 грн. відсотків, нарахованих станом на 28 жовтня 2011 року.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 не надходив.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і його представник адвокат Варода П.Б. апеляційну скаргу підтримали, зіславшись на доводи, викладені в ній. Додатково просили звернути увагу на те, що предметом судового розгляду в даній справі не є електронні торги чи дії державного виконавця щодо визначення вартості майна, переданого на торги. Вказали, що звертаючись з даною заявою, ОСОБА_2 не обумовив повернення ОСОБА_1 різниці між вартістю майна, за яку таке було придбане з торгів останнім та сумою грошових коштів, що були предметом скасованого апеляційним судом рішення. Крім цього, просили звернути увагу й на ту обставину, що судом першої інстанції при вирішенні заяви не з`ясовано, яку суму отримав ОСОБА_1 за скасованим рішенням.

Відповідач ОСОБА_2 і його представник адвокат Федчишин Г.С. апеляційної скарги не визнали. В обґрунтування своїх заперечень вказали, що державною виконавчою службою при примусовому виконанні рішення суду про стягнення грошових коштів у користь позивача допущено ряд грубих порушень вимог закону, таких як неповідомлення відповідача про проведення прилюдних торгів, проведення торгів органом ДВС з порушенням територіальної підвідомчості та продаж майна за значно заниженою оцінкою, що на сьогоднішній день є предметом перевірки правоохоронними органами за його зверненням. А тому, враховуючи те, що нежитлові приміщення були незаконно продані з електронних торгів, всупереч існуючої між ним та ОСОБА_1 усної домовленості про викуп нежитлових приміщень відповідачем у позивача, вважають, підставними вимоги заяви щодо вирішення питання про поворот виконання рішення у спосіб шляхом повернення ОСОБА_2 саме нежитлових приміщень. Що стосується тієї обставини, що з грошових коштів, отриманих від продажу на електронних торгах нежитлових приміщень були виконані й інші рішення судів про стягнення коштів з ОСОБА_2 у користь інших осіб (зокрема, у користь ОСОБА_5 ), то вважає, що саме Бабій повинен повернути позивачу ОСОБА_1 різницю між коштами, що були сплачені ним за придбані на електронних торгах нежитлові приміщення та між коштами, що були стягнуті за скасованим рішенням суду.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши законність оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Так судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2012 року в справі № 2-8497/11 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 15 156, 30 грн. боргу за договором позики та 18 934, 73 грн. відсотків, нарахованих станом на 28.10.2011 року (т. 1 а.с.7).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 19.09.2017 року в справі № 607/15057/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 195 109 грн. 92 коп. відсотків та інфляційних втрат за час прострочення виконання грошового зобов`язання (т. 1 а.с. 56).

21.05.2018 року старшим державним виконавцем ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області на виконання виконавчого листа № 607/15057/16-ц, виданого 01.11.2017 року Шумським районним судом Тернопільської області складено акт про проведені електронні торги (т. 2 а.с. 11).

Згідно даного акту 08.05.2018 року ДП «Сетам» Міністерства юстиції України проведено електронні торги будівлі корівника № 1, загальною площею 1310,1 кв.м., будівлі корівника № 2, площею 924,2 кв.м., будівлі корівника № 3, площею 707,5 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . Переможцем електронних торгів визнано учасника № 4 - ОСОБА_1 .

Власником усіх трьох корівників, що були предметом електронних торгів був ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 7-8).

Відповідно до протоколу № 331393 проведення електронних торгів від 08.05.2018 року про продаж зазначеного вище майна та акту про проведені електронні торги від 21.05.2018 року, переможцем торгів став ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 10).

23.05.2018 року постановою старшого державного виконавця ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області Ларвою М.В. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-8497/11 виданого Тернопільським міськрайонним судом 05.06.2012 року про стягнення боргу за договором позики із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 закінчено (т. 2 а.с. 6).

27.09.2018 року постановою старшого державного виконавця ТМВ ДВС ГТУЮ у Тернопільській області закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 607/15057/16-ц, виданого 01.11.2017 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 195109,92грн. та судових витрат в сумі 1951,09 грн. (т. 1 а.с. 144 на звор., т. 2 а.с. 9).

Постановою Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2018 року рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 19.09.2017 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено ОСОБА_1 у стягненні з ОСОБА_2 195109 грн. 92 коп. Питання про поворот виконання рішення суду відповідно до ст. 444 ЦПК України не було вирішено. Дана постанова набрала законної сили (т. 2 а.с. 4).

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 9 ст. 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено, відповідно до ч.ч. 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Поворот виконання можливий у разі, якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності певних умов:

- отримання позивачем від відповідача в порядку виконання рішення майна чи грошових коштів;

- скасування рішення вищестоящим судом повністю і відмови у задоволенні позову чи зміни рішення з задоволенням позовних вимог у меншому розмірі або скасування рішення і закриття провадження по справі чи залишення позову без розгляду, тобто після скасування рішення і закінчення розгляду справи по суті;

- вирішується питання про поворот виконання судом апеляційної чи касаційної інстанції, або судом, в якому перебуває справа за умови, що після скасування рішення було ухвалено нове рішення по суті справи.

В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягнутого в порядку цивільного судочинства (поворот виконання) відбуватися не може.

Задовольняючи заяву про поворот виконання рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при апеляційному перегляді вказане питання вирішено не було.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині наявності правових підстав для вирішення питання про поворот виконання рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 19.09.2017 року, оскільки скасовуючи дане рішення та постановляючи нове про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , апеляційний суд Тернопільської області в своїй постанові від 09.10.2018 року питання повороту виконання рішення суду відповідно до ст. 444 ЦПК України не вирішував.

Разом з тим, з висновками суду першої інстанції в частині обґрунтованості заяви ОСОБА_2 та здійснення повороту виконання рішення у спосіб, ним заявлений колегія суддів погодитися не може, з урахуванням наступного.

Так, повертаючи ОСОБА_2 будівлі трьох корівників, судом не було враховано тієї обставини, що предметом судового розгляду в справі, рішення в якій було скасовано судом апеляційної інстанції, були грошові кошти в сумі 195109 грн. 92 коп., а не нерухоме майно у вигляді корівників. Корівники позивачем ОСОБА_1 були набуті, як переможцем електронних торгів, проведених відділом ДВС при примусовому виконанні рішення та за них позивачем були сплачені кошти в сумі, що значно перевищує розмір боргу ОСОБА_2 згідно скасованого рішення, а саме, в сумі 370 670 грн., з яких, окрім скасованого апеляційним судом рішення від 19.09.2017 року були також погашені заборгованості ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-8497/1, виданим 05.06.2012 року згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду про стягнення з нього в користь ОСОБА_1 боргу за договором позики на загальну суму 34091,03 грн. (т. 2 а.с. 6), а також частково борг ОСОБА_2 перед іншою фізичною особою на прізвище ОСОБА_6 , про що зазначалося в ході розгляду справи як ОСОБА_1 , і чого не заперечив сам відповідач ОСОБА_2 .

Та обставина, що ОСОБА_1 , як стягувач за рішенням суду, є однією і тією ж особою, що й переможець електронних торгів, не свідчить про отримання ним за скасованим рішенням суду від ОСОБА_2 майна, оскільки як учасником електронних торгів, ОСОБА_1 за належне ОСОБА_2 майно було сплачено кошти в сумі 370 670 грн., що значно перевищує розмір боргу за скасованим рішенням, а майно набуто ним у порядку, встановленому для виконання судових рішень, а не у зв`язку з набуттям права на таке майно за скасованим рішенням суду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині незаконності оскаржуваної ним ухвали, що стосуються обраного ОСОБА_2 способу повороту виконання рішення є підставними й такими, що заслуговують на увагу.

Беручи до уваги те, що предметом скасованого апеляційним судом рішення були грошові кошти в сумі 195109 грн. 92 коп., колегія суддів приходить до висновку, що поворот виконання рішення Шумського районного суду від 19.09.2017 року можливий саме шляхом повернення ОСОБА_1 ОСОБА_2 вказаної суми коштів, тобто - часткового задоволення вимог його заяви про поворот виконання рішення.

При цьому, заперечення ОСОБА_2 і його представника відносно доводів апеляційної скарги з посиланням на незаконність продажу нежитлових приміщень (корівників) з електронних торгів у зв`язку з допущеними при примусовому виконанні рішення державною виконавчою службою численними порушеннями (неповідомленням відповідача про проведення прилюдних торгів, проведенням торгів органом ДВС з порушенням територіальної підвідомчості та продаж майна за значно заниженою оцінкою, що на сьогоднішній день є предметом перевірки правоохоронними органами за зверненнями відповідача) та всупереч існуючої між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 усної домовленості про викуп нежитлових приміщень відповідачем у позивача, колегія суддів вважає безпідставними з урахуванням того, що незаконність дій державного виконавця не є предметом даного судового розгляду, як і не є таким предметом визнання електронних торгів недійсними.

Помилковою та необґрунтованою, на думку колегії суддів, є й вимога заяви ОСОБА_2 про поворот виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 09.10.2018 року, оскільки вказана постанова не була скасована й жодні виконавчі дії за нею не проводилися. Даною постановою було скасовано виконане рішення Шумського районного суду від 19.09.2017 року, й тому в силу вимог процесуального закону саме його поворот є можливим.

Також, не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про безпідставність заяви ОСОБА_2 у цілому та прохання відмовити ОСОБА_2 у задоволенні такої заяви, оскільки доведеними є, як факт скасування рішення Шумського районного суду від 19.09.2017 року (т. 2 а.с. 4), так і факт повного виконання рішення, яке було скасовано (т. 2 а.с. 9).

Крім цього, сам апелянт, обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги посилається на те, що за скасованим судом апеляційної інстанції рішенням ІІІумського районного суду Тернопільської області від 19.09.2017 року він отримав виключно грошові кошти, які йому перерахувала на банківський рахунок державна виконавча служба після реалізації на електронних торгах належного ОСОБА_2 майна.

Беручи до уваги висновок колегії суддів щодо безпідставності заявленого ОСОБА_2 . способу повороту виконання рішення шляхом повернення майна, як такого, що не відповідає предмету судового розгляду в справі, рішення у якій було скасовано, безпідставними колегія суддів вважає й доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , як у частині неможливості витребування в нього майна з підстав, що він є добросовісним набувачем такого, так і особисті пояснення представника апелянта, дані в ході апеляційного розгляду справи в частині не врахування судом тієї обставини, що заявник ОСОБА_2 , звертаючись з даною заявою, не обумовив повернення ОСОБА_1 різниці між вартістю майна, за яку таке було придбане з торгів останнім та сумою грошових коштів, що були предметом скасованого апеляційним судом рішення.

Такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів є й твердження представника апелянта, висловлені в ході апеляційного розгляду справи, щодо не з`ясування судом першої інстанції при вирішенні заяви розміру суми, яку отримав його довіритель ОСОБА_1 за скасованим рішенням, оскільки наявність в матеріалах справи не скасованої постанови державного виконавця від 27.09.2018 року (т. 2 а.с. 9) про закінчення виконавчого провадження з підстав сплати боржником ОСОБА_2 боргу за виконавчим листом № 607/15057/16-ц у повному розмірі свідчить про врахування судом першої інстанції розміру суми, отриманої ОСОБА_1 за скасованим рішенням.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, у тому числі, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду, як така, що не може вважатися законною та обґрунтованою, підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення вимог заяви ОСОБА_2 про поворот виконання рішення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_2 стягнуті за скасованим рішенням Шумського районного суду від 27.09.2017 року грошові кошти в сумі 195 109 грн. 92 коп.

Керуючись ст.ст. 35 ч. 1; 259 ч.ч. 1, 2, 6, 8; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 3; 381 ч.ч. 1, 3; 382 ч.ч. 1, 2; 384 ч. 1; 389 ч. 1 п. 2; 390 ч. 1, 444 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Шумського районного суду Тернопільської області від 20 лютого 2019 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_2 про поворот виконання рішення задовольнити частково.

Допустити поворот виконання рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 19.09.2017 року в справі № 607/15057/16-ц, стягнувши з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 195 109 (сто дев`яносто п`ять тисяч сто дев`ять) грн. 92 (дев`яносто дві) коп. та 1 951 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят одну) грн. 09 (дев`ять) коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції в особі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 27 травня 2019 року.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи