Справа № 344/5091/16-ц
Провадження № 2/344/158/19
УХВАЛА

07 червня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Бабій О.М.

секретаря Орнат Л.І.,

за участі представників позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , представника третьої особи Сохана В.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , третя особа: приватний нотаріус Івано-Франківського МНО Мачкур Антоніна Анатоліївна про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року серії АЕР№004737, посвідченого приватним нотаріусом Івано-Франківського МНО Мачкур А.А., визнання незаконним та скасування Державного акту на право приватної власності на землю Серії НОМЕР_1 , виданого ОСОБА_5 . 04.02.2002 року, повернення у власність позивача земельної ділянки площею 0,053 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться наведена цивільна справа.

18 квітня 2019 року представник відповідача подала до суду клопотання про призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просила поставити питання: «Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року ОСОБА_1 чи іншою особою?». Експертну установу просила суд визначити відповідно до вимог ст. 103 ЦПК України. Необхідність призначення такої експертизи обґрунтовувала наявністю сумнівів щодо достовірності наявного у справі експертного висновку № 834/835/17-22, складеного експертом Тернопільського відділу Київського НДІ судових експертиз. Зокрема поставлені судом питання в ухвалі про призначення експертизи експертом змінено самостійно без згоди суду. В порушення заборони самостійно збирати матеріали для проведення експертизи, експертом використано паспорт позивача у якості документа, який містить вільні зразки його підпису. Крім того у матеріалах справи міститься висновок експерта № 9049 від 25 квітня 2018 року, складений експертом Незалежного інституту судових експертиз, згідно якого встановити, чи виконані підписи ОСОБА_1 , електрографічні зображення яких містяться у графі «Даруватель» в електрофотокопії двох примірників договору дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. за реєстровим № Д-76 ОСОБА_1 або іншою особою, не виявилось можливим з причин наведених у дослідницькій частині висновку.

Також 18 квітня 2019 року представником третьої особи подано клопотання про проведення повторної судово-почеркознавчої експертизи на предмет встановлення наявності підпису ОСОБА_1 на оскаржуваному договорі дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року. Клопотання мотивоване тим, що експертний висновок № 834/835/17-22 складений із порушенням вимог Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (надалі Інструкція) та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (надалі Рекомендації), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5. Зокрема зразки підписів для проведення експертизи приймались без згоди відповідача та третьої особи; більшість зразків підписів не відповідали критеріям вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків, визначеним п. 1.3 Рекомендацій; всупереч п. 1.4 Рекомендацій більшість документів із вільними зразками підпису позивача не являються такими, що містять підписи які б безумовно достовірно були виконані ним; всупереч вимогам п. 1.7 Рекомендацій, експериментальні зразки не посвідчувалися саме судом, який призначив експертизу; в порушення вимоги п. 1.10 Рекомендацій, позивачем не було надано суду вільних зразків підписів аналогічних досліджуваному; експертом при проведенні зазначеної експертизи не враховано стан здоров`я позивача; при проведенні фотографування підписів позивача у реєстрі, експертом не було проставлено штамп про використання їх як взірця для експертизи; також експертом за відсутності згоди суду використано паспорт позивача у якості документа, який містить вільні зразки підпису.

Представник відповідача у судовому засіданні клопотання про призначення у справі комісійної судово-почеркознавчої експертизи підтримала.

Представник третьої особи просив суд призначити у справі повторну судово-почеркознавчу експертизу.

Представник позивача у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні зазначених клопотань, посилаючись на повноту та законність експертного висновку № 834/835/17-22, складеного експертом Тернопільського відділу Київського НДІ судових експертиз.

Заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що за підставу для визнання недійсним Договору дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року серії АЕР №004737, позивач посилається на те, що він був вчинений за відсутності та без його волевиявлення, а в графі «Підписи сторін» даного договору підпис здійснено не ним, а іншою особою.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 серпня 2017 року по даній справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої винесено наступне питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року ОСОБА_1 чи іншою особою? Проведення експертизи доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку. Зобов`язано слідчого СВ Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Демківа О.І. надати судовому експерту на огляд та виготовлення копій із вилучених в рамках проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, яке зареєстроване за заявою ОСОБА_1 в ЄРДР за №0001187, документів, а саме: оригіналу примірника Договору дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року серії АЕР 004737; зобов`язано приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. надати судовому експерту для проведення судової почеркознавчої експертизи журнал реєстрації нотаріальних дій за січень 2002 року, усі первинні документи, що були передумовою укладення Договору дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року серії ОСОБА_6 004737.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення експертизи від 30 листопада 2017 року № 834/835/17-22, способи технічного відтворення підпису від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року, а також двох підписів від імені ОСОБА_1 у графі «Розписка в одержанні нотаріально оформленого документу» реєстру нотаріальних дій приватного нотаріуса Івано-Франківського МНО Мачкур А.А. (на арк. 13 Реєстру «Д» том 1 за 2002 рік, записи Д-76, Д-77 та Д-78) не застосовувались. Ці підписи виконано рукописним способом, без попередньої підготовки до їх виконання та використання технічних засобів відтворення. Підпис від імені ОСОБА_1 у зазначених графах документів виконано не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням якомусь справжньому підпису ОСОБА_1 з попереднім тренуванням (т. 1, а.с. 203-226).

В матеріалах справи також міститься висновок експерта Незалежного інституту судових експертиз №9049 за заявою ОСОБА_7 щодо проведення почеркознавчої експертизи, складений 25.04.2018 року, в якому зазначено, що встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_1 , електрографічні зображення яких містяться у графі «Даруватель» в електрофотокопії двох примірників Договору дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року, посвідчених приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. від 30 січня 2002 року та зареєстрованих у Реєстрі за №Д-76, ОСОБА_1 або іншою особою, не виявилось можливим з причин, наведених у Дослідницькій частині Висновку (встановити походження розбіжностей ознак (чи являються вони варіантами ознак підпису ОСОБА_1 , що не проявилися у досліджуваних підписах або є результатом прояву почеркової навички іншої особи) експерт не зміг у зв`язку зі значною варіаційністю наданих для порівняння зразків підпису ОСОБА_1 Щодо встановлених розбіжностей, то при наявності вказаних розбіжностей, вони не дають підстави не тільки для категоричного, але навіть для імовірного позитивного висновку про тотожність. Виявити більшу кількість збіжних ознак не вдалося по причині малого об`єму графічного матеріалу, що міститься у досліджуваних підписах (т. 2, а.с.28-36).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року призначено по справі повторну почеркознавчу експертизу, на вирішення якої винесено наступне питання: Чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 у графі «Підписи сторін» навпроти слова «Даруватель» в Договорі дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року ОСОБА_1 чи іншою особою? Проведення повторної експертизи доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз. Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладеного на нього обов`язку. У зв`язку із проведенням експертизи провадження у справі зупинено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року про призначення повторної почеркознавчої експертизи скасовано, та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд виходив із того, що висновок про призначення повторної почеркознавчої експертизи є помилковим.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Частинами 1, 2 ст. 103 ЦПК України встановлено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам) (ч. 2 ст. 113 ЦПК України).

За змістом ст. 111 ЦПК України комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Якщо за результатами проведених досліджень думки експертів збігаються, вони підписують єдиний висновок. Експерт, не згодний з висновком іншого експерта (експертів), дає окремий висновок з усіх питань або з питань, які викликали розбіжності.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року №1950/5), під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, установчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо. Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження) належить до компетенції експерта.

За змістом п.п. 2.1, 4.15 Інструкції експерт зобов`язаний особисто провести повне дослідження, дати обґрунтований та об`єктивний висновок, застосувавши при цьому різноманітні методи (методики) дослідження, про що зазначити у висновку експерта.

У «Методиці дослідження підписів» (реєстраційний код в реєстрі методик проведення експертиз 1.1.53) та «Почеркознавчому дослідженні підписів, виконаних за допомогою технічних прийомів» (реєстраційний код в реєстрі методик проведення експертиз 1.1.19) наведені рекомендації щодо застосуванні при проведенні почеркознавчого дослідження підписів різноманітних методів, не обмежуватись при цьому застосуванням якогось одного з них, що в свою чергу, дає можливість дійти найбільш точних висновків. Зокрема рекомендується застосовувати такі методи дослідження: як накладення підписів один на оден, математичний метод. Також рекомендується проводити дослідження по вирішенню питання щодо наявності/відсутності ознак перемальовування на просвіт тощо.

Однією з підстав для призначення комісійної експертизи представник відповідача зазначає наявність у матеріалах справи двох взаємосуперечливих експертних висновків складених з приводу одного питання, а саме наявності підпису ОСОБА_1 у договорі дарування земельної ділянки від 30 січня 2002 року.

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Пунктами 11, 12 та 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу у кримінальних і цивільних справах» № 8 від 30 травня 1997 року роз`яснено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань. Комісія експертів може бути створена судом чи за його рішенням керівником судово-експертної установи. У випадках, коли в справі щодо одного й того ж предмета проведено декілька експертиз, у тому числі комплексну, комісійну, додаткову чи повторну, суд повинен дати оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження. Такій оцінці підлягають також окремі висновки експертів - членів комісійної чи комплексної експертизи, які не підписали спільний висновок. Не повинна віддаватись перевага висновку експертизи лише тому, що вона проведена комісійно, повторно, експертом авторитетної установи або таким, який має більший досвід експертної роботи, тощо.

Таким чином кожен із експертних висновків підлягає оцінці судом у взаємозв`язку із іншими доказами за правилами ст. 89 ЦПК України, оскільки останні для суду не мають заздалегідь встановленої сили. Наявність у справі висновку комісійної експертизи не може бути основою для відхилення висновку експертизи від 30 листопада 2017 року № 834/835/17-22 чи іншого експертного висновку. Оцінку кожному висновку з точки зору всебічності, повноти й об`єктивності експертного дослідження судом буде надано під час постановлення остаточного рішення.

Також підставою для призначення повторної та комісійної експертизи представники сторін зазначили обставини які на їхню думку викликають сумніви щодо його правильності та відповідності чинному законодавству.

Як вбачається з Висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №834/835/17-22 від 30.11.2017 року, такий складений у відповідності до зазначених вище вимог закону. У дослідницькій частині висновку судовий експерт зазначив по те, що згідно з вимогами «Методики дослідження підписів» та методики «Почеркознавче дослідження підписів, виконаних за допомогою технічних прийомів» почеркознавче дослідження підписів слід проводити після їх дослідження експертом на предмет можливої технічної підготовки з метою підробки. Таке дослідження проводиться спеціалістом з судово-технічного дослідження документів за спеціальністю 2.1 «Дослідження реквізитів документів». Складений висновок підписаний експертом, який проводив дослідження, підписи у заключній частині засвідчені відбитком печатки експертної установи на кожній сторінці тексту заключних висновків (т. 1, а.с.203-206).

Наведене спростовує твердження відповідача та його представника щодо незаконності експертної ініціативи, недотримання експертом форми та змісту наданого ним висновку.

Що стосується посилань сторони відповідача на те, що експертом для порівняльного дослідження було взято до уваги документи, які відсутні в матеріалах справи, та ті, які не є належними доказами, то такі твердження нічим не підтверджені.

Суд звертає увагу, що доводи представників відповідача та третьої особи щодо наявності у експертному висновку №834/835/17-22 від 30.11.2017 року істотних порушень процесуальних норм, які регламентують порядок проведення експертизи, вже були предметом дослідження судом апеляційної інстанції, їм надавалась оцінка в ухвалі від 18 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Один із елементів принципу верховенства права ЄСПЛ окреслив у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, рішення від 19 лютого 2009 року). Зокрема ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Як вже було зазначено вище постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року ухвалу Івано-Франківського міського суду від 13 грудня 2018 року про призначення повторної почеркознавчої експертизи скасовано. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд виходив із того, що висновок про призначення повторної почеркознавчої експертизи є помилковим. Також суд апеляційної інстанції зазначив, що висновок експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої та судово-технічної експертизи документів №834/835/17-22 від 30 листопада 2017 року складений у відповідності до вимог закону.

У зв`язку із наведеним, призначення у справі повторної чи комісійної судово-почеркознавчої експертизи з підстав які вже досліджувались апеляційним судом, призведе до порушення такого елемента принципу верховенства права, як принцип правової визначеності та суперечитиме пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За відсутності підстав для призначення у справі повторної та комісійної судово-почеркознавчих експертиз, у задоволенні клопотань представників відповідача та третьої особи слід відмовити.

Керуючись ст. 103-104, 111, 113, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі комісійної судово-почеркознавчої експертизи - відмовити.

В задоволенні клопотання представника третьої особи про призначення у справі повторної судово-почеркознавчої експертизи - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Суддя Бабій О.М.