Справа № 558/264/19
номер провадження 6/558/50/19
У Х В А Л А

27 травня 2019 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Демидівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Уповноважена особа по ліквідації ПАТ «Кредитпромбанк» ОСОБА_2 , про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зняття арешту з майна.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає про те, що на виконанні Відділу державної виконавчої служби Демидівського районного управління юстиції перебував виконавчий лист Луцького міськрайонного суду Волинської області № 2-5511, що виданий 12 лютого 2010 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , як поручителя, на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 108102,62 гривень.

В ході примусового виконання рішення суду, 11 березня 2010 року державним виконавцем винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника ОСОБА_1 . Арешт нерухомого майна зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 9604881.

В подальшому державним виконавцем було проведено опис та арешт конкретного майна, а також аукціон з його продажу. Проте, аукціон не відбувся у зв`язку з відсутністю купівельного попиту. На повідомлення державного виконавця стягувачу про вирішення питання щодо залишення за собою нереалізованого майна боржника, стягувач не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно.

Однак, державний виконавець відповідно до вимог ч. 7 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна не зняв та не повернув його стягувачу.

29 вересня 2011 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження.

У поданій заяві ОСОБА_1 просить зняти арешт з належного йому майна, що був накладений державним виконавцем на підставі постанов про арешт майна від 11 березня 2010 року та 7 липня 2010 року.

На підтвердження своїх вимог ОСОБА_1 посилається на положення ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Перелік питань, що вирішуються судом під час виконання рішення суду визначені Розділом VI Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Розділ VI ЦПК України не передбачає вирішення судом в порядку виконання рішення суду питання про зняття арешту з майна.

Ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 3 червня 2016 року у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з майна не підлягають розгляду в порядку, визначеному розділом VI ЦПК України щодо виконання рішень суду, а підлягають розгляду за правилами позовного провадження чи в порядку передбаченому ст. 447 ЦПК України, тобто на підставі позовної заяви ОСОБА_1 чи скарги.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Таким чином, вимоги ОСОБА_1 підлягають вирішенню за правилами позовного провадження, на підставі поданої ним позовної заяви, яка повинна відповідати вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, чи у порядку визначеному ст. 447 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з майна на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до ст. 186 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про зняття арешту з майна.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на звернення до суду з вимогами про зняття арешту з майна в загальному порядку з позовною заявою, яка відповідала б вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, чи з скаргою на рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби відповідно до ст. 447 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха.