Справа № 308/6313/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

28 травня 2019 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі: головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), суддів: Кондора Р.Ю. і Фазикош Г.В., з участю секретаря Чучки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Вакули Юрія Ігоровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 жовтня 2014 року (у складі судді Данка В.Й.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «ДельтаБанк» (надалі - Банк) звернувся до суду з позовом у лютому 2012 р.

Просив звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлові приміщення: позиції першого поверху будівлі літ. В (поз. 1- сходи) та поз. 1-10, п.1 - сходи, другого поверху, загальною площею 778,6 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з іпотечним договором №09/Zквіп-08 від 11 квітня 2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, шляхом реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, у рахунок погашення кредитної заборгованості (кредитний договір №9/К-08-АПЗ від 28.04.2008 р.) на загальну суму 1 164 879,71 грн., на користь Банку. Стягнути з відповідача на свою користь 3 402 грн. у відшкодування судового збору.

На обґрунтування позовних вимог указав, що 28 березня 2008 р. між ТОВ «Український промисловий банк» (надалі - Товариство) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №9/К-08-АПЗ, згідно з яким останній отримав кредит в розмірі 760 000 грн. зі сплатою 11,5% річних із кінцевим терміном повернення - 23.01.2023 р.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №9/К-08-АПЗ від 28 березня 2008 р. між Товариством і ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №9/Zквіп-08 від 11 квітня 2008 р., відповідно до якого відповідач передав в іпотеку Товариства нежитлове приміщення - позиції першого поверху будівлі літ. В (поз.1 - сходи) та поз. 1-10, п.1 - сходи, другого поверху, загальною площею 778,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності майновому поручителю - ОСОБА_1

30 червня 2010 р. між Товариством, Банком і Національним банком України було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Товариства на користь Банку, відповідно до якого Товариство передає (відступає) Банку права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами.

Зобов`язання за кредитним договором ФОП ОСОБА_3 належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 04.07.2011 р. заборгованість перед Банком за кредитним договором №9/К-08-АПЗ від 28 березня 2008 р. склала 1 164879,71грн.

14 вересня 2011 р. господарським судом Закарпатської області було ухвалено рішення про стягнення із ФОП ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість у розмірі 1 164 879,71 грн. Однак, суму заборгованості не повернуто, внаслідок чого Банк хоче реалізувати своє право та звернути стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 20 жовтня 2014 р. (після перегляду справи у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ) позов задоволено: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №9/К-08-АПЗ від 28.03.2008 р., яка складає 1 164 879, 71 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлове приміщення - позиції першого поверху будівлі літ. В (поз.1 - сходи) та поз. 1-10, п.1 - сходи, другого поверху, загальною площею 778,6 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності майновому поручителю - фізичній особі ОСОБА_4 згідно з іпотечним договором №09/Zквіп-08 від 11.04.2008 р., посвідченим приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Петрик Н.В., шляхом реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною 1 702 000 грн. Стягнуто з відповідача на користь Банку 3 402 грн. у відшкодування судового збору.

Адвокат Вакула Ю.І. в інтересах ОСОБА_1 просив скасувати це рішення і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Доводив про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Узагальнені доводи заперечення зводилися до такого:

-сторона відповідача не погоджується із оцінкою предмета іпотеки, наданого позивачем у суді першої інстанції, через його невідповідність нормативно-правовим актам, на підставі яких здійснюється оцінка майна;

-Банком у підтвердження розрахунку заборгованості не було надано належних і допустимих доказів;

-Банком було пропущено строки позовної давності для звернення до суду, про що заявлялося у суді першої інстанції, однак судом першої інстанції це не було взято до уваги;

-Банк не довів факт пред`явлення вимоги до боржника та не надав доказів прав нового кредитора;

-між позивачем і позичальником, без погодження із майновим поручителем, був збільшений обсяг зобов`язань та відповідальності за кредитним договором, що суперечить умовам іпотечного договору.

Суд виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 28 травня 2019 р. до участі в справі і якості правонаступника ПАТ «Дельта Банк» було залучено ОСОБА_2

15 травня 2019 р. до Закарпатського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_2 про відмову від позову.

Заяву ОСОБА_2 про відмову від позову належить прийняти, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 жовтня 2014 р. - визнати нечинним, а провадження у цивільній справі № 308/6313/13-ц - закрити, з таких мотивів.

Заява про відмову від позову мотивована тим, що позивач із відповідачем досягли згоди щодо позасудового мирного врегулювання питань, в тому числі, що є предметом спору.

Згідно з положеннями ч.ч.1,2,3 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до ст.373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Правові наслідки відмови від позову, визнання рішення нечинним і закриття провадження у справі (ст. 206 ЦПК) позивачу відомі та зрозумілі.

Порушень інтересів позивача, інших осіб, які беруть участь у справі, та інтересів держави не вбачається.

У контексті наведеного колегія суддів вважає необхідним заяву ОСОБА_2 про відмову від позову прийняти, рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 жовтня 2014 р. визнати нечинним, а провадження у цивільній справі № 308/6313/13-ц закрити.

Керуючись ч.ч.1,2,3 ст.206, ч.2 ст.362, ст.373, п.3 ч.1 ст.374 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Відмову ОСОБА_2 від позову до ОСОБА_1 прийняти.

2.Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 20 жовтня 2014 року визнати нечинним.

3.Провадження у цивільній справі № 308/6313/13-ц закрити.

4.Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

5.Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Судді: