Справа № 133/3293/18
Провадження № 22-ц/801/996/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєчко В. Л.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю.Б.,

суддів Стадника І.М., Панасюка О.С.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н.Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу

ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Сєчка В.Л. в порядку спрощеного позовного провадження у м. Козятин Вінницької області, зі складенням його повного тексту 11 березня 2019 року

у справі № 133/3293/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про припинення іпотеки,

встановив:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про припинення іпотеки.

Позов мотивований тим, що 15 червня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/035-05/50513, відповідно до умов якого банк надав позивачу грошові кошти в сумі 49 500 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 14 червня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір іпотеки від 15 червня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.В., зареєстрованого в реєстрі за №1267, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нежиле приміщення, а саме магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» з прибудованим кафе та спорудою, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно Свідоцтва про право власності, виданого Козятинською міською радою від 12.01.2005.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, банк звернувся до суду із позовом про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по даному договору. Рішенням Козятинського міськрайонного суду від 17 січня 2011 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість по кредиту в сумі 552 020, 08 грн., де заборгованість по тілу кредиту в сумі 352 701, 46 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 81 156, 70 грн., пеню в сумі 116 341,92 грн. та судові витрати: 1 700 грн. судового збору та 120 грн. ІТЗ.

Виконавчий лист №2-7/2011, виданий Козятинським міськрайонним судом від 16.05.2011, був направлений для примусового виконання до ВДВС Козятинського МРУЮ, та 08.07.2011 було відкрито виконавче провадження №27558318. За результатами двох прилюдних торгів дане майно не було реалізоване. ВДВС Козятинського МРУЮ було запропоновано банку в рахунок погашення боргу залишити за собою нереалізоване майно, однак банк відмовився. Постановою державного виконавця ВДВС Козятинського МРУЮ від 27.03.2012 виконавчий лист №2-7/2011 від 16.05.2011 повернуто стягувачу.

Банк звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 08.05.2018 року (цивільна справа № 2-7/11) з розгляду заяви банку про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання банку відмовлено. Вказана ухвала суду першої інстанції набула чинності на підставі постанови Апеляційного суду Вінницької області від 10 липня 2018 року.

Той факт, що після закінчення строку дії іпотечного договору - 14.06.2017 року в ДРРП досі не виключено відомості про наявність іпотеки щодо об`єкту власності позивача - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а банк з власної ініціативи не бажає вжити заходів щодо виключення цих відомостей, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 березня 2019 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль» про припинення іпотеки

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 березня 2019 року та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь позивача витрати, понесені останнім при подачі позову та апеляційної скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом при розгляді справи не були повно та всебічно з`ясовані обставини, не були витребувані докази, не об`єктивно оцінені надані позивачем докази, якими він обґрунтував свою правову позицію, що дало суду можливість зробити невірний висновок, який не відповідає обставинам справи та судовій практиці. При цьому вказується на ті ж підстави, що і в позовні заяві.

Представник відповідача подав відзив на апеляційну скаргу і клопотання про поновлення строку подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що в ході примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором виконане не було, заставне майно банку з прилюдних торгів не реалізоване. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки, а п. 1.2. кредитного договору встановлено, що кредит надається строком по 14.06.2017. Таким чином строк пред`явлення АТ «Райффайзен Банк Аваль» вимог майнового характеру до гр. ОСОБА_1 , у відповідності до вищевказаної норми - 14.06.2020. Відмова стягувача залишити за собою нереалізоване майно є лише підставою для зняття арешту накладеного в рамках виконавчого провадження і ніяким чином не є підставою для припинення іпотеки або заборони для повторного (або іншого способу) задоволення вимог кредитора за рахунок майна.

Клопотання про поновлення строку подання відзиву на апеляційну скаргу мотивоване тим, що в зв`язку зі зміною в процесі представника АТ «Райффайзен Банк Аваль» справу на супровід передано адвокату Свиридову І.Б., а тому несвоєчасно отримана апеляційна скарга завадила представнику своєчасно виконати вимоги суду та надати в строки встановлені судом відзив.

Суд вважає, що враховуючи невеликі строки, пропущені відповідачем, наявність доказів направлення відзиву апелянту та враховуючи принцип пропорційності у цивільному судочинстві клопотання про поновлення строку подання відзиву на апеляційну скаргу підлягає задоволенню.

Учасники справи, повідомлені в установленому законом порядку про дату, час і місце її розгляду, до суду не з`явилися, що відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 червня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/035-05/50513, відповідно до умов якого банк надав позивачу грошові кошти в сумі 49 500 доларів США з кінцевим терміном повернення заборгованості 14 червня 2017 року.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ОСОБА_1 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено Договір іпотеки від 15 червня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Козятинського районного нотаріального округу Палагутіною В.В., зареєстрованого в реєстрі за №1267, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав в іпотеку нежиле приміщення, а саме магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» з прибудованим кафе та спорудою, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно Свідоцтва про право власності, виданого Козятинською міською радою від 12.01.2005.

На час розгляду справи по суті, зобов`язання за кредитним договором не виконано, основне зобов`язання не припинено, ОСОБА_1 не виконує умови договору, не сплачує кредит, ніяких заходів щодо погашення заборгованості на кредитним договором не вживає.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що припинення іпотеки позбавить АТ «Райффайзен Банк Аваль» можливості задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням за рахунок іпотеки, та завдасть необґрунтовані збитки.

Суд прийшов до висновку, що іпотека не може бути припинена за рішенням суду, оскільки право власності на майно переходить тільки від іпотекодавця до кредитора, який придбав предмет іпотеки. Відповідач АТ «Райффайзен Банк Аваль» не придбав предмет іпотеки, а тому іпотека не може бути припинена.

Позивач не надав суду доказів того, що він виконав зобов`язання перед відповідачем АТ «Райффайзен Банк Аваль», що були забезпечені іпотекою, що Банк, як кредитор придбав предмет іпотеки, що основне зобов`язання припинено, закінчений строк дії іпотечного договору, що позичальником виконуються умови договору та вживаються заходи, щодо погашення заборгованості за кредитним договором, а тому суд вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції.

За приписами статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; чинне законодавство (частина перша статті 598, статті 599 - 601, 604 - 609 ЦК України) не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення.

Також відповідно до статті 1 Закону України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку» (надалі - Закону про іпотеку), іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3 Закону про іпотеку).

Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (стаття 17 Закону про іпотеку).

Відповідне регулювання наведено також у статті 593 ЦК України.

Отже, наявність самого судового рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.01.2011 про стягнення з боржників на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону про іпотеку за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

В свою чергу розділом 7 договору іпотеки від 15.06.2007, укладеним в рамках ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що право іпотеки, та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі: припинення Боргового зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою. Відповідно до п. 9.1. кредитного договору № 014/035-05/50513 від 15 червня 2007 року сторони визначили, що кредитний договір набуває чинності з дня його підписання та діє до повного погашення кредитної заборгованості.

Водночас ст. ст. 526, 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов`язання, які випливають з основного зобов`язання, не повинні припиняти дію зобов`язань, які забезпечують основне зобов`язання, яке залишилось невиконаним.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що судами було відмовлено АТ «Райффайзен Банк Аваль» про видачу дублікатів виконавчих листів у справі № 2-7/2011 та поновлення строку для їх пред`явлення до виконання.

Відповідно до статті 33 Закону про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Судом було встановлено, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» набув право вимоги до боржників за укладеним з ними кредитним договором та реалізував це право вимоги, звернувшись до суду, проте ухвалене рішення про стягнення на його користь заборгованості з боржників не виконане.

Отже, з огляду на відсутність доказів виконання боржниками зобов`язань за кредитним договором, наявність судового рішення про стягнення заборгованості висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову про припинення іпотеки є правильним та таким, що зроблений з урахуванням фактичних обставин справи та положень чинного законодавства.

Не спростовують правильні висновки суду доводи апеляційної скарги про те, що згідно частини третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

На підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування» № 2478-VIII від 03 липня 2018 року редакцію частини третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» було змінено.

За правилами частини третьої статті 49 Закону України «Про іпотеку» у разі оголошення третіх прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержатель має право залишити за собою предмет іпотеки за початковою ціною третіх прилюдних торгів у порядку, передбаченому частиною першою цієї статті.

Отже, на час перегляду справи у апеляційному порядку, частина третя статті 49 Закону України «Про іпотеку» не містить положень про припинення іпотеки за рішенням суду якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті.

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення статті 17 цього Закону містять виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у статті 593 ЦК України.

Частиною другою статті 12 ЦК України передбачено, що нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, установлених законом.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки відсутність бажання АТ «Райффайзен Банк Аваль» залишити за собою предмет іпотеки не є безумовною підставою для припинення іпотеки.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 07 червня 2019 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді І. М. Стадник

О. С. Панасюк