Справа № 326/354/19
Провадження № 2/326/192/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді Стріжакової Т.В.

при секретареві Філанової В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Приморську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що 18.10.2014 вона уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований 18.10.2014 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 83. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею. Шлюб розірвано 14.01.2019. Вона не може самостійно забезпечити належний рівень утримання дитини. Батько, який є здоровим та працездатним, може сплачувати аліменти на рівні 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює в Комунальному підприємстві «Чисте місто Приморськ» Приморської міської ради Приморського району Запорізької області та має постійний дохід.

Просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини (а.с.1-2).

Позивачка ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, до суду направила заяву, у якій зазначила, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.20).

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву, у якій вказав, що з позовом погоджується, проти його задоволення не заперечує. Просив справу розглянути без його участі у порядку письмового провадження (а.с.21).

В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, сторони просять справу розглянути у їх відсутність, відповідач позовні вимоги визнав. Тому суд ухвалив на підставі ч.3 ст.200 ЦПК України, ст.223 ЦПК України розглянути справу без участі сторін, і на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювати фіксацію судового процесу звукозаписувальними технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 18 жовтня 2014 року між сторонами відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області зареєстровано шлюб, актовий запис 83 (а.с.6). Рішенням Приморського районного суду Запорізької області від 14.01.2019 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8). У свідоцтві про народження вказано, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками записані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а.с.7). Згідно з довідкою виконавчого комітету Приморської міської ради Приморського району Запорізької області від 16.03.2019 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно має склад родини син ОСОБА_3 , 2015 року народження, мати ОСОБА_4 , 1972 року народження (а.с.9).

Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Відповідач не заперечує проти задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ст.27 цієї Конвенції держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.ч.7, 8 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду із дня пред`явлення позову.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка і відповідач є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає з матір`ю. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина є неповнолітньою та потребує догляду та утримання, знаходиться на утриманні матері. Відповідач щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини заперечень не надав.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття; позивачка, мати неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , займається його вихованням, повністю його утримує, а відповідач, батько дитини, ухиляється від виконання своїх зобов`язань по її утриманню; суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд враховує усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, враховує стан здоров`я дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення, враховує, що обов`язок по утриманню дитини покладається на обох батьків неповнолітньої дитини, що відповідач проти позовних вимог заперечень не надав, і приходить до висновку, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню повністю у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи з 12.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі ст.430 ЦПК України, рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову.

Керуючись ст.ст.79,91,180-184,191,194 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 133, 247, 259, 260, 264-265, 273, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Інзівка Приморського району Запорізької області, працює на КСП «Приморський», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Приморськ Приморського району Запорізької області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 березня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.Інзівка Приморського району Запорізької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , у дохід держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: