Дата документу 04.06.2019 Справа № 336/8111/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 336/8111/18Головуючий у 1-й інстанції Дацюк О.І.
Пр. № 22-ц/807/1876/19Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року про відкриття провадження у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» (далі - Банк) на бездіяльність та рішення старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Сокіної Юлії Юріївни, боржник ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Банк в особі представника Матвійчука О.В . поштою звернувся до суду із вищезазначеною скаргою на бездіяльність та рішення державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Сокіної Ю.Ю.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи 27 грудня 2018 року визначено суддю Голубкову М.А. (а.с. 1).

В порядку повторного автоматизованого розподілу 27 лютого 2019 року суддею Дацюк О.І. у цій справі замінено суддю Голубкову М.А. у зв`язку із звільненням останньої у відставку.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року (а.с. 52-53) вищезазначену скаргу Банку у цій справі повернуто заявникові.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, Банк у своїй апеляційній скарзі (а.с. 56-69) просив ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати, направити справу для розгляду вищезазначеної скарги до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Указом Президента України «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» від 29.12.2017 року №452/2017 ліквідовано зокрема: Апеляційний суд Запорізької області та утворено Запорізький апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Запорізьку область з місцезнаходженням у місті Запоріжжі.

Указом Президента України № 297/2018 від 28.09.2018 «Про переведення суддів» судді Апеляційного суду Запорізької області переведені до Запорізького апеляційного суду, який почав роботу з 05 жовтня 2018 року.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї заяви визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Маловічко С.В. (а.с. 73).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 03 травня 2019 року (а.с. 80), справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 2 ЦПК України (а.с. 84).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Учасники цієї справи своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу станом на час її розгляду апеляційним судом не скористались.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, у період з 20.05.2019 року по 03.06.2019 року суддя-доповідач Гончар М.С. перебувала у відпустці (а.с. 85-86).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, повертаючи скаргу Банку у цій справі, керувався ст. ст. 185, 353 ЦПК України та виходив із наступного.

Від імені позивача позовну заяву підписано та подано Матвійчуком О.В .

Ст. 58 ч. 3 ЦПК України визначає, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Як вказує ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:

1) довіреністю фізичної або юридичної особи;

2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Відповідно до доданої до скарги довіреності уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» уповноважив адвоката Матвійчука О.В. представляти інтереси Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна».

Водночас, при перевірці відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України виявлено, що в Єдиному реєстрі адвокатів України відомості про адвоката Матвійчука О.В. відсутні.

Ст. 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Відомості, що підлягають внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, включаються до нього не пізніше дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону відповідної інформації, крім випадків, установлених цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відомості про адвоката Матвійчука О.В. в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні, тож у суду немає підстав вважати, що така особа дійсно набула в установленому порядку право на здійснення адвокатської діяльності та, відповідно, може бути представником юридичної особи у цивільній справі.

Як вказував Європейський суд з прав людини у рішенні «Креуз проти Польщі» за заявою № 28249/95 від 19.06.2001 «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.

Як вказує ст. 185 ч. 4 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку, що скарга підписана та подана особою, яка не має процесуальної дієздатності на представлення інтересів скаржника, що є підставою для повернення скарги.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Згідно із ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 177 ч. 7 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Встановлено, що 21 грудня 2018 року поштою (а.с. 32-34) Банк звернувся до суду із вищезазначеною скаргою. Скарга підписана та подана до суду представником Банку - Матвійчуком О.В. за довіреністю, оригінал якої долучений до скарги Банку (а.с.31), що у тому числі підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с. 32-33)

Дана довіреність видана Банком в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію Банку Гулей О.І. 13 вересня 2018 року, була чинною до 21 квітня 2019 року, тобто у тому числі на час подачі вищезазначеної скарги до суду 21 грудня 2018 року, та надавала Матвійчуку О.В. , як представникові Банку, право представляти інтереси Банку з наданням прав, передбачених законодавством…, в тому числі, подавати, підписувати, пред`являти та підтримувати скарги в судах всіх інстанцій (а.с. 31).

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», відповідно до якого Конституцію України доповнено статтями 131-1 та 131-2 щодо здійснення представництва у судах.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 131-1 та ст. 131-2 Конституції України представництво виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 01 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 01 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 01 січня 2019 року (підпункт 11).

Встановлено, що вищезазначена скарга Банку подана до суду поштою 21 грудня 2018 року, фактично надійшла 27 грудня 2018 року (а.с.2), тобто ще до 01.01.2019 року (а.с. 32-34).

При вищевикладених обставинах, безпідставними є висновки судді суду першої інстанції про те, що Матвійчук О.В. на підставі вищезазначеної довіреності є особою, яка не мала процесуальної дієздатності на представництво інтересів Банку, як скаржника у цій справі, та що були підстави для повернення вищезазначеної скарги Банку, передбачені ст. 185 ч. 4 ЦПК України.

Крім того, встановлено, що на день подачі 21 грудня 2018 року вищезазначеної скарги Банку Матвійчук О.В . був адвокатом (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КВ №6159 09 серпня 2018 року на підставі рішення Ради адвокатів міста Києва від 26.07.2018 року №16, копія а.с. 44), про що було прямо зазначено у довіреності цього представника, яка додавалась до скарги (а.с.31).

В силу вимог ст. 62 ч. 4 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За судовою практикою нового Верховного Суду повноваження адвоката є підтвердженими, якщо на додаток до документу, останній надав хоча б один з документів, передбачених ст. 62 ч. 4 ЦПК України: довіреність або ордер.

Належні, допустимі докази того, чому немає відомостей про адвоката Матвійчук О.В. в Єдиному реєстрі адвокатів України, ведення якого забезпечує Рада адвокатів України (а.с.51), у матеріалах цієї справи відсутні.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу, ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах.

Допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення ухвали, що перешкоджає подальшому розгляду цієї справи, та в силу вимог ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також встановлено, що Банком при подачі вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду було сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн. (а.с. 78).

Однак, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції з передачею справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного із розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції у подальшому за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 141, 367, 369, 371-372, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Петрокоммерц-Україна» задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2019 року у цій справі скасувати.

Направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 04.06.2019 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Кочеткова І.В.Маловічко С.В.