Справа № 644/3425/19
УХВАЛА

іменем України

27 травня 2019 року м. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова Ізмайлов І.К., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та , як посадової особи підприємства «АМВА» ХОГО СУОІ порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України, одночасно у нього вилучені печатка та установчі документи та накладено арешт на рахунок підприємства, що унеможливило подальшу трудову діяльність на підприємству був відстороненій від посади.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.01.2007 року його виправдано у вчиненні злочину, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 366 КК України за відсутністю в діях складу злочину. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 05.05.2010 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Зазначив, що шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодування на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

В зв`язку з наведеним, на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» просив у місячний термін витребувати від відповідних державних і громадських організацій всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру втраченого ним заробітку та винести відповідну ухвалу, із зазначенням: змісту вимог про стягнення заробітку за весь час відсторонення від роботи; докладний розрахунок втраченого ним заробітку з посиланням на документи, на підставі яких проведено розрахунок (розмір середньомісячного заробітку, період протягом якого громадянин був відсторонений від попередньої посади, суму податків, що підлягає утриманню за цей період часу, підсумкова сума, що підлягає виплаті в рахунок втраченого заробітку; загальну суму, що підлягає виплаті в рахунок відшкодування втраченого заробітку і порядку її виплати; порядок і термін оскарження і оскарження ухвали.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Зважаючи на принцип диспозитивності, встановлений ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи неінакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1, п.5, п.8 ч. 3 ст. 175 та ч. 5 ст. 177 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Посилання позивача на приписи ст. 12 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» в частині визначення розмір відшкодовуваної шкоди судом, що розглядав справу у першій інстанції не відповідають п.п. 1, 3, 4 ст.ст. 3 та ст. 1 зазначеного Закону і не може розглядатися як позовна вимога.

Разом із тим, позовна заява не відповідає наголошеній вище вимозі цивільного процесуального законодавства.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках. При цьому суд роз`яснює позивачу про те, що зміст позовних вимог має бути викладений чітко і зрозуміло.

Проте всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивачем не викладено зміст позовних вимог.

Встановлення розміру заробітку та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій не є позовною вимогою.

Частиною 1 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення заробітної плати, залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позову, протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали і роз`яснити, що інакше позовна заява вважатиметься неподаною, і буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя - І.К. Ізмайлов