ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року

м. Харків

справа № 643/920/17

провадження № 22-ц/818/3704/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Котелевець А.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

учасники справи:

заявник приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович,

боржник ОСОБА_1 ,

стягувач ОСОБА_2 Валентинович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року, постановлену у складі судді Ференчук О.В.,

УСТАНОВИВ:

У травні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович (надалі Приватний виконавець) звернувся до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , в якій перебуває майно боржника ОСОБА_1 .

Подання мотивоване тим, що на виконанні у Приватного виконавця знаходиться зведене виконавче провадження № 58193100 з виконання виконавчих листів № 643/920/17, виданих 17.01.2019 Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу у загальному розмірі 252 139,90 грн. 24.01.2019 Приватним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами № 643/920/17 та об`єднано їх у зведене виконавче провадження. З метою забезпечення виконання рішення суду, Приватним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та були направлені запити до правовстановлюючих організацій. Приватним виконавцем також неодноразово здійснювались виходи за адресою боржника, а саме: АДРЕСА_2 , проте потрапити до приміщення не виявилось можливим, оскільки боржник відмовився впускати Приватного виконавця, двері помешкання були зачинені, про що були складені відповідні акти. Боржник ухиляється від виконання судового рішення, законні вимоги приватного виконавця ігнорує.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року подання Приватного виконавця залишене без задоволення.

Ухвала суду мотивована тим, що приватним виконавцем не надано достатньо доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду, а надані копії актів як доказ наявності перешкоди для потрапляння до приміщення не є належними та достатніми доказами, оскільки складені за відсутності свідків, понятих та інших учасників виконавчого провадження.

В апеляційній скарзі приватний виконавець Кудряшов Д.В., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обов`язкова присутність понятих під час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні визначена ч.2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» та містить вичерпний перелік таких випадків. Крім того, суд не взяв до уваги, що приватним виконавцем неодноразово та завчасно направлялись боржнику письмові вимоги щодо зобов`язання боржника знаходитись дома та забезпечити доступ до квартири, проте вимога не виконувалась. Боржник продовжує ухилятись від виконання судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Посилається на те, що Приватним виконавцем не надано доказів того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду. Рішення суду боржником виконується, щомісячно з заробітної плати здійснюються відрахування в розмірі 20 %. Крім того, ОСОБА_1 була подана заява до Московського районного суду м. Харкова про перегляд заочного рішення від 20.09.2018, яка була прийнята до розгляду та про що було повідомлено Приватного виконавця. З приводу примусового проникнення до житла боржника, то Приватному виконавцю раніше вже було відмовлено у задоволенні його подання ухвалою суду від 19.03.2019. ОСОБА_1 позбавлена можливості надати доступ до квартири АДРЕСА_1 , оскільки не є власником зазначеної квартири. Отже, приватний виконавець зловживає своїми правами, здійснює психологічний тиск та залякування боржника та не надає доказів ухилення боржника від виконання рішення суду.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стаття 18 Закону містить перелік обов`язків і прав виконавців, обов`язковість вимог виконавців, зокрема пунктом 4 частини 3 ст.18 передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Крім того, Законом передбачено, що рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла, проте це не дало результатів.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України й міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відмовляючи приватному виконавцю у задоволенні подання про примусове проникнення до житла, суд правильно керувався вимогами ст. 30 Конституції України, ст. 439 ЦПК України та обґрунтовано виходив того, державним виконавцем не надано достатніх доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

Матеріали справи містять дані по здійснення приватним виконавцем виконавчих дій з примусового виконання зведеного виконавчого провадження № 58193100. В рамках зазначеного виконавчого провадження здійснюється виконання виконавчих проваджень № 58168998, № 58169005, № 58169012, № 58169020, № 58169026, № 58169032, № 58169041 (а.с. 65), відкритих за виконавчими документами про стягнення з ОСОБА_1 грошових сум.

Згідно даної копії трудової книжки (а.с. 118-121) ОСОБА_1 з 2017 року працює в представництві «Євромедекс Франс». З довідки представництва «Євромедекс Франс» (а.с. 117) вбачається, що на виконання виконавчого провадження № 58169041 із заробітної плати ОСОБА_1 утримується 20 відсотків нарахованих грошових коштів, після утримання податків та зборів. Зазначені кошти перераховуються на реквізити приватного виконавця.

Зазначене свідчить, що боржник здійснює дії направлені на виконання рішень суду. Висновки суду відповідають встановленим у справі обставинам і вимогам закону. Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують. Тому підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду про відмову у задоволенні подання про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Дмитра Вячеславовича залишити без задоволення.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 28 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді А.В. Котелевець

Р.М. Піддубний