Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1348/15-ц Головуючий у 1-й інст. Драч Ю. І.
Категорія 3 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/1348/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Гаркуша О.Л., про визнання заповіту недійсним

та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на її частку

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту належності квартири на праві власності

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2019 року, яка постановлена під головуванням судді Драча Ю.І. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 . Просить визнати недійсним заповіт від 29 квітня 2013 року, складений від імені ОСОБА_4 на ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу та зареєстрований у реєстрі за № 450 (цивільна справа №296/1348/15-ц). Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , із яким вона проживала як дружина спільно однією сім`єю 42 роки. Після його смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка була придбана ними за спільні кошти у 2008 році під час проживання однією сім`ю. Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулася до нотаріуса, але з`ясувалося, що за заповітом на квартиру приватним нотаріусом Гаркушею О.Л. заведена спадкова справа за заявою племінниці чоловіка ОСОБА_2 Оригінал заповіту вона не бачила, але змогла отримати його ксерокопію, із якої не зрозуміло, чи підписував заповіт ОСОБА_4 , оскільки підпис розмитий. Вона проживала із спадкодавцем та доглядала за ним до часу його смерті, але він не казав їй про наявність заповіту, а також наміру заповісти квартиру племінниці, що викликає у неї обґрунтований сумнів, чи підписував ОСОБА_4 заповіт.

У лютому 2015 року ОСОБА_1 також звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 14 червня 1980 року по 16 лютого 2014 року, тобто по день смерті останнього; визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю її та ОСОБА_4 та визнати за нею право власності на Ѕ частину даної квартири (цивільна справа №296/1349/15-ц).

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 15 жовтня 2015 року цивільні справи об`єднані в одне провадження (а.с.93 т.1).

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 . Просить встановити факт належності квартири АДРЕСА_1 , на праві особистої приватної власності ОСОБА_5 . Зі змісту журналу судового засідання від 06 жовтня 2016 року вбачається прийняття судом першої інстанції даного позову до спільного розгляду як зустрічного (а.с.192 т.1). Відповідність дій положенням ст.ст.193 та 194 ЦПК України не обговорюється, оскільки розгляд даного питання виходить за межі доводів апеляційної скарги.

У квітні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, яке обґрунтовує тим, що у справі заявлений позов про визнання заповіту недійсним. Вимога обґрунтована сумнівами з приводу підписання заповіту ОСОБА_4 Так, згідно з табелем обліку робочого часу 29 квітня 2013 року спадкодавець, працюючи начальником служби охорони Приватного акціонерного товариства «Ліктрави», не був непрацездатним та не перебував у щорічній відпустці, а знаходився на робочому місці упродовж робочого дня з 08 до17 години. Окрім того, спадкодавець прожив із ОСОБА_1 42 роки, але він ніколи не повідомляв її про намір зробити розпорядження на ОСОБА_2 на випадок своєї смерті або принаймні про заповіт. Разом із тим, квартира, яка зазначена у заповіті, спільно придбана нею із ОСОБА_4 Отже, підозри з приводу того, що заповіт міг бути підписаний іншою особою є обґрунтованими, а тому для виключення будь-яких сумнівів належності підпису в заповіті померлому необхідно провести вказану експертизу.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2019 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 задоволено.

Призначено у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи поставлено питання: чи виконаний підпис у двох примірниках заповіту, посвідченого 29 квітня 2013 року від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л., зареєстрований у реєстрі за №450, ОСОБА_4 чи іншою особою?

У порядку ст.107 ЦПК України для забезпечення проведення експертизи у справі зобов`язано приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Гаркушу О.Л. надати експерту для огляду та використання при проведенні експертизи «примірник посвідченого нею 29.03.2013 року за реєстрових: номером 450 від імені ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 , який залишився у приватного нотаріуса та реєстр нотаріальних дій із записом про вчинення цієї реєстраційної дії за №450 та підписом ОСОБА_4 та примірник заповіту який був виданий на руки після його засвідчення і який знаходиться у спадковій справі відкритій 02.04.2014 року цим же приватним нотаріусом».

Надано експертам матеріали цивільної справи №296/1348/15-ц.

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність та обов`язок з оплати за проведення експертизи покладено на ОСОБА_1 . Роз`яснено сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Після зупинення провадження у справі визначено «строк проведення експертизи згідно чинного законодавства».

Роз`яснено порядок та строки оскарження ухвали в частині зупинення провадження у справі в апеляційному порядку.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції про призначення експертизи, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, що передбачено пунктом 12 частини першої ст.353 ЦПК України. Просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що призначаючи почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції виходив лише із предмета спору та характеру спірних правовідносин. Проте не врахував, що у тексті заповіту крім підпису спадкодавця міститься виконаний власноруч текст: «Цей заповіт мною прочитаний до підписання, відповідає моїм намірам і особисто мною підписаний о 14 год.40 хв.» «ОСОБА_4». Підстави позову про визнання заповіту недійсним не викликають сумніву в підписанні заповіту особисто ОСОБА_4 , оскільки наявність власноруч написаного заповідачем тексту доказами не спростовано. Довідка з місця роботи щодо знаходження спадкодавця 29 квітня 2013 року на робочому місці не виключає, що о 14 год. 40 хв. він міг підписати заповіт. Інших належних доказів неможливості спадкодавцем власноручно виконати підпис ОСОБА_1 не надала. Обсяг наданих експерту для дослідження матеріалів не відповідає Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, а експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи. Також суд не зазначив строк проведення експертизи, чим порушив завдання цивільного судочинства щодо своєчасного розгляду справи судом. Ухвала про призначення експертизи в судовому засіданні 25 лютого 2019 року не проголошувалася.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Із матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 (співмешканкою спадкодавця) заявлений до ОСОБА_2 (племінниці спадкодавця) позов, зокрема, про визнання заповіту недійсним, посвідченого 29 квітня 2013 року в нотаріальному порядку, за яким ОСОБА_4 на випадок своєї смерті заповів належну йому квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 .

Позов обґрунтований тим, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, оскільки ставиться під сумнів підписання заповіту ОСОБА_4

Цивільні справи розглядаються на засадах рівності сторін та їх змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своєї позиції. Сторонами не надані відповідні висновки експертів із питання, чи підписував ОСОБА_4 заповіт від 29 квітня 2013 року та для з`ясування цієї обставини, яка має значення для розгляду даної справи, необхідні спеціальні знання у сфері почеркознавства. Представником ОСОБА_1 заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Разом із тим, відповідно до змісту частини першої ст.104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, перелік матеріалів, що надаються для дослідження.

Частиною першою ст.107 ЦПК України врегульовано, що матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом (зі змісту першого речення цієї частини).

Окрім того, при призначенні експертизи суд з урахуванням думки учасників справи визначає, які саме матеріали необхідні для проведення експертизи (друге речення частини першої ст.107 ЦПК України).

Отже, правовий аналіз зазначених норм процесуального права дає підстави зробити висновок про те, що при призначенні експертизи судом саме останній з урахуванням думки учасників справи визначає перелік матеріалів, необхідних для проведення експертизи та надає дані матеріали експерту безпосередньо.

Проте, в ухвалі, що оскаржується, всупереч положень процесуального права суд зобов`язав приватного нотаріуса надати експерту для огляду та використання при проведенні експертизи примірник заповіту, що знаходиться у нотаріальній справі про посвідчення заповіту та реєстр нотаріальних дій, а також примірник заповіту, який знаходиться у спадковій справі.

Окрім того, пункт другий резолютивної частини ухвали виписаний некоректно, оскільки містить помилки щодо місяця, у якому посвідчений заповіт та імені ОСОБА_2. Також при призначенні експертизи суд не опрацював питання щодо надання експерту для дослідження вільних зразків підпису спадкодавця, а обмежився лише матеріалами цивільної справи, яка документів із такими зразками підпису спадкодавця не містить. Із власної ініціативи експерт не має права збирати матеріали для проведення експертизи.

Грубе порушення судом першої інстанції порядку призначення експертизи та збирання матеріалів для її проведення призвело до постановлення передчасної ухвали, яка відповідно до приписів ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, оскільки перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відносно не проголошення ухвали після видалення суду до нарадчої кімнати, а також не зазначення конкретного строку проведення експертизи не потребують правового обгрунтовання з огляду на вище викладене щодо її скасування, оскільки вже не мають правового значення, хоча у матеріалах справи міститься довідка про те, що учасники справи на проголошення ухвали не прибули та чинний Цивільно-процесуальний Кодекс України не передбачає приписів щодо обов`язкового зазначення в ухвалі про призначення експертизи строку її проведення.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,379,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 10 червня 2019 року.