Справа № 157/298/19
Провадження №2/157/140/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Гамули Б.С.,

з участю: секретаря Карпік Т.В.,

представника відповідача Савчука О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про зняття арешту з майна,

встановив:

15 лютого 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Надра», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ковельський міськрайонний відділ ДВС ГТУЮ у Волинській області, про зняття арешту з майна.

Свої вимоги обґрунтували тим, що 25 лютого 2010 року постановою державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу ДВС Мацюха Д.Ю. ВП №17625517 було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 та оголошено заборону на його відчуження на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі №2-2011/2009 про стягнення з неї в користь ПАТ КБ «Надра» 328 876,66 грн. боргу.

Крім того, постановою того ж державного виконавця ВП №31266231 від 15 лютого 2012 року було накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження на виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області у справі №2-2011/2009 про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Надра» 328 876,66 грн. боргу.

26 червня 2012 року державним виконавцем Ковельського міськрайонного відділу ДВС Мацюхом Д.Ю. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню №17625517 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а 30 грудня 2015 року цим же державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві по виконавчому провадженню №31266231 також на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Проте, державним виконавцем такої постанови винесено не було. На даний час будь-яких невиконаних зобов`язань перед Ковельським міськрайонним відділом державної виконавчої служби та державою в позивачів немає, що підтверджується витягами з автоматизованої системи виконавчого провадження.

Звернувшись до нотаріуса з метою продажу власного майна, позивачам було відмовлено, оскільки відповідно до п. 2.1. Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (Наказ 22.02.2012 № 296/5 Міністерства юстиції України) при підготовці до посвідчення правочинів про відчуження або заставу нерухомого майна нотаріусом перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

08 лютого 2019 року у відповідь на заяву позивачів від ЦНАП м. Ковель було надано Інформаційну довідку №155576891, де зазначено, що на все належне їм нерухоме майно накладено арешт.

Враховуючи наведене, позивачі зазначають, що оскільки відкритих виконавчих проваджень у Ковельському міськрайонному відділі державної виконавчої служби відносно них немає і вказані арешти не забезпечують виконання по жодному з проваджень, то арешт на все нерухоме майно не несе жодних юридичних наслідків та не має сенсу.

Посилаючись на викладені вище обставини, позивачі просять суд зняти арешт з усього належного їм нерухомого майна, накладений постановами державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Мацюха Д.Ю. ВП №17625517 від 25 лютого 2010 року, ВП №31266231 від 15 лютого 2012 року у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі виконавчого листа № 2-2011/2009, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області 15 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» в солідарному порядку 328 876,66 грн. боргу.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача ПАТ КБ «Надра» Савчук О.Г. в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2009 року на даний час залишається невиконаним, борг перед банком у сумі 328 876,66 грн. позивачами не погашено, тому підстав для знання арешту з належного їм нерухомого майна немає. Чи знаходиться на виконанні в даний час виконавчий лист, виданий на підставі зазначеного вище рішення суду, йому не відомо.

Представник третьої особи Ковельського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Сарапін В.І. в судове засідання не з`явився. У поданій до суду заяві зазначив, що відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виконавчі провадження були завершені, станом на 15 квітня 2019 року матеріали виконавчих проваджень знищено. Підстави для зняття арешту з майна у відділу відсутні.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2009 року в цивільній справі № 2-2011/09 з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ВАТ «Комерційний банк «Надра» стягнено в солідарному порядку 328 876,66 грн. боргу (а.с. 81). На виконання рішення суду 15 лютого 2010 року був виданий виконавчий лист № 2-2011/2009.

На підставі вказаного вище виконавчого листа постановою головного державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Мацюха Д.Ю. від 25 лютого 2010 року було відкрито виконавче провадження за № 17625517, якою також було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 Крім того, згідно з постановою цього ж державного виконавця від 15 лютого 2012 року було відкрито виконавче провадження № 31266231 та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження. Наведене підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження від 15 квітня 2019 року.

Разом із тим, із цього ж витягу з АСВП та інформації, наданої Ковельським МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області 15 квітня 2019 року, встановлено, що вказані вище виконавчі провадження завершені на підставі постанов головного державного виконавця Ковельського МРВ ДВС ГТУЮ у Волинській області Мацюха Д.Ю. про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 червня 2012 року та від 30 грудня 2014 року відповідно, винесених на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Станом на 15 квітня 2019 року матеріали виконавчого провадження знищені (а.с. 87-90). Питання про зняття арешту з майна не вирішувалося.

Також із матеріалів справи та пояснень представника відповідача було встановлено, що вказані вище виконавчі документи повторно на виконання до відділу не пред`являлися та на виконанні не перебувають.

У відповідності до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла станом на час вчинення вказаних виконавчих дій, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України та ст. 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини 1950 року держава Україна гарантує громадянам непорушність їхньої приватної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, наявність заборон на нерухоме майно позивачів у даному випадку є порушенням їх прав як власників цього майна, гарантованих їм державою Україна.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про підставність позовних вимог та необхідність зняття арешту з належного позивачам нерухомого майна, накладеного в рамках примусового виконання рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської від 17 грудня 2009 року в цивільній справі № 2-2011/09.

Суд не стягує з відповідача понесених позивачами судових витрат, оскільки такі вимоги не заявлялися.

Керуючись статтями 12, 81, 89, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 317, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України, статтями 50, 57 Закону України «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати арешт майна ОСОБА_1 , накладений постановою головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мацюха Дмитра Юрійовича про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника від 25 лютого 2010 року у виконавчому провадженні № 17625517, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-2011/2009, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області 15 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в солідарному порядку 328 876 (триста двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 66 копійок боргу.

Скасувати арешт майна ОСОБА_2 , накладений постановою головного державного виконавця Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Мацюха Дмитра Юрійовича про відкриття виконавчого провадження та арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15 лютого 2012 року у виконавчому провадженні № 31266231, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-2011/2009, виданого Ковельським міськрайонним судом Волинської області 15 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в солідарному порядку 328 876 (триста двадцять вісім тисяч вісімсот сімдесят шість) гривень 66 копійок боргу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до підпункту 15.5) пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування, ім`я, місцезнаходження, місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін: позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; позивач ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; відповідач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», вул. Січових Стрільців, 15, м. Київ, 04053, ; третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Ковельський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, вул. Кармелюка, 4, м. Ковель, 45008, .

Головуючий: Б. С. Гамула