ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1134/18
Провадження № 22-ц/4820/732/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю представника позивача ОСОБА_6

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/1134/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2019 року (повне судове рішення складено 01 лютого 2019 року, суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Тетяни Володимирівни, треті особи: об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Набережний квартал», Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Хмельницькій області, виконавчий комітет Хмельницької міської ради та товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут-Земвпоряд» про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача Барилюк О.А., дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_3 вказувала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , власником сусідньої квартири №14 є відповідач ОСОБА_2 . Позивачка зазначає, що квартири №№ 13, 14, 15 мають загальний коридор (тамбур), однак відповідач самочинно, без будь-яких погоджень здійснив перепланування тамбуру, добудувавши стінні прийоми та встановивши в тамбурі ще одні двері і використовує це приміщення одноособово. Як вказує ОСОБА_3 , ці дії ОСОБА_2 порушують правила співжиття в багатоквартирних будинках, зокрема таке перепланування ускладнює можливість відкривання вхідних дверей з обох боків та переміщення по тамбуру. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни в частині актуальної інформації щодо збільшення площі об`єкта нерухомого майна №01 були внесені приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. 03.10.2017 року. Проте позивачка вважає, що вказане рішення є незаконним, оскільки площа квартири відповідача збільшилася з 42,8 кв.м. до 46,5 кв.м. за рахунок приміщення загального користування. У зв`язку із чим ОСОБА_3 просила суд скасувати рішення приватного нотаріуса Нагорної Т.В. №37388741 від 03 жовтня 2017 року про внесення змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 в частині актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна, а саме збільшення його загальної площі до 46,5 кв.м. та зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні допоміжним приміщенням (тамбуром), що розташоване на четвертому поверсі між квартирами №13 та АДРЕСА_3 шляхом знесення (демонтажу) добудованих стінних пройомів, встановлених дверей та привести допоміжне приміщення (тамбур) до попереднього стану за власний рахунок.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2019 року позов задоволено. Рішення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Т.В. №37388741 від 03 жовтня 2017 року про внесення змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 01 в частині актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна, а саме збільшення його загальної площі до 46,5 кв.м., скасовано. Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні допоміжним приміщенням (тамбуром), що розташоване на четвертому поверсі між квартирами №13 та АДРЕСА_3 , шляхом знесення (демонтажу) добудованних стінних пройомів, встановлених дверей, та привести допоміжне приміщення (тамбур) до попереднього стану за власний рахунок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що посилання позивача на те, що частина допоміжного приміщення (тамбура), яке розташоване на четвертому поверсі між квартирами № 13 та АДРЕСА_3 є приміщенням загального користування не відповідає дійсності та не підтверджується належними і допустимими доказами. Крім того, апелянт вказує, що інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_4 встановлено, що будь-які самочинні перепланування, перебудови в межах квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_2 не проводилися. Тому, апелянт вважає, що позбавлення його права власності на належну йому частину квартири є грубим порушенням майнових прав відповідача й свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявлених позивачем вимог, у зв`язку із чим ОСОБА_2 просить суд скасувати оскаржуване рішення та у задоволені позовних вимог відмовити.

Представник позивача апеляційну скаргу не визнав і просить її відхилити, залишивши рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач та представник третіх осіб до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника ОСББ «Набережний квартал» та від представника виконкому Хмельницької міської ради надійшли клопотання щодо розгляду справи у їх відсутності. Інші учасники справи про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача та суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачка ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 Власником квартири АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 Вказані обставини підтверджуються Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 18, 24).

Згідно технічного паспорту на квартиру в житловому будинку АДРЕСА_3 від 24.07.2014 року, що належить ОСОБА_2 загальна площа її становить 42,8 кв.м., в тому числі наявний коридор площею 2,9 кв.м. (а.с. 11 -13).

Довідкою ЖБК «Зарічанський - 11/11» №24 від 16.07.2014 року підтверджується факт повної сплати ОСОБА_2 пайових внесків на будівництво квартири № 14 загальною площею 42,8 кв.м. в багатоквартирному житловому будинку з вбудовано - прибудованими торгово - офісними приміщеннями по АДРЕСА_1 (а.с.14).

Як слідує із технічного паспорту на квартиру в житловому будинку АДРЕСА_3 від 21.09.2017 року, власником якої є ОСОБА_2 загальна площа її становить 46,5 кв.м., в тому числі наявні два коридори площею 2,9 кв.м. та 3,7 кв.м. (а.с. 16 -17).

Згідно довідки ТОВ «ДОБОБУТ-ЗЕМВПОРЯД» про технічний опис об`єкта нерухомого майна від 21.09.2017 року на день первинної інвентаризації загальна площа квартири АДРЕСА_3 становила 42,8 кв.м., житлова площа 19,4 кв.м., а після проведення уточнюючих замірів загальна площа квартири становить 46,5 кв.м., житлова площа - 19,4 кв.м., що на підставі Наказу №127 від 24.05.2001 року «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна» та Наказу №404 від 09.08.2012 року Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, не є самочинним (а.с.15).

На підставі змін до технічної характеристики даної квартири рішенням приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Нагорної Т.В. №37388741 від 03.10.2017 року внесено зміни в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , щодо збільшення її загальної площі, а саме: 46,5 кв.м. (а.с. 18).

Звертаючись до суду позивачка вказала, що відповідач самочинно, без будь-яких погоджень із нею, як власницею сусідньої квартири, здійснив перепланування тамбуру, добудувавши стінні пройоми та встановивши в тамбурі ще одні двері і використовує це приміщення одноособово, чим чинить їй перешкоди, а саме: ускладнюється можливість відкривання вхідних дверей квартири позивача та переміщення по тамбуру (а.с.4-10).

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 02 березня 2004 року

№ 4 в аспекті конституційного звернення і конституційного подання положення частини першої статті 1, положення пункту 2 статті 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» треба розуміти так: допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності».

В силу ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку.

При порівнянні технічної документації від 24.07.2014 року і технічної документації від 21.09.2017 року на квартиру АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_2 та з врахуванням довідки ЖБК «Зарічанський - 11/11» № 24 від 16.07.2014 року, довідки про технічний опис об`єкта нерухомого майна від 21.09.2017 року та поверхового плану багатоповерхового 60-ти квартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгово - офісними приміщеннями (архітектурна частина) (а.с.11-18, 79) встановлено, що збільшення загальної площі зазначеної квартири відбулося в результаті приєднання відповідачем до загальної площі квартири № 14 розміром 42,8 кв.м. коридору площею 3,7.кв.м. за рахунок приміщення загального користування - загального коридору з ліфтовим холом багатоквартирного будинку, який в силу положень Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" є місцем загального користування, а отже є спільним майном співвласників багатоквартирного будинку.

Положеннями статті 383 ЦК України визначені права власників житлового будинку або квартири.

Одним з них є можливість власника квартири на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушення прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку ( ч. 2 ст. 383 ЦК України).

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_2 без законних на те підстав та без відповідних дозвільних документів за рахунок приміщення загального користування збільшив загальну площу квартири, власником якої він є, чим порушив права позивача. А тому і прийшов до вірного висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невірно оцінено план розміщення квартир в житловому будинку, адже цей план складено відносно багатоповерхового 60-ти квартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгово - офісними приміщеннями (архітектурна частина) по АДРЕСА_1 , натомість вимоги позивача стосуються приміщення по АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає їх безпідставними.

Так, судом першої інстанції у відповідності із вимогами ст. 89 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст. 76, 77, 79 ЦПК України було надано вірну оцінку цьому доказу, адже суд виходив з того, що вподальшому багатоповерховий 60-ти квартирний житловий будинок з вбудовано - прибудованими торгово - офісними приміщеннями за АДРЕСА_8, було перейменовано (змінено поштову адресу) на № 11 Л , що підтверджується листом ОСББ «Набережний квартал» за №177 від 30.10.2017 року (а.с.189). І відповідачем ця обставина спростована не була.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не здійснював самовільної добудови (перебудови) до власної квартири, що підтверджується довідкою про технічний опис об`єкта нерухомого майна від 21.09.2017 року спростовується іншими матеріалами справи.

Так технічна документація від 24.07.2014 року і технічна документація від 21.09.2017 року на квартиру АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 , довідка ЖБК «Зарічанський - 11/11» № 24 від 16.07.2014 року та поверховий план багатоповерхового 60-ти квартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими торгово - офісними приміщеннями (архітектурна частина) підтверджують, що збільшення загальної площі квартири відповідача відбулося без законних на те підстав в результаті приєднання останнім до загальної площі квартири розміром 42,8 кв.м. коридору площею 3,7.кв.м. за рахунок приміщення загального користування - загального коридору з ліфтовим холом багатоквартирного будинку.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що посилання в апеляційній скарзі на те, що позбавлення ОСОБА_2 права власності на належну йому частину квартири є грубим порушенням його майнових прав і свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог є голослівними, адже довідка ТОВ «Добробут - Земвпоряд» про технічний опис об`єкта нерухомого майна від 21.09.2017 року не свідчить про те, що збільшення відповідачем площі квартири відбулося не за рахунок приміщень загального користування.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 30 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк