Ухвала

25 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 442/685/18

провадження № 61-3309ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора, про визнання недійсними договорів довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2019 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не у повному обсязі сплачено судовий збір.

За змістом частини 3 статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України

«Про судовий збір» (в редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (704,80 грн).

У разі, коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

При пред'явленні позову позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру (визнання недійсними договорів довічного утримання від 26 грудня 1984 року, 03 березня 1987 року та 25 липня 1987 року), ставка судового збору, яка підлягала сплаті за подання позовної заяви становить 2 114,40 грн (704,80х3) та відповідно за подання касаційної скарги - 4 228,80 грн (2 114,40х200%).

До касаційної скарги заявником додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 410 грн 00 коп.

Таким чином, за подання касаційної скарги, заявнику необхідно доплатити судовий збір у сумі 2 818 грн 80 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва/Печерський район, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: 6007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 квітня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 20 березня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик