Провадження № 2/734/563/19 Справа № 734/1486/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 травня 2019 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської областї, в складі:

головуючого-судді Бараненко С.М.,

за участю:

секретаря судових засідань Москалюк О.Є.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, мотивуючи позов тим, що 02 листопада 1996 року виконавчим комітетом Білейківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який безперервно тривав до 04 травня 2016 року.

У шлюбі Позивач і Відповідач мають двох спільних дітей - ОСОБА_4 , 1997 року народження та ОСОБА_5 2006 року народження.

Під час перебування у шлюбі Позивач і Відповідач також набули у спільну власність певне майно.

04 травня 2016 року рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області шлюб між Позивачем і Відповідачем розірвано.

Під час шлюбу Позивачем і Відповідачем, окрім іншого майна, набуто у спільну власність нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1067 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 20.

Вказана земельна ділянка набута у власність на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2015 року, укладеного між Продавцем ОСОБА_6 і Покупцем ОСОБА_2 (Відповідачем), посвідченого приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Рожець А.П.

Наданий час вартість цієї земельної ділянки становить 68 063,93 грн. (шістдесят вісім тисяч шістдесят три гривні) 93 гривні, що підтверджується Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 22 березня 2019 року, виготовленого у Козелецькому районному відділі Держгеокадастру Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області.

Відповідно до чинного законодавства України спірна земельна ділянка кадастровий номер НОМЕР_1 , що розташована по АДРЕСА_1 - є майном спільної сумісної власності Позивача і Відповідача в рівних частинах, однак ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не змогли досягнути домовленості про порядок поділ цього майна (земельної ділянки).

В зв`язку з напруженими відносинами між позивачем та відповідачем виникла необхідність розділити спільне майно в судовому порядку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти його задоволення.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.23, 24 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. за №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.60, 69 СК, ч.3 ст.368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст.325ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Частиною 3 ст.368ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.60 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61Сімейного КодексуУкраїни визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 63Сімейного КодексуУкраїни передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

При розгляді справи судом встановлено, що між сторонами дійсно існує спір з приводу поділу спірного майна земельної ділянки.

Згідно матеріалів цивільної справи, факт розірвання шлюбу підтверджується копією рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04.05.2016 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Факт набуття у власність вказаної вище земельної ділянки 27.11.2015 також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до записів якого - право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 27.11.2015 зареєстровано на праві приватної власності на ОСОБА_2 та договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ОСОБА_2 ..

Так, положеннями ст.70 СК України, визначено, що частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При цьому право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об`єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов`язками, якщо інше не встановлено домовленості між ними.

Згідно із ст.71 Сімейного кодексуУкраїни майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.4 ст.71 Сімейного кодексуУкраїни присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Як зазначено в абзацах 4, 5, 6 п.30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. за №11, при вирішення спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами 2,3 ст.70СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив, чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу. Рішення суду повинно містити мотиви та обґрунтування відступу від засади рівності часток подружжя у їхньому спільному майні. Інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дочки, сина або другого з подружжя, що заслуговують на увагу, можуть враховуватися судом при визначенні способу поділу спільного майна в натурі й у тому разі, коли суд не відступив від засади рівності часток.

Враховуючи вищевикладене, суд остаточно приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 витрати по оплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 19, 81, 82, 258-260, 263-265, 273, 352, 354-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, ст.ст. 60, 61, 963, 69-71 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду № 11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", суд-

В И Р І Ш И В:

позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати земельну ділянку площею 0,1067 га. кадастровий номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 - об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Поділити порівну між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1067 га. кадастровий номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 20, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 - по 0,05335 га., виділивши ОСОБА_3 ту її частину, яка межує із земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки фізичної особи платника податків НОМЕР_3 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення в повному обсязі виготовлене « 31 » травня 2019 року.

Головуючий суддя С.М. Бараненко