Справа № 737/432/19
Проваждення № 2/737/206/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А.С.
секретар судового засіданняЮрченко М.М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/432/19
за позовомОСОБА_1
до третя особа Куликівської селищної ради Державний нотаріус Чернігівської районної державної нотаріальної контори Завалієва В.В.
провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування
учасники справи та представники:
позивачне з`явився
представник відповідачане з`явився
третя особа не з`явилась

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала разом з нею онукою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її дід ОСОБА_3 , який був головою домогосподарства в АДРЕСА_1 , після його смерті головою домогосподарства була ОСОБА_2 . Дід та баба входили до складу колгоспного двору. Заповітів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не залишили. Після смерті ОСОБА_2 вона звернулась з заявою про прийняття спадщини, є спадкоємцем п`ятої черги, інших спадкоємців немає. До спадкового майна входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлі дід та баба за життя не оформили відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину.

Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від Чернігівської районної державної нотаріальної контори надійшла заява про проведення судового засідання без участі їх представника, проти задоволення позову заперечень не надано.

Позовна заява надійшла до суду 17 квітня 2019 року та залишена без руху.

Виправлена позовна заява надійшла до суду 07.05.2019, ухвалою судді від 11.05.2019 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 04 червня 2019 року.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7)

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 43).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 163 від 07.05.2019 року, ОСОБА_3 був головою домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , будинок 1970 року забудови, на 1991 рік являвся колгоспним двором (а.с.40).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 152 від 15.04.2019 року, ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_1 , разом з нею була зареєстрована онука ОСОБА_1 (а.с.15).

ОСОБА_4 являється онукою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, свідоцтвом про народження її матері ОСОБА_5 , та свідоцтвом про укладення шлюбу між позивачкою та ОСОБА_6 (а.с. 8-14, 41,42).

Згідно зі ст. 1265 Цивільного кодексу України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Згідно з інформацією, наданою Куликівською районною державною нотаріальною конторою після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 28 ІНФОРМАЦІЯ_3 була заведена спадкова справа № 44/2018. Із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_7 онука спадкодавця, яка прийняла спадщину. Дочка спадкодавця ОСОБА_8 спадщину не прийняла. На ім`я ОСОБА_8 були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належні спадкодавцю земельні ділянки (а.с.50)

Таким чином, позивач являється єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 за законом, яка прийняла спадщину. Наявності інших спадкоємців судом не встановлено.

З відповіді в.о. держаного нотаріуса Куликівської районної державної нотаріальної контори Завалієвої В.В. від 05.04.2019 року, вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.23).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 92 від 02.04.2019 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 22).

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1970 році (а.с. 25-27).

Згідно з витягами з погосподарських книг за 1996-2000 Бакланово-Муравійської сільської ради головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 область АДРЕСА_1 , був ОСОБА_3 , дружина- ОСОБА_2 . У погосподарський книзі за 2001-2005 роки наявні відомості про онуку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_7 (а.с.19-21).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно із частиною першою статті 120, статтею 123 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» ці діяли до 01.07.1990 року, після чого застосовуються загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору.

Статтею 1226 ЦК України (2003 року) встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Таким чином, члени колгоспного двору ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_2 мали рівні права на домоволодіння в АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_3 його дружина ОСОБА_2 на загальних підставах успадкувала частку покійного чоловіка та була власником домоволодіння вцілому.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обгрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до 05.08.1992 року побудували будинок за адресою: АДРЕСА_2 , але за життя не отримали правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на зазначений будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу Українисуд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на житловий будинок загальною площею 79,7 кв.м, житловою площею 43,2 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб Б-1, прибудова а-1, ганок а-1, сараї В-1 ) садиби АДРЕСА_2 в порядку спадкування за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 04 червня 2019 року.

Суддя А.С. Лібстер