Справа № 645/314/19
Провадження № 2/645/835/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Горпинич О.В.,

секретар судового засідання Кривеженко М.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Харкова клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2, в якому просить суд: поновити його на посаді бариста у ФОП ОСОБА_2, виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.12.2018 року та стягнути з ФОП ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 просив закрити провадження по справі, посилаючись на те, що станом на 12.02.2019 року відповідачем припинено підприємницьку діяльність як фізичною-особою підприємцем. Як вбачається, предметом спору в цій справі є трудові відносини між фізичною особою-підприємцем як роботодавцем та позивачем, як робітником. В звязку із припиненням ОСОБА_2 підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця, він втратив статус роботодавця та не може здійснювати поновлення на роботі та виплату середнього заробітку, тобто трудові правовідносини на дату розгляду справи між позивачем та відповідачем обєктивно існувати не можуть, в звязку з чим просив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити провадження по справі.

Присутній в судовому засіданні відповідач клопотання про закриття провадження підтримав та просив суд його задовольнити.

Позивач в судовому засіданні погодився з заявленим клопотанням.

Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 255 ЦПК України визначені підстави для закриття провадження у справі.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних-осіб підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України від 02.03.2019 року, ФОП ОСОБА_2 припинив свою підприємницьку діяльність 12.02.2019 року, номер запису: 2179592.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 01.03.2013 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спір фізичної особи, яка має статус суб'єкта підприємницької діяльності, у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов'язаний з господарською діяльністю, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Оскільки у разі припинення діяльності фізичної особи як суб'єкта господарювання провадження у господарській справі припиняється, то з часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, спори за участю такої фізичної особи-підприємця, у тому числі пов'язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася ним раніше, належить розглядати в порядку цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було порушено у господарському суді до настання таких обставин, оскільки за загальним правилом громадянин-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями належним йому майном і після припинення своєї підприємницької діяльності. Після припинення провадження у господарській справі з підстави, наведеної вище, спори за участю таких осіб підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог 51, 52 ЦК України у випадку припинення субєкта підприємницької діяльності - фізичної особи її зобовязання не припиняються, а залишаються за нею, як фізичною особою, оскільки фізична особа-підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном та часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням викладеного та положень ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі, оскільки відповідач був фізичною особою-підприємцем, діяльність якої припинив, а не юридичною особою і предмет спору на даний час наявний, а саме з приводу заявлених вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, а тому клопотання представника відповідача є передчасним.

Керуючись ст.ст. 255, 260, 261, 353 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди відмовити, як заявленого передчасно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 06 березня 2019 року.

Суддя -