Справа № 522/1513/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати відповідача здійснити перерахунок фактично наданих позивачу послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, та виключення із суми заборгованості позивача за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води належної йому квартири АДРЕСА_1 , заборгованості попередніх власників (споживачів), що виникла до 18 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до КП "Теплопостачання міста Одеси" про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати відповідача здійснити перерахунок фактично наданих позивачу послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, та виключення із суми заборгованості позивача за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води належної йому квартири АДРЕСА_1 , заборгованості попередніх власників (споживачів), що виникла до 18 жовтня 2018 року, та стягнення судових витрат.

Позов подано з підстав захисту прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності з 18.10.2018 року належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Після набуття зазначеної квартири у власність позивач дізнався, що станом на 01.10.2018р. по квартирі за вищевказаною адресою наявна заборгованість за надання послуг КП «Теплопостачання міста Одеси» у розмірі 31266,69 грн.

Позивач стверджує, що вищезазначений борг виник з вини попереднього власника квартири, але відповідач відмовляється здійснити перерахунок фактично наданих позивачу послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, та виключити із суми заборгованості позивача за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води належної йому квартири заборгованість попередніх власників, що і стало приводом для звернення до суду.

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси Єршової Л.С. від 04.02.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про захист справ споживачів шляхом зобов`язання вчинити дії, визначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В подальшому до суду не надходило заяви відповідача із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

У судове засідання позивач не з`явився, до початку розгляду справи по суті надав до суду письмову заяву, в якій підтримав позов та просив розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача надав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що КП «Теплопостачання міста Одеси» не згодне з вищевказаним позовом, оскільки право обліку заборгованості за надання послуг з теплопостачання належить до КП « Теплопостачання м. Одеси». Сама по собі вказівка в особовому рахунку про наявність заборгованості не тягне для позивача негативних наслідків, а у випадку непогашення заборгованості, чинним законодавством не передбачено припинення надання відповідачами зазначених послуг. При формуванні абонентської бази, відкриваються особовий рахунок із наданням індивідуального номеру, цифрова комбінація якого містить код вулиці, багатоквартирного будинку та квартири, значення яких не змінюються залежно від переоформлення особових рахунків на споживачів. Облік споживання теплової енергії по квартирі здійснюється з нарастаючим підсумком, незалежно від зміни власників, а зобов`язання відповідача в умовах неукладеного договору на теплопостачання виникає на підставі фактичного отримання послуги. Враховуючи викладене, відповідач вважає, що права позивача ним не порушені.

У судовому засіданні представник відповідача наполягав на відмові у задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що у позові необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності позивачу на праві власності з 18.10.2018 року належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12-13).

24 жовтня 2018 року ОСОБА_2 звернувся до КП «Теплопостачання міста Одеси» з заявою, в якій просив укласти з ним новий договір, без урахування боргів попереднього власника вищевказаної квартири (а.с. 14).

26.10.2018 року відповідачем ОСОБА_2 було надано відповідь (а.с. 15-16), відповідно до якої на підставі наданих документів, особовий рахунок № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1 , переоформлений на ім`я позивача з моменту набуття права власності. За період з 01.11.2006р. по 01.10.2018р. даний особовий рахунок був оформлений на ім`я ОСОБА_3 . За вказаний період заяв від інших власників про переоформлення особового рахунку на адресу підприємства не надходило, крім того, у листопаді 2013р. КП ЖКС «Черьомушки», підтверджувалась інформація щодо відкриття особового рахунку на дану особу, як власника. Попередній власник квартири ОСОБА_4 після придбання даної квартири з заявою та необхідними копіями документів для переоформлення особового рахунку та постановки на абонентський облік на адресу підприємства не звертався. На момент набуття ОСОБА_2 права власності станом на 01.10.2018р. по вказаному особовому рахунку існувала заборгованість у розмірі 31266,69 грн. Також відповідач зазначає, що під час придбання квартири позивач мав право з`ясувати чи наявна за вказаною адресою заборгованість за послуги теплопостачання.

Відповідно до Реєстру нарахувань та сплат за о/р заборгованість у розмірі 31266,69 грн. утворилась до моменту набуття позивачем квартири АДРЕСА_1 (а.с. 18-19).

Правовідносини стосовно сплати житлово-комунальних послуг та виконання договірних зобов`язань врегульовані ЦК України та Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживачем є фізична або юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово- комунальну послугу.

Згідно ч.1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. При цьому такими учасниками є: споживач, виробник, виконавець. Виробник може бути одночасно і виконавцем.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язується вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (виконати роботу, надати послугу, сплатити грошові кошти) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання свого обов`язку. При цьому законодавцем чітко визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України) та належними сторонами (ст. 527 ЦК України), тобто боржник має виконати свій обов`язок особисто, якщо інше не передбачено договором.

ОСОБА_2 не надав жодного доказу наявності дій з боку відповідача, які порушують його права як власника квартири позивача або споживача житлово-комунальних послуг. Відсутні відомості щодо відмови відповідача укласти з ним споживчий договір, напроти особовий рахунок № НОМЕР_1 квартири АДРЕСА_1 , переоформлений на ім`я ОСОБА_2 з моменту набуття права власності, що ним не заперечувалось. У суду відсутня інформація щодо наявності вимог до позивача з боку відповідача про стягнення відповідної заборгованості за житлово-комунальні послуги, на даний час у суду є відомості тільки про те, що вказана заборгованість відображається в рахунках на оплату.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений статтею 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Суд враховує, що такий спосіб захисту як зобов`язання відповідача здійснити перерахунок фактично наданих позивачу послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, та виключення із суми заборгованості позивача за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води належної йому квартири АДРЕСА_1 , заборгованості попередніх власників (споживачів), що виникла до 18 жовтня 2018 року, не передбачений законом.

Таким чином, вимога про визнання дій відповідачів щодо нарахування вартості послуг з теплопостачання з урахуванням суми боргу попереднього власника неправомірними, та зобов`язання відповідачів здійснити перерахунок оплати за надані комунальні послуги, не враховуючи борг попереднього власника квартири, не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право, а у цьому випадку таке не мало місце.

З урахуванням викладеного та, оскільки звернення до суду із позовом про зобов`язання виключення із суми заборгованості позивача заборгованості попереднього власника квартири, як спосіб захисту права, яке може бути порушено у майбутньому, не передбачено нормами Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.

Суд враховує, що зазначена правова позиція викладена у постанові апеляційного суду Одеської області від 18.12.2018 року по справі №520/15415/16-ц. При цьому Верховним Судом відмовлено у відкритті касаційного провадження по зазначеній справі.

Керуючись ст.ст. 1-2, 4, 5, 10, 11-13, 19, 43, 49, 76-82, 258-259, 263-264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про захист прав споживачів шляхом зобов`язання вчинити дії, а саме зобов`язати відповідача здійснити перерахунок фактично наданих позивачу послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, та виключення із суми заборгованості позивача за послуги централізованого опалення та постачання гарячої води належної йому квартири АДРЕСА_1 , заборгованості попередніх власників (споживачів), що виникла до 18 жовтня 2018 року, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.06.2019 року.

Суддя Л.С. Єршова