Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/279/19
провадження: 2/614/74/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

28.05.2019 року Борівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого Гуляєвої Г.М.

за участю: секретаря Євтіхієвої С.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Борова справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Борівської районної державної адміністрації Харківської області,

про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказала, що вона є матір?ю відповідача ОСОБА_3 , яка проживала разом з нею до 2014 р.

24.09.2011 р. відповідач народила сина ОСОБА_4 , який є онуком позивача і проживає з позивачем в її сім?ї з народження і по теперішній час.

З 2014 р. відповідач пішла з дому, з дитиною не проживає і ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, матеріально не забезпечує та не забезпечує необхідним харчуванням, медичним оглядом, лікуванням, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти. Відповідач взагалі проявляє байдужість до дитини.

У свідоцтві про народження онука позивача ОСОБА_4 батьком дитини зазначений ОСОБА_5 Але запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився згідно ч.1 ст.135 СК України - за прізвищем та громадянством матері, а ім?я та по батькові батька дитини записано за її вказівкою. Тому хто батько її малолітнього онука позивачу невідомо.

З 2014 р. місце проживання відповідача позивачу невідоме, а її неповнолітній онук ОСОБА_4 залишився без батьківського піклування та знаходиться на утриманні позивача і під її фактичною опікою.

З 29.11.2018 р. позивач перебуває на обліку кандидатів в опікуни, піклувальники служби у справах дітей Борівської РДА Харківської обл. за №49.

Позивач ОСОБА_1 у шлюбі не перебуває (вдова), є пенсіонеркою, отримує пенсію в розмірі 1566,26 грн., утримує підсобне господарство, обробляє земельну ділянку, проживає у власному 4-х кімнатному будинку з усіма комунальними зручностями за адресою: АДРЕСА_1 забезпечений всіма необхідними меблями та побутовою технікою, санітарний стан будинку задовільний, облаштована окрема кімната для проживання та виховання дитини. Позивач постійно займається вихованням свого неповнолітнього онука, проявляє турботу про його фізичний і духовний стан і розвиток, купує одяг, взуття та інші необхідні речі, забезпечує продуктами харчування. Вказує, що має все необхідне для виховання та утримання малолітньої дитини, засудженою (за кримінальними справами) не значиться та в розшуку не перебуває, за висновком про стан здоров`я протипоказань до опіки не має.

26.03.2019 р. ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 26.03.2019 р. звільнено позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. від 26.03.2019 р. витребувано від Борівської ДПІ Ізюмського управління ГУ ДФС у Харківській обл. інформацію про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_3

02.05.2019 р. ухвалою Борівського районного суду Харківської обл. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач та її представник підтвердили вищевикладене та підтримали позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 ; встановлення над ним опіки та стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь позивача на утримання ОСОБА_4

Відповідач в судове засідання не з`явилась та не повідомила суду причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить повідомлення через офіційний веб-сайт судової влади України.

3 особа: представник орагну опіки та піклування Борівської РДА Харківської обл. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідач по справі ухиляється від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.

В суді встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.11).

Крім того, в суді встановлено, що згідно довідки Департаменту інформаційних технологій МВС України, ОСОБА_7 станом на 22.10.2018 до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.12), згідно довідки (ОР 80 ВЗ) від 02.11.2018, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ Ізюмського об`єднаного управління ПФУ (а.с.13), згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, до складу сім`ї (зареєстрованих) за адресою: АДРЕСА_1 , входять: ОСОБА_1 (уповноважений власник майна), ОСОБА_4 . (онук) (а.с.14), згідно Висновку про стан здоров`я заявника ОСОБА_1 , остаточний висновок - атеросклеротичний кардіосклероз, ГБ ІІІ ст., 2 ст., ризик помірний (а.с.15), згідно Висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_4 , остаточний висновок - здоровий, соматика сколіоз грудного відділу хребта (а.с.16), згідно Характеристики учня 2 класу Шийківської ЗОШ І-ІІ ст.-філії ООЗ «Борівська ЗОШ І-ІІІ ст.№1 Борівської р/ради Харківської обл. ім. Героя Радянського Союзу В .С . Колісника» ОСОБА_4, мати останнього - ОСОБА_6 , в с. Шийківка, зі слів сусідів, не проживає з 2014 р., у вихованні дитини участі не бере, не забезпечує сина матеріально, взагалі не виконує своїх батьківських обов`язків; хлопчик знаходиться на утриманні своєї баби - ОСОБА_1 , яка цікавиться навчанням онука, допомагає йому у підготовці домашніх завдань, приділяє належну увагу у вихованні онука; постійно цікавиться успіхами ОСОБА_9 , регулярно відвідує батьківські збори, підтримує зв`язок з класним керівником; для повноцінного життя хлопчика створені сприятливі житлові умови, в будинку завжди чисто, учень забезпечений усим необхідним (а.с.17), згідно Свідоцтва про право власності від 07.11.2017 р., ОСОБА_1 є пережившою дружиною гр. ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить 1/2 частка у праві спільної сумісної власності на майно, набуте подружжям за час шлюбу; спільне сумісне майно подружжя складається з: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с.18), згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19), спадкоємцем майна ОСОБА_10 є його дружина - ОСОБА_1 , спадщина складається з 1/2 частки житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, який знаходиться в АДРЕСА_1 .; що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2017 р. (а.с.20), ОСОБА_1 є власником 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.21), ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .; що підтверджується копією Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с.22-24), ОСОБА_1 звернулася до служби у справах дітей Борівської РДА щодо позбавлення батьківських прав її дочки ОСОБА_6 відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 та залишення їй на тимчасовому влаштуванні онука, що підтверджується копіями заяв від 26.11.2018 та 29.11.2018 (а.с.25,26), згідно копії заяви ОСОБА_1 начальнику служби у справах дітей Борівської РДА, її дочка ОСОБА_6 не проживає з ними з 2014 р., вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає (а.с.27), ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 , в домоволодінні своєї баби ОСОБА_1 , мати хлопчика ОСОБА_6 не проживає в с.Шийківка з 2014 р., за дитиною не доглядає, матеріально не забезпечує, не цікавиться своєю дитиною, не виконує материнські обов`язки; ОСОБА_4 повністю знаходиться на утриманні своєї баби ОСОБА_1 , яка турбується про нього, хлопчик завжди доглянутий; на подвір`ї та у будинку ОСОБА_11 затишно та чисто, створені всі умови для належного виховання та життя; що підтверджується копіями заяв сусідів ОСОБА_1 - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с.28,29), ОСОБА_1 своєчасно звертається за медичною допомогою та консультацією, що стосується здоров`я дитини; що підтверджується копією інформації лікаря ОСОБА_14 (а.с.30), ОСОБА_6 не проживає в с.Шийківка з 2014 р., за дитиною ОСОБА_4 не доглядає, матеріально не забезпечує, не цікавиться ним та не виконує материнські обов`язки; хлопчик знаходиться на утриманні своєї баби ОСОБА_1 , завжди доглянутий, охайний, навчається в 2-ому класі Шийківської ЗОШ; зауважень до помешкання немає, завжди чисто, охайно, баба дуже турбується онуком; що підтверджується інформацією депутата Борівської с/ради Нікітенко Г.В. (а.с.31), згідно Висновку служби у справах дітей Борівської РДА від 29.11.2018, вважати за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6 у відношенні своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 ; вважати можливим бути опікуном ОСОБА_1 над малолітньою дитиною ОСОБА_4 у разі позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_6 (а.с.32-34), ОСОБА_1 може бути призначена опікуном над малолітньою дитиною, що підтверджується Висновком органу опіки та піклування Борівської РДА від 10.12.2018 (а.с.35-36), відповідно до Висновку орагну опіки та піклування Борівської РДА від 24.01.2019, вважати за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_6 у відношенні своєї малолітньої дитини ОСОБА_4 (а.с.37-38).

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з правилами ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Суд погоджується з висновками органу опіки та піклування Борівської РДА щодо можливості бути опікуном ОСОБА_1 та щодо можливості позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 у відношенні своєї малолітньої дитини ОСОБА_4

В судовому засіданні встановлено, що відповідач - матір дитини ОСОБА_4 без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню. Дитина проживає з бабою, яка нею опікується.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 12 Закону України "Про охорону дитини" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року за № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з незалежних від неї причин.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров`я, самоповагу і гідність дитини.

Також згідно Конвенції про права дитини суд бере до уваги, що, як зазначено в Декларації прав дитини, "дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження".

За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Суд ухвалює судове рішення щодо малолітніх, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3, 27 Конвенції ООН про права дитини.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття, позбавлення батьківських прав не припиняє такого обов`язку.

За вимогами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, при чому ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, при цьому, мінімальний розмір аліментів згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком встановлених випадків. Однак, врівноважуючи позиції сторін, законодавець обмежує максимально можливий розмір аліментів для дитини10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження належними та достатніми доказами той факт, що відповідач ОСОБА_6 ухиляється та свідомо нехтує своїми обов`язками щодо виховання та утримання своєї малолітньої дитини. А також бере до уваги, що позбавлення батьківських прав відповідача дасть позитивний результат у долі її малолітньої дитини, яка може настати для неї, бо в такому разі дитина буде мати можливість на законних підставах проживати з опікуном, яка буде здійснювати належний догляд за нею та виховувати її. На підставі чого суд вважає за потрібне позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї на користь особи, яка буде опікуватись дитиною - ОСОБА_1 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4

При визначені розміру аліментів та матеріальних можливостей ОСОБА_6 судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

Разом з тим, на час ухвалення судового рішення суду не повідомлено ні позивачем, ні відповідачем відомостей щодо: стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; відсутності/наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, батьків, дочки, сина; наявності/відсутності рухомого та/або нерухомого майна; грошових коштів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Позивачем не надано доказів здійснення витрат платником аліментів, у тому числі, на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив з наступного.

Оскільки позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», а також положення ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_6 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1536,80 гривень, враховуючи вирішення судом двох самостійних вимог.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

У відповідності до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили підлягає направленню до державного органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Суд вважає за необхідне роз?яснити ОСОБА_6 що у відповідності до ст. 169 СК України, особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст.4,12,81,141,263-265,280-282,430 ЦПК України, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.58,60 ЦК України, ст.ст.19,150,151,164,165,166,180,183,191,192 СК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис за №60 в Книзі реєстрації народжень від 18.10.2011 р., виконаний Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Борівського районного управління юстиції Харківської області.

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Шийківка Борівського району Харківської області, ІН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі однієї чверті від її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду 19.03.2019 р. і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1536,80 грн. на користь держави.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Повний текст рішення складено 30.05.2019 р.

Головуючий Гуляєва Г. М.