Справа № 191/5007/18
Провадження № 2/191/1443/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Бондаренко Г.В.

за участю секретаря - Лободи Т.О.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, Першої синельниківської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійснені права розпорядження майном шляхом зняття заборони з нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, Першої синельниківської державної нотаріальної контори про усунення перешкод у здійснені права розпорядження майном шляхом зняття заборони з нерухомого майна, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона, ОСОБА_1 є власником будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа будинку 73,2 кв.м., житлова площа - 54,5 кв.м. Вищевказаний будинок збудований на земельній ділянці, яку відповідно рішення Виконавчого комітету Синельниківської міської Ради депутатів трудящихся №3 від 14.02.1972 року було відведено під індивідуальне будівництво ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . Право особистої власності, посвідчено 10.03.1973 року нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори Жаран А.А. за реєстром №764, право власності №6983559 зареєстроване 11.09.2014 р. державним реєстратором реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Зуб О.А., реєстраційний №30, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26752714 від 12.09.2014 р. Будинок зводився в період з квітня 1973 р. по листопад 1979 р. за спільний кошт подружжя. Зведення будинку було закінчено у 1979 р. - згідно до акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку. Рішенням Виконавчого комітету Синельниківської міської Ради депутатів трудящихся №508 від 12.12.1979 р. "Про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуальних житлових будинків», було затверджено акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 , що розташований по АДРЕСА_2 . До 1987 р. будинок, що на сьогодні має адресу Дніпропетровська область м. Синельникове, вул. Широка (до перейменування у 2016 р. - 50 років ВЛКСМ) буд. 62 мав іншу нумерацію, так як відповідно до рішення №108 від 27.03.1987 р. "Про упорядкування нумерації житлових будинків парної сторони АДРЕСА_1" - в зв`язку з упорядкуванням будівництва по АДРЕСА_1, змінена нумерація житлових будинків громадян, в результаті чого, номер будинок, що належав ОСОБА_2 було змінено з АДРЕСА_3 . Вищевказаний будинок був спільною сумісною власністю подружжя - ОСОБА_1 та її чоловіка ОСОБА_2 . Факт того, що будинок є спільною сумісною власністю підтверджується й тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб 24.08.1961 р. запис N231, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 19.09.1969 р. Красногвардійським районним ЗАГС Кримської області. 13.12.2015 р. ОСОБА_2 помер, про що зроблено відповідний актовий запис №480 від 15.12.2015 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 15.12.2015 р. 21.09.2018 р. на підставі заяви про прийняття спадщини, їй було видано свідоцтво про право власності на спадщину за законом на Ѕ частину домоволодіння розташоване у АДРЕСА_1 , після смерті її чоловіка ОСОБА_2 Для належного оформлення будинку, з наміром привести до ладу всі папери щодо права власності, вона звернулася до нотаріуса, від якого їй стало відомо, що з якихось незрозумілих підстав, на спадковий будинок накладено кілька обтяжень у вигляді заборон на нерухоме майно. Вважає дії відповідачів незаконними та такими, що порушують її права як власника.

Просить суд зняти заборону відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, архівний запис №64581-42 від 20.10.2006 р. на підставі повідомлення, серія та номер 2, виданий 25.07.1973 р. виданий Синельниківським міжколгоспдорбуд управління, 1 синельниківська ДНК. Перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 3969964 від 30.10.2006 р., реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора Синельниківського міського нотаріального округу. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15765931 від 12.09.2014 р. внесене реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису обтяження 6984198.

Представник позивача ОСОБА_3 , надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача Реєстраційної служби Синельниківського МУЮ в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник відповідача Першої синельниківської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Нормами ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності з вимогами ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ННК №837338 від 21.09.2018 року належить спірний житловий будинок.

Також зазначений факт підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №26752714 від 12.09.2014 р., посвідчено 10.03.1973 року нотаріусом Синельниківської нотаріальної контори Жаран А.А. за реєстром №764, право власності №6983559 зареєстроване 11.09.2014 р. державним реєстратором реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Зуб О.А., реєстраційний №30.

Як вбачається з інформації взятої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації обтяжень, наявна наступна інформація:

Архівний запис №64581-42 від 20.10.2006 р. на підставі повідомлення, серія та номер 2, виданий 25.07.1973 р. виданий Синельниківським міжколгоспдорбуд управління, 1 Синельниківська ДНК. Перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 3969964 від 30.10.2006 р., реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора Синельниківського міського нотаріального округу. На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15765931 від 12.09.2014 р. внесене реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області. Вид обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису обтяження 6984198.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Частиною 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а в ч. 5 цієї ж статті вказано, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як встановлено в ході судового розгляду, спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу.

Відповідачами не надано жодних належних доказів, які б підтвердили правові підстави накладення заборони на нерухоме майно належне позивачці та внесення відповідних записів до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, так як виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 на праві власності, створює позивачу перешкоди у здійсненні права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Протоколом №1 від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод введена в дію норма міжнародного права, яка ратифікована Державою Україна, Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 якої, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги що позивач позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порушення прав позивача підлягають усуненню шляхом скасування заборони .

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст. 41, 47 Конституції України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст., ст. 4, 5, 10, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Зняття заборону відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, архівний запис №64581-42 від 20.10.2006 р. на підставі повідомлення, серія та номер 2, виданого 25.07.1973 р Синельниківським міжколгоспдорбуд управління, 1 синельниківська ДНК, перенесений в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження 3969964 від 30.10.2006 р., реєстратор: Перша Синельниківська державна нотаріальна контора Синельниківського міського нотаріального округу; на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15765931 від 12.09.2014 р. внесене реєстратором Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області; вид обтяження - заборона на нерухоме майно, номер запису обтяження 6984198.

На рішення суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області може бути подана апеляційна скарга . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, а у разі її подання - після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г. В. Бондаренко