Справа № 133/1865/18
Провадження № 22-ц/801/922/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Проць В. А.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю.Б.,

суддів Стадника І.М., Матківської М.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2019, ухвалене під головуванням судді Проця В.А. в м. Козятині Вінницької області,

у цивільній справі №133/1865/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

20 травня 2017 року о 04 год. 25 хв., внаслідок необережного поводження з вогнем відповідача ОСОБА_2 виникла пожежа в її домогосподарстві за вищевказаною адресою. Цією пожежею було знищено: дерев`яний під навіс, площею - 10 кв.м; шиферний дах надвірної будівлі, площею - 45 кв.м; двоє дверей; 0,3 тони сіна; 0,3 тони соломи; глиняне перекриття, площею - 45 кв.м; пошкоджено речі та електрообладнання.

Згідно з довідкою про пожежу № 466 від 24.05.2017, виданою Козятинським районним сектором ГУ ДСНС України у Вінницькій області, прямі матеріальні збитки становлять 52 000 гривень.

Вказані обставини в повному обсязі підтверджуються наступними письмовими доказами: матеріалами поліцейського розслідування, а саме, висновком про результати звернення від 24.05.2017; її поясненням, поясненнями ОСОБА_2 ; рапортом ДСНС про пожежу від 20.05.2017; актом про пожежу від 20.05.2017; довідкою про пожежу.

Вважає, що майнову шкоду їй завдано неправомірними діями ОСОБА_2 , який добровільно відшкодувати збитки не бажає, тому просила суд стягнути з відповідача на її користь завдану матеріальну шкоду в сумі 52 000 грн. та понесені судові витрати.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, просить його скасувати і ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що посилання суду на ті обставини, що ОСОБА_2 не притягувався до адміністративної чи кримінальної відповідальності за необережне поводження з вогнем, що призвело до пожежі, позивач вважає безпідставними, оскільки складення відповідних протоколів та документів до її компетенції не входить. Відповідно до п.1.18 розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України №1417 від 30.12.2014, розводити багаття та користуватися відкритим вогнем на відстані не менше 30 м від будівель та споруд, викидати незагашене вугілля забороняється. В окремих випадках для приготування їжі на відкритому вогні дозволяється зменшувати ці відстані до 5 м за умови наявності спеціально обладнаного вогнища та відгородження місця застосування відкритого вогню негорючими конструкціями (екранами) на максимальну висоту можливого полум`я. В усіх випадках забороняється залишати без догляду джерела відкритого вогню. Фактично ОСОБА_2 порушив вказані правила, отже має нести відповідальність за пожежу, на що суд уваги не звернув. Крім того, суд безпідставно не прийняв до уваги наданий позивачем кошторис, при цьому не врахував, що іншим чином вона не може підтвердити обсяг, характер та вартість відновлювальних робіт та матеріалів, необхідних для ліквідації наслідків пожежі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 вказує, що наведені позивачем доводи є надуманими, безпідставними і необґрунтованими, а рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2019 року є законним та обґрунтованим, таким що відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Так, ОСОБА_1 не надала суду жодного висновку чи звіту того, що пожежа в під навісі її господарства сталася з його вини через необережне поводження з вогнем, і її вимоги ґрунтуються лише на припущеннях. Ним не було вчинено ніяких порушень норм, правил, актів, стандартів, вимог пожежної безпеки, що могли б стати причиною виникнення пожежі. Оскільки ніяких порушень вимог пожежної безпеки він не вчиняв, то його і не було притягнуто до відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів вини ОСОБА_2 у порушенні ним правил пожежної безпеки 20.05.2017, так як, ні Козятинським РС МНС у Вінницькій області, ні Козятинським ВП ГУНП у Вінницькій області не було надано будь-яких технічних висновків щодо причин пожежі та вини ОСОБА_2 у її виникненні. До адміністративної чи кримінальної відповідальності ОСОБА_2 по даному факту не притягувався, а тому, на думку суду, відсутні докази його вини у пожежі, що сталась в домоволодінні ОСОБА_1 До того ж позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували заподіяння позивачу матеріальної шкоди, в сумі 52 000 гривень. При цьому, зведений кошторис, який надала сторона позивача, судом до уваги не взято, оскільки він складений більше ніж через рік після пожежі, із вказівкою цін на матеріали та роботи станом на листопад 2018 року.

Однак погодитися з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може, з огляду на наступне.

У статті 11 ЦК України серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків міститься «заподіяння майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі».

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)

Згідно з вимогами частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим права фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як випливає з статті 1166 ЦК України, відшкодування шкоди можливе за таких умов: 1) завдано шкоди особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи; 2) дії або бездіяльність, якими завдана шкода, є неправомірними. 3) причинний зв`язок між протиправними діями правопорушника і шкодою, яка виникла; 4) вина особи, яка завдала шкоду. При цьому діє презумпція (припущення) вини порушника: якщо потерпілий довів наявність шкоди, то боржник має довести відсутність своєї вини. Для виникнення обов`язку відшкодування шкоди ступінь вини порушника значення не має.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен довести факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір; наведене положення закону судом під час розгляду справи не враховано.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Частинами 1 та 5 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч. 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, відповідно до висновку про результати розгляду звернення чергової Козятинського сектору ГУ ДСНС у Вінницькій області від 23 травня 2017 року вбачається, що виїздом ГРПП на місце події було встановлено, що пожежа, яка мала місце 20.05.2017, виникла внаслідок порушення правил пожежної безпеки, тілесних ушкоджень нікому не заподіяно, внаслідок пожежі знищено дерев`яний під навіс площею 10 кв.м, шиферний дах надвірної споруди площею 45 кв.м, двоє дверей, 0,3 тони сіна, 0,3 тони соломи та глиняне перекриття на площі 45 кв.м. Згідно акту про пожежу від 20.05.2017. який виданий Козятинським сектором ГУ ДСНС у Вінницькій області, причиною пожежі надвірної будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , стало необережне поводження вогнем ОСОБА_2 . Визначено прямі, побічні збитки, визначена сума врятованих матеріальних цінностей (а. с. 62-63).

Згідно акту про пожежу від 20.05.2017, який виданий Козятинським сектором ГУ ДСНС у Вінницькій області, причиною пожежі надвірної будівлі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , стало необережне поводження з вогнем ОСОБА_2 , прямі збитки від пожежі складають 25 000 грн, побічні збитки від пожежі складають 49 400 грн, при гасінні пожежі врятовано матеріальних цінностей на загальну суму 100 000 грн. (а. с. 69-71).

Рапортом про пожежу від 20 травня 2017 року начальником караулу 11-ДПРЧ м. Козятин повідомлено начальнику Козятинського РС ГУ ДСНС України у Вінницькій області обставини ліквідації пожежі, матеріальний збиток та причина пожежі необережне поводження з вогнем гр. ОСОБА_2 (а.с. 68).

Згідно довідки про пожежу № 446 від 24.05.2017 районного сектора ГУ ДСНС України у Вінницькій області, що адресована ОСОБА_1 встановлено, що причина пожежі необережне поводження з вогнем сусідом гр. ОСОБА_2 (а. с. 10)

Судова колегія вважає, що зазначеними вище доказами позивачем доведено факт заподіяння шкоди відповідачем ОСОБА_2 , оскільки відповідачем не доведено суду, що шкоди завдано не з його вини, що є його обов`язком за приписами ст. 1166 ЦК України.

Отже висновок суду першої інстанції про відсутність доказів вини ОСОБА_2 у пожежі, яка сталась в домоволодінні ОСОБА_1 , оскільки відповідач до адміністративної чи кримінальної відповідальності по даному факту не притягувався, є помилковим.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу про те, що у витягу з реєстру журналу Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінальних правопорушень Козятинського відділення поліції Калинівського відділу ГУНП і Вінницькій області за № 2543 від 20.05.2017 зазначено, що пожежа виникла внаслідок порушення правил пожежної безпеки при експлуатації електромережі не спростовують зазначений висновок, оскільки відповідно до Інструкції про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України № 1377 від 06.11.2015 в зазначеному реєстрі відображені дії уповноваженого працівника чергової частини органу поліції при отриманні заяви (повідомлення) про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію та порядок реєстрації її (його) в журналі ЄО. Крім того, згідно витягу з реєстру на час надходження матеріалів до суду першої інстанції рішення по зазначеному повідомленню не прийнято.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив як доказ зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва про капітальний ремонт (відновлення пошкодженої при пожежі) господарської будівлі ( далі Кошторис) за адресою: Вінницька область АДРЕСА_1 5, складений в поточних цінах станом на 05 листопада 2018 року у сумі 97 014 грн.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Наданий ОСОБА_1 кошторис є належним, допустимим та достовірним доказом, який у своїй сукупності з наведеними вище доказами дає суду підстави для висновку про обґрунтованість позивних вимог щодо майна, пошкодженого пожежею, та відповідно до положень ст. 1192 ЦК України доводить вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженого пожежею майна. Доводи суду першої інстанції відхилення доказу з підстав того, що він складений більше ніж через рік після пожежі є безпідставними, оскільки на момент розгляду справи доказів відновлення пошкодженого пожежею майна відповідачем суду не надано.

В наданому позивачем зведеному кошторисному розрахунку вартості будівництва про капітальний ремонт (відновлення пошкодженої при пожежі) господарської будівлі визначена вартість виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі в сумі 97 000,00 грн. Відповідач не надав контррозрахунок вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, не надав інші докази на спростування правильності визначення вартості таких робіт, наведених в кошторисі, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності сторін за ст. 12 ЦПК України.

В той же час, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства до задоволення підлягають позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 52 000,00 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову, оскільки висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, суд допустився помилки при застосуванні норм матеріального права, невірно витлумачивши закон.

В зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви в сумі 704,80 грн та апеляційної скарги в сумі 1057,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 березня 2019 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) завдану матеріальну шкоду в сумі 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 704,80 грн судового збору за подання позовної заяви та 1057,20 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Повний текст постанови складено 06 червня 2019 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді І. М. Стадник

М. В. Матківська