Справа № 357/1361/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Сливка І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Біла Церква, в залі суду №5 цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 звернувся до АT КБ «Приватбанк» з метою отримання банковських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 23.02.2016року, згідно якої отримав кредит у розмірі 44500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник зобов`язався повністю повернути кошти та сплатити проценти згідно умов договору. Однак, відповідач допустив виникнення боргу і станом на 15.01.2019року його заборгованість становить 60348,51грн. Позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку зазначену суму боргу, та суму судового збору.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від позивача про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та направили до суду відповідь на відзив.

Відповідно до положень до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив на позовну заяву, позовні вимоги не визнав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

І змісту позовної заяви вбачається, що 23.02.2016року ОСОБА_1 звернувся до АT КБ «Приватбанк» з метою отримання банковських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 44500грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Пунктом 1.1.3.2.4 договору для ПАТ КБ "Приватбанк" передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки:

- у Кредитора: інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Договору;

- у Позичальника: отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п. 1.1.2.1.5 Договору).

На підставі п. 1.1.5.2 Договору, неотримання або несвоєчасне отримання клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє клієнта від виконання його зобов`язань за даним Договором.

Згідно п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 Договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку, серед яких: офіційний сайт банку, SMS - повідомлення клієнтам про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами "Умов та правил надання банківських послуг" або "Тарифів Банку" клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору виконавши умови п. 1.1.2.1.6 Договору.

Відповідач зобов`язався на підставі п. 2.1.1.5.5 Договору погашати заборгованість за Кредитом, процентами за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, та слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 2.1.1.5.7 Договору,

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом:

- згідно п. 2.1.1.12.2.1. Договору Клієнт сплачує Банку проценти в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування;

- відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Договору, Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується згідно «Тарифів Банку» на час порушення зобов`язання та може змінюватись у відповідності до п. 1.1.3.2.4 Договору.

Пунктом 2.1.1.7.6 Договору при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми позову.

Відповідно до п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.12.10. Договору, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим Договором.

Позивач вказує, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором за відповідачем станом на 15.01.2019року рахується заборгованість в розмірі 60348,51грн., з яких: 43821,05грн. заборгованість за кредитом; 13177,53грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 2849,93грн. - штраф (процентна складова).

Із заперечень, що викладені у відзиві ОСОБА_1 вказує на відсутність доказів передання позивачем грошових коштів позичальнику. На думку відповідача витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, а також Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не можуть підтверджувати заявлені банком вимоги,оскільки в даній Анкеті вказано лише те, що відповідач звертався до позивача з даною заявою, та відсутні будь-які відомості про те, який саме вид банківських послуг було обрано відповідачем, в Анкеті-заяві відсутні будь-які згадки про бажання клієнта встановити кредитний ліміт, тобто відсутня згода відповідача на отримання такого виду банківської послуги як кредитування. На підтвердження своєї позиції послався на Постанову Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, який висловив наступну правову позицію: що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». Жодних доказів того, що сторони продовжили строк дії кредитного договору від 23.02.2016 року після 23.02.2017 року позивачем не надано, а тому нарахування будь-яких відсотків після 23.02.2017 року є неправомірним.

З наданої до суду позивачем відповіді на відзив слідує, що підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому, а отже, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складають Договір про надання банківських послуг. В даному випадку, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Таким чином, Укладення кредитного договору не суперечить чинному законодавству України. З наданої до суду виписки з карткового рахунку, прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже мав кредитну картку Універсальна, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Користуючись кредитними коштами, Відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому твердження ОСОБА_1 щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.

Відмовляючи в позові суд виходить з наступного.

Згідно письмово викладених заперечень, вбачається, що відповідач не погоджується з вимогами позивача, так як необхідною умовою укладення правочину такого як надання кредитних коштів є укладення кредитного договору, натомість договір на який посилається позивач, був укладений шляхом підписання анкети-заяви, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає договір про надання банківських послуг. В зв`язку з цим вимога позивача про стягнення заборгованості за договором № б/н від 23.02.2016року є безпідставною, за відсутності кредитного договору як такого. Анкета-заява не може вважатися доказом укладення кредитного договору та передання кредитних коштів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа/ кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти / кредит/ позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити процерти/ ч.1 ст.1048 ЦК України/

За статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмові формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися

Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 2.1.1.2.10 визначено, що при отриманні картки держатель зобов`язаний підписати картку у спеціально відведеному на карті місці.

Наданий суду розрахунок заборгованості за договором б/н від 23.02.2016р. не містить даних про те, за якою карткою зроблено цей розрахунок.

Умови і правила надання банківських послуг, на які посилається позивач як на складову договору банківських послуг, укладеного із відповідачем стосуються всього спектру фінансових послуг, що надавалися банком, у тому числі платіжних карт, вкладних операцій, кредитних карт, але не мають підпису позичальника, його реквізитів, відсутня дата їх складання або підпису сторонами, а також жодної ідентифікуючої ознаки на предмет їх невід`ємності від заяви позичальника. З наданих до позовної заяви доказів неможливо встановити, яку саме картку отримав відповідач та за якими тарифами необхідно робити розрахунок.

Пунктом 2.1.1.2.1. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що для надання послуг банк видає клієнту картку , її вид визначений а Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою Укладення договору є дата отримання картки, зазначена в заяві. Однак, заява клієнта та інші матеріали, надані банком, не містять доказів того, що відповідач отримав платіжну картку та ПІН-код. Так, у заяві не вказаний, перш за все, номер картки, яку отримав відповідач. У заяві не зазначено умов надання кредиту, розміру ліміту тощо. Позначення про отримання відповідачем пам`ятки клієнта також відсутні.

Відповідно до п.1.1.7.31 вказаних Умов і правил термін позовної давності щодо вимог Банку з повернення кредиту, винагороди, неустойки-пені, штрафів,витрат Банку визначено у 50 років, що є порушенням вимог ст.259 ЦК України, що передбачає необхідність укладення у письмові формі договору про збільшення позовної давності.

Що стосується нарахування позивачем штрафу, то суд виходить з наступного.

Так, за ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Слід зазначити, що зазначеним договором передбачено сплату двох видів штрафів «фіксована частина» та «процентна складова», як види цивільно-правової відповідальності, за одне й те саме порушення клієнтом строків виплати грошових зобов`язань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів. Згідно тарифів банку та відповідно до Умов і Правил надання банківських послуг, штраф нараховується банком у твердій сумі -500 грн. та 5 % від суми позову, що суперечить нормам ЦК України.

Таким чином,з урахуванням наведеного, суд дійшов до висновку, що позивачем не було надано доказів, що між сторонами укладено договір банківських послуг від 23.02.2016 р., що саме ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про отримання кредиту та отримав платіжну картку та ПІН-код за кредитним договором, на який посилається позивач, а тому позов не підлягає до задоволення.

Згідно ч.3,ч.4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що в задоволенні позову відмовлено, судові витрати згідно Закону України «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають.

Зважаючи на вищевикладене, та керуючись ст.ст. 526,536,551,611,1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.05.2019року.

СуддяО. Я. Ярмола