ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

6 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 640/11390/17

Провадження № 22-ц/818/504/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Кучер Ю.Ю.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі - Автогосподарство Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області, Державна казначейська служба України

третя особа - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Автогосподарства Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2018 року, ухвалене суддею Зубом Г.А., -

в с т а н о в и в :

У липні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом в подальшому його уточнюючи просив стягнути з відповідача Автогосподарства ГУ МВС України в Харківській області шляхом списання коштів з рахунку, що розташований у ГУ Державної казначейської служби України на користь позивача 34057,82 грн..

Позовна заява обґрунтована тим, що 20 листопада 2013 року сталося ДТП за участю автомобілів Renault Kangoo, який перебуває на балансі відповідача під керуванням ОСОБА_2 , на той час був співробітником ГУМВС України в Харківській області, та ОСОБА_3 під його керуванням, в результаті чого було спричинено матеріальну шкоду.

Зазначає, що постановою Московського районного суду м. Харкова від 11.07.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення було закрито.

Мотивуючи позовну заяву вказував про те, що ОСОБА_2 згідно листа ГУНП в Харківській області від 06.06.2016 року станом на 20.11.2013 знаходився на посаді інспектора патрульної служби взводу №1 роти №5 полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області, автомобіль марки Renault Kangoo реєстраційний номер НОМЕР_1 перебуває на балансі автогосподарства ГУМВС України в Харківській області.

Посилався в обґрунтування свого позову на те, що відповідно до Звіту по актуалізації вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo НОМЕР_2 для компенсації шкоди від ДТП, ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля позивача пошкодженого в ДТП 20.11.2013 станом на 20 серпня 2015 року становить 26449,05 грн.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 16 лютого 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з відповідним позовом.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд неповно встановив обставини та надав неналежну оцінку доказам. Він дізнався про порушення свого права в день винесення постанови апеляційним судом від 19 грудня 2014 року і вважає, що строк позовної давності на момент подачі позову не сплинув.

Суд ухвалюючи рішення не повно дослідив початок строку позовної давності, неправильно визначився з початком його перебігу в результаті чого ухвалив помилкове рішення, яке підлягає скасуванню. Лише 6 червня 2016 року позивач дізнався хто є власником автомобіля і належним відповідачем. Крім того, позивач раніше звертався з позовом про відшкодування шкоди до винної особи, суд відмовив у задоволенні позову. Після цього він звертався з позовом вдруге, суд залишив без розгляду позовну заяву.

У серпні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про призначення судової автотехнічної експертизи.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 28 серпня 2018 року клопотання було задоволено та призначено у справі судову автотехнічну експертизу.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що в м. Харкові на перехресті вул. Механізаторській та вул. Академіка Павлова 20 листопада 2013 року приблизно о 18.30 год. сталося ДТП за участю автомобілів Renault Kangoo р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , який перебуває на балансі відповідача та Chevrolet Aveo р.н. НОМЕР_2 під керуванням позивача, в результаті чого було спричинено матеріальну шкоду.

Відповідно копії постанови Московського районного суду м. Харкова від 26.11.2014 року, яка міститься в матеріалах справи (т. 1 а.с. 150) 7 грудня 2013 року у відношенні ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за фактом вказаної ДТП, якою відносно позивача провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та постановою Апеляційного суду Харківської області від 19.12.2014 залишена без змін.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 11.07.2017 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення було закрито, постановою Апеляційного суду Харківської області від 06.09.2017 вказану постанову було змінено, скасовано постанову в частині визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

З копії, яка міститься в матеріалах справи Звіту по актуалізації вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу Chevrolet Aveo НОМЕР_2 для компенсації шкоди від ДТП вбачається, що ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля позивача пошкодженого в ДТП 20.11.2013 станом на 20 серпня 2015 року становить 26449,05 грн. (т.1 а.с. 6-30).

В результаті проведення судової авто технічної експертизи № 20750/6477 від 29.03.2019 судовий експерт дійшов висновку, що дії водія автомобіля Renault Kangoo р.н. ОСОБА_2 в даній дорожньо-транспортній ситуації не відповідали вимогам п.п.3.1, 10.1 ПДР України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

У діях водія ОСОБА_4 Aveo ОСОБА_1 в даній дорожньо-транспортній ситуації не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України які б знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (т.2 а.с. 91-96).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд вважав пропущеним строк позовної давності і зазначив, що відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України шкоду завдану працівником несе юридична особа де він працює.

При цьому, незважаючи на наявність в матеріалах справи довідки ( а.с. 42 т.1) зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 працював на час скоєння ДТП 20.11.2013 р. інспектором патрульної служби взводу №1 роти №5 полку ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області, суд вважав належним відповідачем Автогосподарство Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області.

Цей висновок суду є помилковим, оскільки відповідно до наказу Головного управління МВС України в Харківській області від 29.03.2012 року автомобіль марки Renault Kangoo реєстраційний номер 211351, номер кузова НОМЕР_3 , яким управляв ОСОБА_2 було закріплено за полком ПС ХМУ ГУМВС України в Харківській області.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Судовим розглядом достовірно встановлено і не оспорювалось сторонами, що ОСОБА_2 під час скоєння ДТП виконував свої службові обов"язки, автомобіль знаходився в його володінні на правовій підставі.

Отже належним відповідачем у справі мало бути Харківське міське управління ГУМВС України в Харківській області, але воно до участі у справі залучено не було.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , не працював в Автогосподарства ГУМВС України в Харківській області і автомобіль було закріплено за ХМУ ГУМВС України в Харківській області, то Автогосподарство ГУМВС України в Харківській області є неналежним відповідачем і в задоволенні позову до нього слід відмовити саме з цих підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду не є законним і обґрунтованим, воно ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що згідно ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2018 року скасувати і ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Автогосподарства Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області, третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди відмовити з інших підстав.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

Повний текст постанови

складено 7 червня 2019 року