РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/17470/17

пр. № 2/759/785/19

03 квітня 2019 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Шелудько В.В.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Верстат-9», третя особа: ОСОБА_4 , Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Святошинського районного суду м. Києва з позовом в якому просять: визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 ), право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ), право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Пред`явлення позову викликано відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за неможливістю встановлення складу спадкового майна у зв`язку із відсутністю державної реєстрації такого майна.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 08.12.2017 р. відкрито провадження у справі.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2018 р. замінено неналежного відповідача Київську міську раду, на належного Житлово-будівельний кооператив «Верстат-9» та залучено Головне управління юстиції в м. Києві в особі Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 04.04.2018 р. продовжено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 20.06.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивачів просить задовольнити позов в повному обсязі.

11.01.2018 р. представником Київської міської ради Хрущ А. надано відзив на позовну заяву, в якому просить слухати справу у відсутності представника КМР та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства (а.с. 103-105).

Третьою особою ОСОБА_4 надано заяву, в якій вона не заперечує проти задоволення позову (а.с. 138).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішенням № 49 Виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 19 січня 1981 року, на ім`я ОСОБА_5 було видано Ордер № 25044 серія Ж від 05 березня 1981 року на трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 8). Крім нього, відповідно до зазначеного Ордера, право на заняття житлової площі набули й члени його сім`ї: дружина - ОСОБА_4 , дочка ОСОБА_2 та дочка - ОСОБА_3 .

Вказана квартира загальною площею 67,5 кв.м. (жилої площі 41,2 кв.м.) складається з 1-ї кімнати площею 16,8 кв.м., 2-ї кімнати 9,8 кв.м, 3-ї кімнати площею 14,6 кв.м., кухні площею 7,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,6. кв.м., туалету площею 1 кв.м., коридору площею 11,5 кв.м. вбудованої шафи площею 1 кв.м. й балкону й лоджії площею 2,9 кв.м. (а.с. 10, 15-17).

Будинок АДРЕСА_2 належить Житлово-будівельному кооперативу "Верстат-9", членом якого з 10 жовтня 1978 року був - ОСОБА_5 й сплачував внески за квартиру. Згідно довідки від 28 січня 1995 року № 7 та довідки від 05 жовтня 2017 року № 122, виданих ЖБК "Верстат-9", сума пайового внеску за квартиру в розмірі 10557 крб. сплачена 10 грудня 1992 року в повному обсязі. Проте, право власності на квартиру ОСОБА_5 не було зареєстроване ( а.с. 9).

07 лютого 1995 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було розірвано, але вони й після розлучення продовжили проживати у зазначеній квартирі. Рішенням Ленінградського районного суду м. Києва від 23 жовтня 1995 року було встановлено порядок користування квартирою, згідно якого ОСОБА_5 виділено в користування 3-тю кімнату площею 14,6 кв.м., а ОСОБА_4 й позивачам виділено дві інші кімнати площею 16,8 кв.м. й 9,8 кв.м., підсобні приміщення залишено в загальному користуванні а.с. 11, 12-14).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер (а.с. 18), що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , після смерті якого відкрилась спадщина на все належне йому майно (а.с. 56-101).

Позивачі, як спадкоємці першої черги звернулися до Дванадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких була заведена спадкова справа № 1277/16 із номером у Спадковому реєстрі 59629561.

Згідно довідки № 8143/02-14 від 05 грудня 2016 року виданої Дванадцятою київською державною нотаріальною конторою, спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є позивачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої київської державної нотаріальної контори Мусієнко К.П. позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, через неможливість встановити склад спадкового майна та відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме спадкове майно за спадкодавцем (а.с. 23).

06 жовтня 2017 року позивачі звернулися із відповідною заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про державну реєстрацію права власності, однак 12 жовтня 2017 року отримали рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Дане рішення зокрема мотивоване тим, що позивачі не надали документи по яких можливо встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 22).

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного кооперативу стає її власником.

У п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що спадкодавець, який повністю вніс пайовий внесок, до складу його спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Аналогічна позиція викладена й у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де Вищий Суд зазначив, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.

Оскільки спадкодавець за життя повністю сплатив пайові внески за спірну квартиру, що підтверджується довідками виданими ЖБК «Верстат-9», то він набув право власності на неї, а відтак таке право має увійти до спадщини, що залишилась після його смерті.

Крім того, ч. 3 ст. 1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншими особами, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Оскільки, як вже було зазначено вище, правовстановлюючий документ на квартиру відсутній, але вона входить до складу спадщини, а позивачі єдині спадкоємці, які прийняли спадщину, визнання за ними права власності в порядку спадкування в рівних долях є правомірним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 384, 1223, 1261, 1267, 1296 ЦК України, ст.ст. 6-13, 18, 19, 77-79, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 274, 279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Вимоги за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Житлово-будівельного кооперативу «Верстат-9», третя особа: ОСОБА_4 , Дванадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю. Миколаєць