Ухвала

Іменем України

17 травня 2019 року

м. Київ

справа № 6-3977/11

провадження № 61-8790ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа з примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У 2011 році Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернулося до суду із заявою про видачу виконавчого документа з примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2011 року заяву Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа задоволено.

Видано Публічному акціонерному товариству «Альфа-Банк» виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 386 грн 54 коп. та витрати по сплаті третейського збору.

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2011 року.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 листопада 2011 року, оскільки оскаржувана ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року і направити справу до суду апеляційної інстанції для прийняття до провадження.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

У статті 293 ЦПК України 2004 року, у редакції, чинній на час розгляду справи, визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно із пунктом 33 частини першої статті 293 ЦПК України 2004 року окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду.

Спеціальною нормою, яка регулює порядок і строк оскарження ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі виконавчого листа, є частина третя статті 389-11 ЦПК України 2004 року.

Аналогічні положення містяться у статтях 353, 487 ЦПК України в чинній редакції.

Отже, оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду вказаними нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено.

Як правильно вказав суд апеляційної інстанції Верховний Суд України вже неодноразово вирішував питання про усунення розбіжностей у застосуванні норм права у подібних правовідносинах та висловлював свою правову позицію, - зокрема, в постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2743цс15 міститься висновок про те, що відповідно до пункту 33 частини першої статті 293, частини третьої статті 389-11 ЦПК України оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду не передбачено.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Таким чином, суд апеляційної інстанції, застосувавши правильно положення статей 293, 389-11 ЦПК України 2004 року та статті 358 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову ОСОБА_1 у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновку суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною другою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 квітня 2019 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про видачу виконавчого документа з примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 листопада 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник