РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Геєць Ю. В.

за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду в якому просить виконавчий напис № 3292 вчинений 30 липня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. щодо стягнення грошових коштів у сумі 70 255 грн. 06 коп. з ОСОБА_1 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 14.09.2018 року прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2018 року витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. копії документів, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. видано виконавчий напис 13 липня 2018 року зареєстрований в реєстрі за № 3292.

Ухвалою суду від 18.02.2019 року залучено у якості співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

12.03.2019 року позивач уточнив позовні вимоги у зв`язку із залученням в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ().

Відповідно до письмових заперечень відповідача викладених у його відзиві на позовну заяву, відповідач просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що банк є неналежним відповідачем, оскільки між банком та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено Договір факторингу №1, внаслідок чого, відбувалась заміна кредитора, а саме ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за кредитним договором позичальником якого є ОСОБА_1 . Крім того, зазначив, що заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України.

Відповідно до письмових пояснень, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М., вчинений нею виконавчий напис було здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просить відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи до суду не з`явився, подано заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши надані сторонами докази і наведені доводи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3.1 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі-Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 (пункт 3.2 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюється з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (пункт 3.4 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 3.5 глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року.

Судом встановлено, що у 2013 році між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: № 500366643 від 24.04.2013 року, сума кредиту 19 999 гривень 00 копійок, та № 500381924 від 13.06.2013 року, сума кредиту 19 944 грн. 00 копійок.

Відповідно до додатку 1 до Кредитного договору № 500366643 від 24.04.2013 року кожен місяць до 25.03.2016 року, позивач повинен був сплатити 1 013 грн. 94 коп., а 25.04.2016 року 1 013 грн. 70 коп., відповідно до додатку № 1 до Кредитного договору № 500381924 від 13.06.2013 року, кожен місяць позивач повинен був сплатити 1 026 грн. 33 коп. до 14.05.2016 року, а 14.06.2016 року - 1 026 грн. 20 коп.

Позивач почав сплачувати добросовісно кожен місяць по графіку погашення заборгованості.

Відповідно до квитанції від 20.05.2013 року позивачем сплачено суму кредиту в розмірі 1 014 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 19.06.2013 року 1 014 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 16.07.2013 року 1 014 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 17.08.2013 року 1 014 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 09.09.2013 року 1 014 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 09.10.2013 року 1 014 грн. 00 коп., отже сума кредиту по кредитному договору № 500366643 від 24.04.2013 року зменшилась на 6 084 грн. 00 коп. (19 999 грн. 00 коп. 6 084 грн. 00 коп. =13 915 грн. 00 коп.)

Відповідно до квитанції від 19.06.2013 року позивачем сплачено суму кредиту в розмірі 1 027 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 17.08.2013 року 1 027 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 09.09.2013 року 1 027 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 09.10.2013 року 1 027 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 23.12.2013 року 200 грн. 00 коп., відповідно до квитанції від 13.01.2014 року 500 грн. 00 коп., отже сума кредиту по договору кредиту № 500381924 зменшилась на 4 808 грн. (19 944 грн. 00 коп. 4 808 грн. 00 коп. = 15 136 грн. 00 коп.)

12.05.2014 року сторони уклали новий кредитний договір, відповідно до умов якого кредит надається позичальнику, шляхом безготівкового перерахування для:

- погашення заборгованості за кредитним договором № 500381924 від 13.06.2013 року на рахунок № 1924, що відкритий позичальнику у ПАТ «Альфа-Банк», суми грошових коштів в розмірі 20 741 грн. 26 коп.

- погашення заборгованості за кредитним договором № 500366643 від 24.04.2013, на рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий позичальнику у ПАТ «Альфа-Банк», суми грошових коштів в розмірі 21 566 гривень 56 коп.

В матеріалах справи відсутній доказ про виникнення заборгованості в розмірі 20 741 грн. 26 коп. та відповідно 21 566 грн. 56 коп., зазначена заборгованість в кредитному договорі від 12.05.2014 року нічим не підтверджується.

Враховуючи той факт, що сума кредиту по договору кредиту № 500381924 зменшилась на 4 808 грн., та сума кредиту по договору кредиту № 500381924 зменшилась на 4 808 грн., тому суд приходить до висновку про безпідставне нарахування позивачу заборгованості за кредитним договором № 500381924 від 13.06.2013 року в розмірі 20 741 грн. 26 коп. та за кредитним договором № 500366643 від 24.04.2013 в розмірі 21 566 гривень 56 коп.

21 червня 2016 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Кредитні Ініціативи» було укладено Договір факторингу № 1, за яким ПАТ «Альфа-Банк» відступило своє право вимоги за Кредитним договором №500939254 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи».

13 липня 2018 року приватним нотаріусом КМНО Гамаль І. М. вчинено виконавчий напис № 3292 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи», який є новим кредитором на підставі договору факторингу, 42 307 грн. 82 коп. - борг за тілом кредиту по кредитному договору від 12.05.2014 року.

29 серпня 2018 року позивач отримав постанову приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Сколибог О.С. від 23 липня 2018 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. № 3292 від 13 липня 2018 року про стягнення з позивача на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» заборгованість у розмірі 70 255 гривень 06 коп.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Дані обставини підтверджують те, що заборгованість не можна вважати безспірною.

Таким чином, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було з`ясовано, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, чи не минуло більше трьох років з дня виникнення права вимоги.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог закону щодо трирічного строку подання вимоги про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.

Згідно роз`яснень, викладених у п.6 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні» справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Інакше кажучи, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами, як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Відтак, нотаріусом не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, зокрема розміру основної суми боргу та відсотків за користування кредитом.

Так, за змістом статей 261, 530, 631 ЦК України у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов`язання вправі заявити вимоги про стягнення несплачених до моменту звернення кредитора до суду з позовом щомісячних платежів з процентами в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. В останньому випадку, перебіг позовної давності буде починатись в залежності від закінчення строку сплати кожного із щомісячних платежів. Зазначена правова позиція відображена у правових висновках Верховного Суду України (постанови від 12 грудня 2012 року, 7 березня 2013 року, 6 листопада 2013 року, 19 березня 2014 року № 6-20цс14).

Тому, після вивчення матеріалів справи, судом було виявлено, що частина із щомісячних платежів, зокрема, за тілом кредиту та відсотками, заявлена зі спливом трирічного строку.

Також, при вивченні матеріалів справи, судом було встановлено, що існують розбіжності в наданому нотаріусу розрахунку з боку відповідача, а саме: сума до сплати по тілу кредиту вказано в розмірі 30 970 грн. 28 коп., натомість підсумовуючи розрахунок відповідач зазначає заборгованість за тілом кредиту 42 307 грн. 82 коп., тому немає підтвердження з якого розрахункувідповідачі дістали суму заборгованості.

Також в додатках заяви про вчинення виконавчого напису зазначено виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, натомість в матеріалах нотаріальної справи відсутня виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, а є лише неправильний розрахунок заборгованості за кредитом у гривні, на що при винесенні виконавчого напису не звернув уваги приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням норм чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 206, 211, 261, 264, 265, 354, 430 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа без самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис № 3292 від 30 липня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною на підстави заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», який отримав право вимоги на підставі договору факторингу № 1 від 21 червня 2016 року (укладений між публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи») таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариство «Альфа-Банк» - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю. В. Геєць