Справа № 493/212/18
Провадження № 2/493/17/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді Мясківської І.М.,

при секретарі Пінул І.Б.,

представника позивача

адвоката Ніца А.С.,

представника відповідача

ПП «Левчик» адвоката Комісара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Балтський хлібороб» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Левчик», за участю третьої особи: КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» в особі Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сарафанюк Юлії Віталіївни, про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Балтський хлібороб» звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Левчик», за участю третьої особи: КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» в особі Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сарафанюк Юлії Віталіївни про визнання недійсним договору оренди землі, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.09.2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Балтський хлібороб» було укладено Договір оренди землі № 130, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 2,94 га, який зареєстрований 27.11.2008 року за № 94 у Балтському відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», строком на 10 років. Дана земельна ділянка належить ОСОБА_1 , що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий 16.08.2004 року Балтським районним відділом земельних ресурсів.

В 2007-2008 роки реєстрація правовстановлюючих документів на земельні ділянки, у тому числі договорів оренди земельних ділянок, здійснювалась у Державному реєстрі земель державним підприємством «Центр державного земельного кадастру». Відповідно до ч. 4 ст. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяжень, що винило до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Таким чином на даний час Державний земельний кадастр функціонує паралельно із Державним реєстром речових прав на нерухоме майно. Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якого передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Проте, 31.10.2017 року, отримавши рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Сарафанюк Ю . В . КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» № 37859418 від 31.10.2017 року про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень, ТОВ «Балтський хлібороб» стало відомо, що між ОСОБА_1 та ПП «Левчик» було укладено Договір оренди землі № б/н від 25.12.2014 року по відношенню до тієї самої земельної ділянки. На підставі вказаного договору державним реєстратором Балтського районного управління юстиції в Одеській області Сарафанюк Ю.В. було винесено рішення № 21086909 від 05.05.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис № 9561234 від 30.04.2015 року про реєстрацію речового права на зазначену земельну ділянку за ПП «Левчик» строком на 10 років.

Оскільки на одну і ту саму земельну ділянку оформлені документи, які підтверджують право оренди, і надають обом суб`єктам господарювання право приступати до обробки земельної ділянки та отримувати з неї врожай, ТОВ «Балтський хлібороб» вважає, що укладений між ОСОБА_1 та ПП «Левчик» Договір оренди землі № б/н від 25.12.2014 року порушує його права та суперечить вимогам законодавства.

Позивач ТОВ «Балтський хлібороб» та його представник адвокат Ніц А.С. в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, крім того, у відзиві на позовну заяву ТОВ «Балтський хлібороб» зазначила, що 20.09.2017 року між нею та позивачем у справі було укладено Договір оренди землі № 130, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 2,94 га, який зареєстрований 27.11.2008 року за № 94 у Балтському відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», строком на 10 років. Дана земельна ділянка належить їй на правах приватної власності що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , виданий 16.08.2004 року Балтським районним відділом земельних ресурсів. Протягом усього часу дії Договору ТОВ «Балтський хлібороб» своєчасно та в повному розмірі сплачує орендні платежі, нарікань з приводу виконання ТОВ «Балтський хлібороб» умов Договору в неї не має, і тому на пропозицію ТОВ «Балтський хлібороб» продовжити термін дії Договору погодилася та підписала відповідно додаткову угоду.

Про те, що нею, начебто, було укладено Договір оренди землі від 25.12.2014 року з ПП «Левчик», що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 2,94 га, їй стало відомо лише після отримання позовної заяви від позивача. Зазначила, що будь-яких Договорів оренди землі з ПП «Левчик» вона не укладав та нікого на те не уповноважувала.

З огляду на зазначене вище, позовні вимоги позивача в частині визнання недійсним Договору оренди землі від 25.12.2014 року та в частині скасування рішення державного реєстратора від 05.05.2015 року вона підтримує та визнає, а позовну вимогу в частині відшкодуванню позивачу витрат, пов`язаних із сплатою судового збору вважає необґрунтованою та не визнає.

Представник відповідача ПП «Левчик» в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, відносно ухвалення судового рішення заперечував, крім того, звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, оскільки строк дії Договору оренди землі № 130 від 20.09.2007 року, який зареєстрований 27.11.2008 року у Балтському відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», строком на 10 років, закінчився 27.11.2018 року, внаслідок чого, у позивача наразі відсутні права щодо користування оспорюванню земельною ділянкою. Також звертають увагу на те, що між ПП «Левчик» та ОСОБА_1 укладено Угоду про дострокове розірвання Договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.12.2014 року, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_3 , площею 2,94 га. На підставі Угоди внесено відомості до ДРРП на нерухоме майно про припинення речового права від 12.02.2019 року, що підтверджується Витягом з ДРРП на нерухоме майно № 156229192 та дію оспорюваного договору припинено.

Крім того, в матеріалах цивільної справи містить відзив представника відповідача ПП «Левчик» на позовну заяву позивача, в якому зазначено, що ознайомившись зі змістом позовної заяви, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних причин. Оспорюваний договір був укладений у відповідності з чинним на той момент законодавством, у тому числі: вказані всі істотні умови, передбачені Законом України «Про оренду землі» в редакції, що була чинна на момент укладання; ПП «Левчик» та Орендодавець на момент заключення Договору володіли повною цивільною дієздатністю; сторони оспорюваного договору діяли вільно та відповідно до своєї внутрішньої волі, що підтверджується наявністю їх підписами на договорі оренди; укладення договору було спрямоване на взаємовигідну співпрацю між сторонами - користування землею зі сторони Орендаря та отримання орендної плати зі сторони Орендодавця, що підтверджується узгодженнем розміром такої плати в договорі оренди - 4% від оцінки земельної ділянки і т.д, і тому вважає, що жодна з існуючих в чинному законодавстві підстав визнання Договору недійсним не була наведена позивачем у позовній заяві і тому не підлягає задоволенню. Крім того, те, що реєстрація Договору була здійснена суб`єктом владних повноважень не в належному порядку не вказує на його недійсність. Позовна вимога в частині скасування рішення державного реєстратора вважає фундаментальною і такою, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Також звертають увагу на те, що позовна заява у повній мірі ґрунтується на тому, що після державної реєстрації договору від 20.09.2007 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Балтський хлібороб» була здійснена реєстрація іншого договору, а саме договору оренди, укладеного 25.12.2014 року між ОСОБА_1 та ПП «Левчик», однак позивачем по справі не було надано жодного доказу, який би підтвердив цей факт. Позивачем по справі було надано лише договір оренди від 20.09.2007 року, який було укладено між ОСОБА_1 та ТОВ «Балтський хлібороб», на останній сторінці якого є інформація, яка нібито свідчить про реєстрацію цього Договору, але вважають за необхідне вказати, що договір оренди відповідно до законодавства, яке діяло на той час, вважається зареєстрованим не з моменту проставлення в ньому відмітки, а з моменту внесення запису про реєстрацію цього договору у Книгу записів державної реєстрації договорів на право тимчасового користування землею, про що доказів позивачем не було надано до суду та не було заявлено клопотання про витребування таких доказів. Варто зазначити, що у відомостях, які містяться у витягу з ДЗК ані раніше, ані зараз не міститься будь-якої інформації щодо державної реєстрації договору оренди між позивачем та ОСОБА_1 ,що також підтверджує той факт, що така реєстрація не здійснювалась. З огляду на вищесказане, вважає, що позов ТОВ «Балтський хлібороб» не підлягає задоволенню.

Третя особа - КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації в особі Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сарафанюк Юлії Віталіївни в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові відправлення, які повернулись на адресу суду з відміткою про «Вручено особисто». У відповідності до ст.. 223 ЦПК України неявка у судове засідання, за умови, що належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, прийнявши до уваги думки та позиції сторін, оцінивши наявні докази в матеріалах справи судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 , на правах приватної власності, належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,94 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , яка розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, документ, що посвідчує право - Державний акт на право власності на земельну ділянку від 16.08.2004 року серії НОМЕР_2 , що підтверджується копією інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. (т.1, а.с. 10-12)

20.09.2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Балтський хлібороб» в особі директора Буяновської Л. Ю. було укладено Договір оренди землі № 130, який підписано у двосторонньому порядку від імені осіб, який уклали цей договір та засвідчено підписами і печаткою сторін (т. 1, а.с. 5-8) Відповідно до умов Договору ОСОБА_1. надає, а ТОВ «Балтський хлібороб» приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільського виробництва, яка знаходиться на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, загальною площею 2,94 га, нормативна грошова оцінка якої складає 11 121,50 грн., строк дії Договору 10 років. Договір був зареєстрований 27.11.2008 року у Балтському відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів на право тимчасового користування землею (на умовах оренди) вчинено запис № 94.

31.10.2017 року рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 37859418 було відмовлено у державній реєстрації іншого речового права на земельну ділянку, що розташована за адресою: Одеська область, Балтський район, Кармалюківська сільська рада, кадастровий номер: НОМЕР_1 , за суб`єктом ТОВ «Балтський хлібороб» та ОСОБА_1 , на підставі того, що інше речове право вже зареєстровано в Реєстрі речових прав за № 9561234 від 30.04.2015 року на підставі Договору оренди землі від 25.12.2014 року, сторонами яких є ПП «Левчик» та ОСОБА_1 ( т. 1, а.с. 9)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі Договору оренди землі № б/н від 25.12.2014 року, укладеного між ПП «Левчик» та ОСОБА_1 , державним реєстратором Балтського районного управління юстиції у Одеській області Сарафанюк Ю.В. було винесено рішення № 21086909 від 05.05.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис № 9561234 від 30.04.2015 року про реєстрацію речового права на земельну ділянку за кадастровим номером: НОМЕР_1 , за ПП «Левчик» строком на 10 років.(т.1, а.с. 10-12)

Вирішуючи спірне питання, яке пов`язане з визнанням недійсним договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора суд вважає, що позов ТОВ «Балтський хлібороб» підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 125 ЗК України в редакції від 20.06.2007 року, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Ця сама норма продубльована в Законі України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Наказом Державного комітету України по земельним ресурсам № 135 від 23.05.2003 року «Про створення єдиної системи державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру та удосконалення стуктури державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 травня 2003 року за № 408/7729, який діяв до 01.01.2013 року, було встановлено, що реєстрацію земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них, договорів оренди землі здійснює державне підприємство «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Повноваження щодо ведення державного реєстру земель були покладені на ДП «Центр ДЗК».

Судом встановлено, що Договір оренди землі № 130 від 20.09.2007 року був зареєстрований 27.11.2008 року у Балтському відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів на право тимчасового користування землею (на умовах оренди) вчинено запис № 94.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними уразі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та обтяжень.

Діяльність органів державної реєстрації речових прав з 01.01.2013 року регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яким передбачено право державного реєстратора запитувати від органів виконавчої влади відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Судом встановлено, що державним реєстратором Балтського районного управління юстиції у Одеській області Сарафанюк Ю.В. було винесено рішення № 21086909 від 05.05.2015року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі якого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було вчинено запис № 9561234 від 30.04.2015року про реєстрацію речового права на земельну ділянку за кадастровим номером: НОМЕР_3 за ПП «Левчик» строком на 10 років.

Згідно роз`яснення Державної реєстраційної служби України № 2951/05-15-13 від 06.08.2013 року «Щодо запобігання випадків подвійної реєстрації прав оренди на земельну ділянку за різними право набувачами» встановлено, що з метою недопущення одночасного існування державної реєстрації декількох прав оренди на одну земельну ділянку, у випадку проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку державний реєстратор повинен запитувати інформацію про наявність або відсутність зареєстрованих договорів у органів, які здійснювали їх державну реєстрацію до 01.01.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3,5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Договір оренди землі № б/н від 25.12.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Левчик» на земельну ділянку, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 2,94 га, на підставі якого державним реєстратором Балтського районного управління юстиції в Одеській області Сарафанюк Ю.В. було винесено рішення № 21086909 від 05.05.2015 року про державну реєстрацію прав та її обтяжень, суперечить вказаним вище нормам матеріального права, а тому є недійсним з моменту його вчинення, оскільки на час його укладення та на час реєстрації за ПП «Левчик» права на оренду був чинний Договір оренди спірної земельної ділянки № 130 від 20.09.2007 року, який був укладений між ТОВ «Балтський хлібороб» та ОСОБА_1 .

Що стосується клопотання представника відповідача ПП «Левчик» про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмету спору, оскільки строк дії Договору оренди землі № 130 від 20.09.2007 року, який зареєстрований 27.11.2008 року у Балтському відділі Одеської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» за № 94, строком на 10 років, закінчився 27.11.2018 року, внаслідок чого, у позивача наразі відсутні права щодо користування оспорюванню земельною ділянкою, також посилаються на те, що між ПП «Левчик» та ОСОБА_1 укладено Угоду про дострокове розірвання Договору оренди земельної ділянки № б/н від 25.12.2014 року, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_3 , площею 2,94 га, і на підставі Угоди внесено відомості до ДРРП на нерухоме майно про припинення речового права від 12.02.2019 року, що підтверджується Витягом з ДРРП на нерухоме майно № 156229192 та дію оспорюваного договору припинено, суд до уваги не приймає, оскільки недійсність правочину визнається з моменту його вчинення, хоча і позивач звернувся до суду лише 07.02.2018 року за захистом свого порушеного права, початок порушення прав ТОВ «Балтський хлібороб» припадає на момент укладення правочину між ПП «Левчик» та ОСОБА_1 , а саме 25.12.2014 року.

Таким чином, судом встановлено факт одночасного існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну земельну ділянку, що суперечить засадам офіційного визнання і підтвердження державою фактів виникнення прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки зареєстровано первинно та не припинялося.

Крім того, на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках судові витрати, а саме судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ТОВ «Балтський хлібороб» до ОСОБА_1 , приватного підприємства «Левчик», за участю третьої особи: КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» в особі Державного реєстратора прав на нерухоме майно Сарафанюк Юлії Віталіївни, про визнання недійсним договору оренди землі - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним з моменту укладення Договір оренди землі № б/н від 25.12.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Левчик» на земельну ділянку, що розташована на території Кармалюківської сільської ради Балтського району Одеської області, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 2,94 га, на підставі якого державним реєстратором Балтського районного управління юстиції Одеської області Сарафанюк Юлією Віталіївною було винесено рішення № 21086909 від 05.05.2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Скасувати рішення державного реєстратора Балтського районного управління юстиції Одеської області Сарафанюк Юлією Віталіївною № 21086909 від 05.05.2015 року про державну реєстрацію прав та її обтяжень на земельну ділянку за кадастровим номером: НОМЕР_1 , площею 2,94 га.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтський хлібороб» (, зареєстроване місцезнаходження за адресою: 66142, Одеська область, Балтський район, с. Євтодія) солідарно з Приватного підприємства «Левчик» (код ДРПОУ 39248813, зареєстроване місцезнаходження за адресою: 66143, Одеська область, Балтський район, с. Оленівка) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 3 524,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 22.05.2019 року.

С У Д Д Я