У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про повернення позовної заяви через не усунення недоліків

номер провадження 2/333/1407/19

номер справи 333/1927/19

05 червня 2019 року місто Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Стоматов Е.Г., перевіривши відповідність матеріалів позовної заяви районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

04.04.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від представника позивача районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_4 Бріджет, надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд: позбавити громадян Сполучених Штатів Америки - до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки в розмірі ј частики від заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття.

Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2019 року вказана позовна заява була залишена без руху, як така, що подана з порушенням вимог ст.. ст.. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

За загальним правилом відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являється в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» перелічені випадки, коли суди України можуть приймати до свого провадження та розглядати будь-які справа з іноземним елементом, зокрема, 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Таким чином, з норм спеціального Закону України «Про міжнародне приватне право» вбачається, що єдиним варіантом, коли позивач громадянин України чи державний орган може звернутися до суду з позовом до одного з батьків, який є іноземцем, про позбавлення батьківських прав, може мати місце тоді, коли такий відповідач має на території України постійне місце проживання або місцезнаходження.

Згідно з ч. 9 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Вивчивши подану позовну заяву та долучені документи, прихожу до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. ст.. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити вичерпний перелік вимог до форми та змісту позовної заяви.

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В порушення вищезазначених вимог цивільного процесуального законодавства позивачем не долучено до матеріалів справи доказів, які дають змогу встановити останнє відоме зареєстроване місцем проживання або перебування чи постійного заняття (роботи) відповідачів та місцезнаходження їх майна на території України.

За таких обставин, суддя позбавлений можливості відкрити провадження за матеріалами даної позовної заяви у їх первісному вигляді, як такими, що складені в неналежному обсязі, необхідному для правильного і своєчасного розгляду і вирішення справи у визначений законом строк.

Окремо слід звернути увагу, що відповідно до вимог ст. 498 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Для вручення документів (позовної заяви про позбавлення батьківських прав) на території іншої держави, суд України звертається з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Разом з тим, позивачем в позовній заяві не зазначено адреси місця проживання відповідачів в Сполучених Штатах Америки, громадянами якої вони є; не зазначено іноземний суд або інший компетентний орган іноземної держави до якого будуть направлені документи для вручення; не зазначено в який спосіб буде здійснено переклад документів та оплата за їх направлення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Для усунення зазначених в ухвалі недоліків судом позивачу був встановлений строк, який не може перевищувати десяти днів з моменту отримання копії ухвали суду.

Копію вищезазначеної ухвали було отримано 21.05.2019 року головним спеціалістом районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, що підтверджується розпискою.

Станом на 05.06.2019 року, до Комунарського районного суду м. Запоріжжя від представника позивача не надходило, а ні заяви про продовження строку на усунення недоліків, а ні документів про усунення недоліків, викладених по тексту ухвали судді від 10.04.2019 року.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони чи обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого Королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до ст. 185 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч.3 ст. 185 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: комунальна установа «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» про позбавлення батьківських прав вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 15-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов