1Справа № 335/5370/19 2-н/335/276/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

30 травня 2019 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соляник А.В., ознайомившись із матеріалами заяви комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 12921,37 гривень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 12921,37 гривень.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1, 4 ст. 25 ЦК України передбачено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність припиняється у момент її смерті.

Відповідно до вимог ст.ст. 46, 47 ЦПК України позов (а відповідно і заява про видачу судового наказу) може бути пред`явлено лише до особи, яка володіє цивільною та цивільно-процесуальною правоздатністю і дієздатністю.

Отже, до померлої особи вимоги про стягнення боргу пред`явлені бути не можуть.

Боржник ОСОБА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до звернення стягувача до суду із даною заявою 17.05.2019, а його цивільна правоздатність припинилась у момент його смерті.

Боржник ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою, яка зазначена у заяві про видачу судового наказу.

З настанням смерті ОСОБА_1 її цивільна правоздатність та дієздатність припинились, однак заявник не позбавлений можливості звернутись до суду в порядку позовного провадження до осіб, які прийняли спадщину після її смерті.

Зважаючи на те, що пред`явлення будь-яких вимог до вже померлої особи є неможливим, приходжу до висновку, що подана комунальним підприємством «Наше місто» заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, а тому наявні підстави, передбачені п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

За приписами пункту 4 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Підсумовуючи викладене, приходжу до висновку про відмову у видачі судового наказу за даною заявою.

Крім цього заявникові роз`яснюється, що відповідно до частини 2 статті 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 164, 165, п. 6 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою комунального підприємства «Наше місто» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території в сумі 12921,37 гривень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Соляник