Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/387/19

20 травня 2019 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді: Міськевич О.Я.

секретаря судового засідання: Нагорняк Г.М.

представника позивача : ОСОБА_1 .

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право коистування житловим приміщенням , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до авла ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право коистування житловим приміщенням .

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що він уклав шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції, актовий запис №145.

Від шлюбу в них народився син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .н., який на даний час повнолітній.

Сімейне життя з відповідачкою в них не склалося і з 1983 року вони припинили спільне проживання і з того часу жодних стосунків не підтримують і не спілкуються. Рішенням Надвірнянського районного суду від 20.12.2018 року їх шлюб розірвано.

Позивач будучи членом кооперативу, самостійно сплатив вартість квартири та на підставі ордеру на житлове приміщення № АДРЕСА_1 , виданого згідно рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 26.10.2000р. № 651, вселився в житлове приміщення: трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 49,4 кв.м. Незважаючи на те, що вселявся він в квартиру один, ордер було видано також і на членів його сім`ї - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як шлюб не був розірваним в той час.

На підставі ордеру без відома ОСОБА_2 відповідачка ОСОБА_3 зареєструвала своє місце проживання та місце проживання їхнього сина, малолітнього на той час, у спірній квартирі. Хоча жодного дня не проживали в спірній квартирі в АДРЕСА_3 .

Згідно довідки КП "Надвірнянський житловик" від 05.02.2019 року за № 17 у зазначеному житлі зареєстровані він, як власники квартири, а також ОСОБА_3 -11.11.1960 р ІНФОРМАЦІЯ_1 , як дружина та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 як син.

З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання № НОМЕР_1 від 31.01.2019 року, складеним депутатом Надвірнянської міської ради С. Половком ОСОБА_2 проживає одиноко. Його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 зареєстровані, однак нфколи за вказаною адресою не проживали.

Згідно рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 20.08.2009р. № 558 «Про оформлення права власності на квартири АДРЕСА_4 » надано ОСОБА_2 право оформити право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Також у їх квартирі відсутні особисті речі та засоби першої необхідності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі порушує його права та законні інтереси як власника, оскільки він не може в повній мірі розпоряджатися своїм майном.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві та просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 . Не заперечують проти проведення заочного розгляду справи та постановлення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Про причини неявки відповідачі не повідомили, заяви про слухання справи у їх відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку.

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , який вони зареєстрували 21.11.1981 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Надвірнянського районного управління юстиції, актовий запис №145.

У шлюбі народився син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , який на даний час повнолітній.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 20.12.2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано. З 1983 року сторони припинили спільне проживання і з того часу жодних стосунків не підтримують і не спілкуються (а.с. 11).

Згідно рішенням виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 20.08.2009р. № 558 «Про оформлення права власності на квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 надано право оформити право власності на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.10).

Позивач будучи членом кооперативу, самостійно сплатив вартість квартири та на підставі ордеру на житлове приміщення № АДРЕСА_1 , виданого згідно рішення виконавчого комітету Надвірнянської міської ради від 26.10.2000р. № 651, вселився в житлове приміщення: трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 49,4 кв.м. Незважаючи на те, що вселявся він в квартиру один, ордер було видано також і на членів його сім`ї - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , так як шлюб не був розірваним в той час (а.с. 9).

Згідно довідки про склад сім"ї за адресою м.Надвірна , вул. Рамішвілі, 11/7, Івано-Франківської області зареєстровані ОСОБА_2 як власник, ОСОБА_3 - як дружина, ОСОБА_4 - як син, що стверджується довідкою КП "Надвірнянський житловик"Івано-Франківської області за № 17 від 05.02.2019 року (а.с. 8 )

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_2 відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані в картирі в АДРЕСА_3 , однак жодного дня там не проживали (а.с. 12).

Вказані обставини також ствердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Отже судом встановлено, що відповідачі у справі не проживають за адресою: АДРЕСА_3 з часу вселення позивача в квартиру , в тому числі більше півроку.

Таким чином, суд дійшов висновку , що позивачем доведено наявність підстав, передбачених статтями 71, 72 ЖК УРСРдля визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в зв`язку з відсутністю останніх за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин більше шести місяців.

Згідно статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Таким чином дієвим способом захисту права позивача, виходячи з приписів норм матеріального права, буде визнання відповідачів таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а тому, позов в частині примусового зняття відповідачів з реєстраційного обліку в будинку позивача задоволенню не підлягає.

З врахуванням наведеногопозовні вимоги в частині визнання осіб такими, що втратили право користування житлом підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9,71, 72 ЖК УРСР 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 4, 19, 258, 263, 264, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право коистування житловим приміщенням задоволити .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення

виготовлено 27.05.2019 року