Справа № 495/7719/18
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

21 травня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - одноособово судді Шевчук Ю.В.

при секретарі Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровський цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд розірвати договір довічного утримання (догляду).

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в суду не відомі.

Представник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечували проти задоволення позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.10.2008 року сторони уклали договір довічного утримання (догляду) відповідача ОСОБА_2 . Вказаний договір посвідчений Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, зареєстрований в реєстрі за №7122 від 30.10.2008 року та зареєстрований в БТІ м. Білгород-Дністровський за №3211590 від 27.05.2009 року.

ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно вищевказаного договору позивач зобов`язаний довічно, повністю утримувати ОСОБА_2 , забезпечуючи її харчування, медикаментами, одягом, доглядом, необхідною допомогою, а також зобов`язався зберігати в її безкоштовному, довічному користуванні всю вищевказану квартиру.

На період укладання договору позивач мешкав у вище зазначеній квартирі разом з відповідачем ОСОБА_2 , яка мала намір у разі необхідності виїхати до позивача, до місця його реєстрації.

На даний час, за незалежних від обставин позивача, його майновий стан змінився настільки, що він не має змоги виконувати умови договору та змушений переїхати до місця проживання його сім`ї. В свою чергу, відповідач ОСОБА_2 відмовляється виїхати та проживати разом з позивачем до Вінницької області, де на даний час працює позивач.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено в ст.744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з п.1 ч.1 ст.755Цивільного кодексу України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

В силу ч.ч.2,3 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Аналізуючи викладене, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд приходить до висновку, що пред`явлений позивачем позов про розірвання договору довічного утримання (догляду) підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,13,81,82,89 ЦПК України, ст.ст.216,525,526,653,744,755ЦКУкраїни суд, -

ВИРІШИВ:

Позову заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання (догляду)Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 30.10.2008 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений Білгород-Дністровською міською державною конторою, за реєстровим №7122.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: