Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 686/20665/15-ц

провадження № 61-39644св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариство «Комерційний банк «Надра»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Хмельницької міськрайонного суду Хмельницької області, у складі судді Карплюка О. І., від 03 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області, у складі колегії суддів:

Корніюк А. П., П`єнти І. В., Талалай О. І., від 15 травня 2018 року.

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра», банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання недійсним кредитного договору, договору поруки та додаткових угод.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 липня 2007 року між ним та

ПАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір «Автопакет» №05/07/2007/840/К-82, зі змінами, внесеними додатковими угодами № 1,

№ 2 від 29 листопада 2011 року, відповідно до умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 39 725 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, а 29 листопада

2011 року додаткова угода № 3 до договору поруки. Зазначав, що під час укладення зазначених договорів були порушені його права як споживача послуг банку, зокрема у кредитному договорі та додаткових угодах до нього відсутні встановлені законодавством обов`язкові умови, які були необхідні для їх укладення; відповідач не надав йому повної інформації про умови кредитування, орієнтовну сукупну вартість кредиту та інформацію про те, що під час виконання зобов`язань за цим договором він несе валютні ризики. На думку позивача, умови правочину є несправедливими, оскільки їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача фінансових послуг.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

від 03 березня 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний кредитний договір та додаткові угоди до нього відповідають положенням чинного законодавства України, під час їх укладання банком не допущено порушень вимог Закону України «Про захист прав споживачів», а отже відсутні підстави для визнання їх недійсними на підставі статті 215 ЦК України. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними договору поруки та додаткової угоди до цього договору, місцевий суд виходив із того, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, адже оспорювані договори укладалися ОСОБА_2 , яка є третьою особою та не уповноважувала ОСОБА_1 на звернення до суду з позовом в її інтересах.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Хмельницької області від 15 травня

2018 рокурішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що кредитний договір та додаткові угоди до нього підписані сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі. ОСОБА_1 на момент укладення договору не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та додаткових угод до нього і в подальшому виконував усі умови угод. Позивач не надав доказів на підтвердження введення його в оману під час укладення кредитного договору, оскільки перед його підписанням він мав можливість ознайомитись з текстом та умовами договору, власноручно його підписав, що не заперечувалося учасниками справи, йому було надано інформацію щодо реальної процентної ставки по договору та роз`яснено умови кредитування, з якими боржник ознайомився і погодився.Апеляційний суд відхилив доводи позивача про те, що його не було повідомлено про валютні ризики під час виконання кредитних зобов`язань, зазначивши, що позичальник виявив бажання отримати кредит на купівлю транспортного засобу за програмою «Автопакет» саме

у доларах США, що підтверджується підписаною ним анкетою-заявою клієнта на отримання кредиту.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та доводи осіб, які їх подали

У касаційних скаргах ОСОБА_3 , ОСОБА_1 просять скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи касаційних скарг зводяться до того, що графік платежів по спірному кредитному договору не містить розмір реальної процентної ставки та абсолютного значення подорожчання кредиту. Суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки доказам у справі, не звернули увагу на те, що банк фактично одноособово приховав та підняв відсоткову ставку за користування кредитом, а також те, що документальне оформлення кредиту не відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регулюють питання кредитних правовідносин. Банк не повідомив позичальника та поручителя про валютні ризики. ОСОБА_1 ніколи не отримував доходи у валюті, а кредит вимушений сплачувати у доларах США, отже існує істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на користь банка.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін, посилаючись на їх законність та обґрунтованість.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 17 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження за поданими касаційними скаргами.

09 жовтня 2019 року справу передано судді-доповідачу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

05 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є

ПАТ КБ «Надра») та позичальником ОСОБА_1 і поручителем ОСОБА_2 був укладений договір «Автопакет» №05/07/2007/840/К-82, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит на придбання транспортного засобу у розмірі 39 725 доларів США зі сплатою 13,15% річних за користування кредитом строком до 04 липня 2014 року (а. с. 10-13).

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за вказаним кредитним договором 05 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 був укладений договір поруки № 05/07/2007/840/К-82 (а. с. 18-19).

29 листопада 2011 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено додаткові угоди №1 та №2 до зазначеного кредитного договору, згідно з умовами яких позивачу надано кредит строком до 05 січня 2016 року та встановлено графік сплати щомісячної суми мінімально необхідного платежу.

29 листопада 2011 року між ПАТ КБ «Надра» та поручителем ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 3 до договору поруки від 05 липня 2007 року, відповідно до якої поручитель поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, у тому числі

до 05 січня 2016 року сплатити відсотки, інші платежі та штрафні санкції, визначені кредитним договором (а. с. 17).

Відповідно до розділу 1 кредитного договору банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 39 725 доларів США у порядку і на умовах, визначених цим договором (пункт 1.4). Відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі

13,15% відсотків річних. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (пункт 1.4.3.1).

Пунктом 2.2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник повертає кредит та сплачує банку передбачені пунктом 1.1.3.1 відсотки безготівковим перерахуванням або внесення готівкових коштів на поточний рахунок шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 735 доларів США.

Додатковою угодою № 1 до договору «Автопакет» від 29 листопада

2011 року викладено договір «Автопакет» у іншій редакції, відповідно до пункту 1.1 якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 39 725 доларів США зі сплатою 13,15% річних і щомісячна сума мінімального необхідного платежу та кінцевий термін повернення кредиту визначаються графіком, який є додатком до цього Договору.

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За положеннями статей 626-628 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з частиною першою та другою статті 215 ЦК Українипідставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладання договорів) перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця та кредитні умови, зокрема: а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; ґ) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов`язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); е) строк, на який кредит може бути одержаний; є) варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; ж) можливість дострокового повернення кредиту та його умови; з) необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; и) податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; і) переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

У разі ненадання зазначеної інформації суб`єкт господарювання, який повинен її надати, несе відповідальність, встановлену статтями 15 і 23 цього Закону.

Частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається у письмовій формі, один з оригіналів якого передається споживачеві. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий споживачеві, покладається на кредитодавця.

Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі.

У договорі про надання споживчого кредиту зазначаються: 1) сума кредиту; 2) детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача; 3) дата видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інші умови надання кредиту; 4) право дострокового повернення кредиту; 5) річна відсоткова ставка за кредитом; 6) інші умови, визначені законодавством.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладання договорів) регулює визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Суди встановили, що підписуючи анкету-заяву клієнта на отримання кредиту на купівлю автомобіля за програмою «Автопакет», ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомлений з умовами кредитування «Автопакет» та обрав валюту кредитування - долар США (а. с. 14).

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що умови кредитного договору були доведені позичальнику у письмовому вигляді та містяться у тексті самого договору, позичальник з такими умовами був ознайомлений та погодився з ними, про що свідчить його підпис. З часу укладення кредитного договору, тобто з 2007 року, позичальник здійснював погашення кредитної заборгованості, що також вказує на те, що він був ознайомлений з умовами договору та погоджувався з ними.

Встановивши, що сторонами у момент укладення договору дотримано вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» щодо укладення кредитного договору в письмовій формі та зазначення у ньому передбачених законом обов`язкових умов, кредитний договір не суперечить нормам цивільного законодавства, відповідає вільному волевиявленню та внутрішній волі учасників правочину, суди дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Правильними є висновки судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для визнання недійсним договору поруки, оскільки останній укладений з метою забезпечення виконання зобов`язань за спірним кредитним договором, отже є похідним.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницької міськрайонного суду Хмельницької області

від 03 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Хмельницької області від 15 травня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. В. Білоконь

С. Ф. Хопта