Справа № 484/3750/18
Провадження № 2/484/132/19
Рішення
17 травня 2019 року м. Первомайськ
Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Максютенко О.А.
за участю секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області, комунального підприємства «Затишок» Первомайської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 116033.24 грн.
за участю Прокурора Первомайської місцевої прокуратури Умриш Н.О.
представника Первомайської міської ради Уколової Ю.Ю.
представника відповідача адвоката Вялової В.М.
У серпні 2018 року заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області та Комунального підприємства Первомайської міської ради «Затишок» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в сумі 116033.24 грн., розподіливши надходження наступним чином:
Також просив стягнути з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області сплачений судовий збір за подачу позову.
Свої вимоги позивач обґрунтував наступним.
Рішенням 27 сесії 6-го скликання Первомайської міської ради Миколаївської області № 14 від 24.05.2012 надано дозвіл комунальному підприємству Первомайської міської ради «Затишок» на укладення договору оренди майна комунальної власності територіальної громади м. Первомайськ з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1

На підставі вказаного рішення між комунальним підприємством Первомайської міської ради «Затишок» (орендодавцем) та ФОП ОСОБА_1 (орендарем), укладено договір оренди нерухомого майна комунальної власності №22 від 01.09.2012 (далі - Договір), згідно якого орендодавцем передано ФОП ОСОБА_1 в оренду для здійснення торгівельної діяльності майно комунальної власності - комплекс нежитлових будівель (гараж, майстерня, пункт технічного обслуговування, вбиральня) загальною площею 84,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на балансі КП «Затишок» (п. 1.1). Додатковою угодою до Договору № 1 від 01.05.2014 пункт 1.1. викладено в новій редакції та уточнено, що в користування передається нежитлове приміщення на першому поверсі житлового будинку загальною площею 84,1 кв.м.

Пунктом 9.1 Договору визначено строк його дії з 01.09.2012 до 01.09.2017.

За актом приймання передачі нежитлових приміщень в оренду від 01.09.2012 року вказане майно було передано в користування відповідача.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ФОП ОСОБА_1 20.01.2017 припинила підприємницьку діяльність, в зв`язку з чим договір оренди комунального майна від 01.09.2012 року припинив свою дію з 21.01.2017 року.

Під час дії Договору ОСОБА_1 систематично порушувались умови Договору щодо своєчасної сплати орендної плати, у зв`язку з чим прокурором у березні 2017 року було подано позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 61097.79 грн. та повернення нерухомого майна, що було предметом Договору.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 09.10.017 року позов задоволено частково та змінено постановою апеляційного суду Миколаївської області від 31.05.2018 року зобов`язано ОСОБА_1 шляхом підписання акту приймання передачі повернути КП «Затишок» нежитлове приміщення загальною площею 84.1 кв.м. розташоване по АДРЕСА_1 .

В задоволенні позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати відмовлено у зв`язку із встановленням нікчемності договору оренди комунального майна від 01.09.2012 року та додаткової угоди до цього договору №1 від 01.05.2014 року через недотримання вимог ст..ст. 793,794 ЦК України щодо їх нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

На виконання рішення суду відповідачкою ОСОБА_1 за актом приймання-передачі від 15.12.2017 року повернуто спірне нежитлове приміщення.

У зв`язка з встановленням рішенням суду нікчемності договору оренди комунального майна від 01.09.2012 року та додаткової угоди до цього договору №1 від 01.05.2014 року і факту користування ОСОБА_1 майном, що має приюдиційний характер КП «Затишок» як сторона правочину та Первомайська міська рада в зв`язку з неотриманням котів на виконання нікчемного правочину вправі вимагати від відповідача відшкодування за користування майном.

Посилаючись на ст..ст. 22, 216, 1166 ЦК просять стягнути заподіяну шкоду у вигляді неодержаних потерпілою особою доходів. Тому просять стягнути з ОСОБА_1 вартість користування майном приміщенням №18 по вул АДРЕСА_1 Первомайську Миколаївської області одержану за нікчемним правочином, за цінами, які існують на момент відшкодування недоотримана орендна плата.

Розрахунок шкоди визначено за Методикою розрахунку і порядку використання плати за орендну майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Первомайська, затвердженої рішенням міської ради №10 від 27.06.2018 року.

Таким чином, загальна сума збитків, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 , становить 116033.24 грн.

04.09.2018 року по справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

19.11.2018 року ухвалою суду було закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі посилаючись на обґрунтування зазначене в позові.

Представник Первомайської міської Миколаївської області в судовому засіданні підтримала доводи прокурора викладені в позові.

Представник КП «Затишок» надав суду заяву про слухання справи у його відсутність.

Представник відповідача адвокат Вялова І.М. в судове засідання надала письмові пояснення по суті позову де просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на його безпідставність та необгрнтованість. В судовому засіданні підтримала свої письмові пояснення та зазначила, що прокурором не визначено підстави звернення з позовом, оскільки в позові прокурор посилається як на підставу стягнення шкотів реституцію, нікчемність договору оренди та відшкодування збитків упущеної вигоди, що є не припустимим оскільки кожна із зазначених підстав регулює різні правовідносини. Посилається на відсутність доказів заподіяних збитків ОСОБА_1 Вважає, що повернувши нежитлового приміщення за нікчемним договором ОСОБА_1 немає зобов`язань перед КП «Затишок» та Первомайською міською радою Миколаївської області. Позивачем також не доведена вина ОСОБА_1 (протиправної поведінки)щодо укладення нікчемного правочину, а саме ухилення нею від нотаріального посвідчення договору оренди, заподіяння нею будь-якої шкоди та причинний зв`язок між цими діями.

Також посилається на відсутність у прокурора повноважень на представництво інтересів КП «Затишок» та Первомайської міської ради Миколаївської області в суді та пред`явлення даного позову. В судовому засіданні просила застосувати строк позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Так, в судовому засіданні встановлено, що дійсно між Комунальним підприємством Первомайської міської ради «Затишок» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір оренди нерухомого майна комунальної власності №22 від 01.09.2012, згідно якого орендодавцем передано ФОП ОСОБА_1 в оренду для здійснення торгівельної діяльності майно комунальної власності - комплекс нежитлових будівель (гараж, майстерня, пункт технічного обслуговування, вбиральня) загальною площею 84,1 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на балансі КП «Затишок».

Додатковою угодою до Договору № 1 від 01.05.2014 пункт 1.1. викладено в новій редакції та уточнено, що в користування передається нежитлове приміщення на першому поверсі житлового будинку загальною площею 84,1 кв.м.

Пунктом 9.1 Договору визначено строк його дії з 01.09.2012 до 01.09.2017.

Вказаний Договір та Додаткова угода були укладені в простій письмовій формі, орендоване майно було передано за актом приймання-передачі від 01.09.2012.

Рішенням Первомайського міськрайоннного суду Миколаївської області від 09.10.2017року з ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором оренди від 01.09.2012 року у сумі 61097,79 грн., яка складається з основного боргу в сумі 52377,03 грн., пені в сумі 4454,71 грн. та неустойки в сумі 4266,05 грн., розподілено стягнення наступним чином:

- на користь Комунального підприємства Первомайської міської ради «Затишок» у сумі 35699 (тридцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто дев`ять) грн. 30 коп.;

- на користь Первомайської міської ради у сумі 25398 (двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто вісім) грн. 49 коп. Зобов`язано ОСОБА_1 шляхом підписання акту приймання передачі повернути Комунальному підприємству Первомайської міської ради «Затишок» нежитлове приміщення загальною площею 84,1 кв.м. розташоване по АДРЕСА_1 .

Постановою апеляційного суду Миколаївської області від 31.05.2018 року в задоволенні позову заступника керівника Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області та Комунального підприємства Первомайської міської ради «Затишок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі відмовлено.

Встановлено нікчемність договору оренди нерухомого майна комунальної власності № 22 від 01 вересня 2012 року та додаткової угоди до цього Договору № 1 від 01 травня 2014 року, укладених між Комунальним підприємством Первомайської міської ради «Затишок» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1

В частині зобов`язання ОСОБА_2 шляхом підписання акту приймання-передачі повернути Комунальному підприємству Первомайської міської ради «Затишок» нежитлове приміщення загальною площею 84,1 кв.м.розташоване по АДРЕСА_1 - рішення залишено без змін.

20.01.2017 року ФОП ОСОБА_1 припинила підприємницьку діяльність.

18.04.2017 року та 18.06.2017рок ОСОБА_1 зверталась до директора КП`Затишок» та міського голови Первомайської міської ради Миколаївської області з питання розгляду припинення дії договору оренди приміщення АДРЕСА_2 18 АДРЕСА_3 ,у зв`язку з припиненням нею підприємницької діяльності та оформлення акту передачі приміщення.

У відповідь КП Первомайської міської ради «Затишок» надсилало ОСОБА_1 листи, де їй неодноразово пропонували визначити дату передачі орендованого майна.

Заявлена до стягнення сума збитків які просить стягнти прокурор з ОСОБА_1 включає в себе недоотриману орендну плату - упущену вигоду розраховану на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна,що знаходиться в комунальній власності територіальної громади міста Первомайська.

Сума збитків складає 116033.24 грн. яку розраховано за період з липня 2015 року по 15.12.2017 року (дата підписання акту приймання передачі нежитлового приміщення а.с.13).

Факт користування ОСОБА_1 приміщенням АДРЕСА_3 з 2012 року встановлено вище вказаними рішенням першої та апеляційної інстанції судів та не заперечувалось в судовому засіданні сторонами по справі.

В силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На підставі встановленої нікчемність договору оренди нерухомого майна комунальної власності № 22 від 01 вересня 2012 року та додаткової угоди до цього Договору № 1 від 01 травня 2014 року, укладених між Комунальним підприємством Первомайської міської ради «Затишок» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 . 15 .12.2017 року між відповідачем та КП «Затишок» було підписано акт приймання передачі нежитлового приміщення АДРЕСА_3 , таким чином з незаконного володіння ОСОБА_1 було вилучено нерухоме майно.

Статтею 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені ст. 1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Необхідною умовою доведення наявності упущеної вигоди є встановлення, насамперед, самих збитків та причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника й збитками потерпілої сторони. При цьому потрібно довести, що протиправна дія або бездіяльність особи, яка порушила право, є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, є слідством такої протиправної поведінки.

Збитки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються лише тоді, коли особа могла реально отримати вигоду, якби не протиправна поведінка відповідача.

Отже, пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

При цьому пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що вони не є абстрактними, а дійсно були б отримані в разі, якщо б відповідач не здійснював протиправних дій.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч 1 ст. 4 ЦПК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

В силу ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За такого, суд вважає, що позивачем не доведено користування ОСОБА_1 нежитловим приміщенням з квітня 2017 року по день підписання акту прийняття передачі нежитлового приміщення 15 грудня 2017 року, коли вона зверталась до позивачів та просила розірвати договір у зв`язку з припинення підприємницької діяльності. Відсутні докази протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, збитки та причинний зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вина ОСОБА_1

Частиною 3 ст. 12, частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак, вимоги прокурора про стягнення збитків з ОСОБА_1 за період з липня 2015 року по березень 2017 року включно підлягають задовленню виходячи з розрахунку наданим прокорором (а.с.14, 17-18).

Заподіяна позивачам шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку із використанням нежитлового приміщення АДРЕСА_2 18 по вул АДРЕСА_3 , а тому підлягає відшкодуванню за вказаний вище період у сумі 70660.11 грн.

Не заслуговують на увагу аргумети представника відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні стосовно порядку обчислення строків позовної давності для вимог про стягнення шкоди.

Статтями 256-257, 261 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У матеріалах справи відсутні докази, що свідчили б про порушення права позивачів за межами строку давності, що є предметом даного спору.

Доводи представника відповідача Вялової І.М. про відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду з даним позовом є безпідставними.

Так, згідно частини другої статті 35Закону України«Про прокуратуру» підстави для вступу у справу, а також обсяг і межі повноважень прокурора у судовому процесі визначаються цим Законом та процесуальним законодавством України.

Відповідно до частини третьої статті 36-1 Закону України«Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до частини п`ятої статті 36-1 Закону України«Про прокуратуру» за наявності підстав, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормамиКонституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах» потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Прокурором у позовній заяві зазначено, що Первомайська міська рада Миколаївської області є органом, який від імені територіальної громади м. Первомайськ здійснює управління комунальним майном. Заподіяні збитки відповідачкою у виді упущеної вигоди завдає шкоди інтересам держави, яке полягає у ненадходженні до місцевого бюджету м. Первомайськ коштів.

Отже, враховуючи, що Первомайська міська рада Миколаївської області є органом, який уповноважений державою здійснювати функції щодо забезпечення інтересів відповідної територіальної громади та приймаючи до уваги наявність у прокурора Первомайської місцевої прокуратури права на підставі положень Закону України«Про прокуратуру» звертатися до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Первомайської міськради, суд вважає безпідставними посилання представника відовідача на відсутність у прокурора повноважень подавати даний позов.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2,5,10-13,77-80,89,258,259,263-265, 268ч.6 ЦПК України, суд

вирішив

цивільний позов Первомайської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області та Комунального підприємства Первомайської міської ради «Затишок» до ОСОБА_1 про стягнення суми коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 проживає АДРЕСА_4 ) суму збитків за користування нерухомим майном по вул. Коротченко,18 в м. Первомайську Миколаївської області за нікчемним договором оренди від 01.09.2012 року у сумі 70660.11 грн., розподіливши стягнення наступним чином:

- на користь Комунального підприємства Первомайської міської ради «Затишок» у сумі 43175 грн. 71 коп.;

- на користь Первомайської міської ради у сумі 27484.40 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 проживає АДРЕСА_4 ) на користь Первомайської місцевої прокуратури судовий збір в сумі 1059.90 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 24.05.2019 року

Суддя: