Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/492/19
провадження: 2-о/614/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

10.06.2019 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Гуляєвої Г.М.

за участю: секретаря Кравцової О.П.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

заінтересованих осіб: ОСОБА_1

ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Борова заяву ОСОБА_4 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Борівського нотаріального округу Харківської області Бондаренко Олена Василівна, ОСОБА_5, ОСОБА_3, Борівська селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту постійного проживання разом зі спадкодавцем

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Борівського районного суду із заявою, в якій вказала, що вона народилася в смт.Борова Борівського р-ну Харківської обл. 20 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. Її батьками є: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Разом вони проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та заявниці в рівних частках, згідно свідоцтва про право власності. З 23.02.2000 заявниця була зареєстрована у вказаній квартирі.

У 2004 р. заявниця поїхала на навчання до м.Харкова, змінивши місце реєстрації.

У 2007 р. батьки заявниці розлучилися, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 10 лютого 2007 р., але продовжували жити в одній квартирі за вищезазначеною адресою.

Повернувшись у 2011 р. до смт.Борова, заявниця зареєструвался за адресою: АДРЕСА_2 (адреса проживання її старшого брата ОСОБА_1 ), але фактично постійно проживала разом зі своїми батьками у кв. АДРЕСА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявниці, заповіт спадкодавцем складено не було. Після його смерті відкрилась спадщина на частку вищевказаної квартири, яку заявниця фактично прийняла, оскільки на момент смерті батька проживала з ним.

Оскільки заявниця постійно проживала разом з батьками у вказаній квартирі, то в шестимісячний строк після смерті батька вона не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, не надавши значення тому, що з 16.09.2011 і на час відкриття спадщини заявниця була зареєстрована за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 .

Інші спадкоємці - брати заявниці ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , які мали право на спадкування за законом у першу чергу, не звернулися з заявою про прийняття спадщини в передбачений законом строк.

Навесні 2019 р. заявниця звернулася до приватного нотаріуса Борівського нотаріального округу Харківської обл. Бондаренко О.В. для оформлення своїх спадкових прав. Однак, нотаріус їй усно відмовила та повідомила, що оскільки місцем її реєстрації була інша адреса на день смерті батька в квартирі, в якій він був зареєстрований і проживав, то для оформлення спадкової справи їй спочатку потрібно встановити факт постійного проживання разом із батьком на час відкриття спадщини.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу. Заявниця до нотаріальної контори не подавала ніяких заяв про відмову від спадщини.

Заявниця та її представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі.

Заінтересована особа - приватний нотаріус Борівського нотаріального округу Харківської обл. Бондаренко О.В. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила.

Заінтересована особа - представник Борівської с/ради проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечує, про що надала відповідну заяву.

Заінтересовані особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому засідання пояснили, що заявниця ОСОБА_1 є їхньою рідною сестрою та підтвердили факт її проживання разом з їхнім батьком ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .; проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечували.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що заявниця ОСОБА_1 є її рідною дочкою. Дочка жила з нею та її чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 , з літа 2011 р., хоча була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Власниками вищевказаної квартири є ОСОБА_1 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що знайома з заявницею ОСОБА_1 з дитинства, оскільки проживає недалеко від неї, і дуже часто бувала у ОСОБА_1 в гостях, весь час вона жила разом зі своїми батьками за адресою: АДРЕСА_1 . В 2011 р. після закінчення навчання в м. Харкові ОСОБА_1 повернулась з навчання в м. Харкові в ту саму квартиру, де живе і дотепер. Де саме зареєстрована ОСОБА_1 , ОСОБА_9 невідомо.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що знайома з ОСОБА_1 , оскільки є її сусідкою з 1993 р., весь час вона проживала разом зі своїми батьками - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Після навчання в м. Харкові, в 2011 р., ОСОБА_1 повернулась до своїх батьків. В квартирі, де проживає ОСОБА_1 , свідок бувала не раз, знає, що у неї були конфлікти з батьком її дитини ОСОБА_11 .

Суд, заслухавши пояснення заявниці, її представника, заінтересованих осіб, свідків, дослідивши подані заявницею матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ч. 1, 2 ЦПК України).

Таким чином, по захист своїх порушених прав може до суду звернутися саме особа, права якої порушені, і може це зробити не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, договором, за відповідних умов може бути застосований інший спосіб, який забезпечує ефективний захист порушеного права та не суперечить закону; правомірній вимозі належного позивача відповідає обов`язок належного відповідача (відповідачів) усунути порушення права. Суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичної чи юридичної особи, поданим відповідно до ЦПК України (ст. 11 ч. 1 і ст. 13 ч. 1 відповідних редакцій ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В даній справі судом встановлені такі факти та визначені відповідні до них правовідносини.

Згідно копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання останньої: з 11.07.2003 р. по ІНФОРМАЦІЯ_3 - АДРЕСА_4 ; з 28.09.2004 р. по 08.08.2006 р. - АДРЕСА_5 ; з 08.02.2007 р. по 07.09.2011 р. - с . Княжне , АДРЕСА_8 ; з 16.09.2011 р. по 21.10.2014 р. - смт . АДРЕСА_2 ; з 21.10.2014 р. по теперішній час - АДРЕСА_1 (а.с.5-7).

Відповідно до копії свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_8 та ОСОБА_7 (а.с.12).

Згідно копії Свідоцтва про право власності на житло, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 рівними долями (а.с.13).

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розірвано 10 лютого 2007 р. (а.с.14).

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15).

ОСОБА_1 дійсно була зареєстрована та проживала в домоволодінні зі своїми батьками в АДРЕСА_1 , до 31.08.2004 р. та з 21.10.2014 р. по теперішній час, що підтверджується довідкою виконкому Борівської с/ради (а.с.16).

ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом зі своїми батьками: ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з 1989 р. по 01.09.2004 р. (до моменту вступу до інституту; влітку 2011 р. знову стала проживати за даною адресою разом зі своїми сином - ОСОБА_12 та батьками - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) і проживає по теперішній час; що підтверджується Актом обстеження житлово-побутових умов за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Згідно висновку районної комісії з питань захисту прав дитини Борівської РДА від 18.11.2011 р. вирішено: встановити ОСОБА_11 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_10 , години побачень із його малолітнім сином ОСОБА_12 - 2 рази на тиждень (а.с.18-19).

ОСОБА_1 , мешканкою АДРЕСА_1 , були подані заяви по факту вчинення відносно неї хуліганських дій гр. ОСОБА_11 , що підтверджується постановами про відмову в порушенні кримінальної справи від 07.11.2011 р., 08.08.2012 р.; 10.11.2012 р.; 02.10.2013 р.; висновками перевірки ДІМ Борівського РВ ГУМВС України в Харківській обл. від 01.07.2013 р.; 10.08.2013 р.; 12.08.2013 р.; 22.08.2013 р.; 13.11.2013 р.; 22.08.2013 р.; 02.12.2013 р.; постановами про закриття кримінального провадження від 12.10.2013 р.; 24.10.2012 р.; 31.03.2013 р. та інформацією ГУ МВС України в Харківській обл. (а.с.20-50).

У ВДВС Борівського РУЮ на виконанні перебуває виконавчий лист №2/2005/287/12 від 03.04.2013 р. Борівського районного суду Харківської обл. про зміну порядку зустрічей з дитиною ОСОБА_12 з батьком ОСОБА_11 , встановлений рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 12.12.2011 р.; під час примусовго виконання вищевказаного виконавчого листа, державним виконавцем здійснено п`ять виходів за місцем проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; що підтверджується інформацією ВДВС Борівського РУЮ Харківської обл. (а.с.51).

ОСОБА_8 дійсно проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . в період з 23.02.2000 р. до моменту своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; що підтверджується довідкою виконкому Борівської с/ради (а.с.77).

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч.1, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Варто зазначити, що і на даний момент заявниця проживає у цій квартирі разом зі своєю дитиною.

Метою заявниці при зверненні до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Як зазначає Апеляційний суд м. Києва у своєму рішенні від 20.08.2013 р. по аналогічній справі № 22-11122/2013 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини: «Недотримання заявником вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» щодо реєстрації за місцем проживання, не свідчить про те, що він не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.»

У своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 р., ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у звязку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини».

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що в судовому засіданні знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявниця, дані докази повністю узгоджуються з заявою ОСОБА_1 , її поясненнями в судовому засіданні, поясненнями заінтересованих осіб, свідків і є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем (батьком) ОСОБА_8 на час відкриття спадщини. Одночасно суд приймає до уваги, що заявниця позбавлена можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Керуючись статтями 12, 76, 81, 89, 263-265, 293, 294, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.1220, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_4 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Приватний нотаріус Борівського нотаріального округу Харківської області Бондаренко Олена Василівна, ОСОБА_1 , ОСОБА_13, Борівська селищна рада про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту постійного проживання разом зі спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом зі спадкодавцем (батьком) ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Борівський районний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Головуючий суддя Гуляєва Г. М.