Справа № 752/7094/18
Провадження № 2/752/1484/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28.02.2019 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Колдіної О.О.
з участю секретаря - Петрова Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини,
позивач звернулась до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання дитини: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, та аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно.
Свої позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що з 17 вересня 2016 р. перебуває з відповідачем у шлюбі. Від даного шлюбу у них народилася донька - ОСОБА_3 , 2017 р.народження, яка на даний час проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. У зв`язку з тим, що донька не досягла трирічного віку, ОСОБА_1 на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Інших доходів, крім державної допомоги, позивач не має. Батько дитини не приймає участі у вихованні та утриманні доньки, не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача, в зв`язку з чим остання просить стягнути аліменти в судовому порядку.
Позивач надала заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та слухання справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом шляхом розміщення судової повістки на офіційному сайті суду.
На підставі ст.ст.128, 130 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду...
На підставі ст. 280 ЦПК України та за згодою позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні достовірно встановлено, що з 17 вересня 2016 р. сторони перебувають в шлюбі, який зареєстровано Голосіївським районним у м.Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м.Києві, про що складено актовий запис № 878.
Від даного шлюбу сторони мають дитину-доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На час розгляду судом справи дитина проживає з матір`ю.
Судом встановлено, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Інших доходів, крім соціальної допомоги від держави, не має.
Відповідач не надає регулярну допомогу на утримання доньки та дружини, яка на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.
В силу положень ст..141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Мінімальний розмір аліментів в силу положень ст.182 СК України (в редакції Закону № 2037-УШ від 17.05.2017 р., яка чинна на час вирішення спору і покращує становище дитини в порівнянні з редакцією даної норми, яка діяла на момент звернення до суду) на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів.
Також, ст.84 Сімейного кодексу України передбачено право дружини, якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище позивача, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, розмір витрат, які необхідно здійснити на неповнолітню дитину відповідного віку щомісяця, а також те, що відповідач є особою працездатного віку і повинен нести обов`язок по утриманню дитини.
Суд враховує матеріальне становище платника, який працює, не має інших аліментних зобов`язань, а також те, що на його утриманні не перебувають інші особи, оскільки доказів на спростування зазначених обставин суду не надано.
Відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює даний вид правовідносин, утримання неповнолітніх дітей є обов`язком обох батьків, і він не може бути покладений лише на батька або матір в частині повного забезпечення життєдіяльності неповнолітньої дитини.
Беручи до уваги викладені обставини, аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частина від усіх видів його заробітку, щомісячно, оскільки, на думку суду, саме такий розмір аліментів зможе забезпечити нормальний рівень життєдіяльності неповнолітньої, з врахуванням витрат, які несе безпосередньо позивач у справі на утримання дитини, а також аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частка від усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, оскільки вона потребує такої допомоги, а відповідач може її надавати.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.
Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати в доход держави.
Керуючись ст.ст.3, 10, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка смт Велика Димерка Броварського району Київської області) аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі в розмірі 1/4 частина з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03.04.2018 р. до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Хмельницький) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка смт Велика Димерка Броварського району Київської області) кошти на її утримання в розмірі 1/6 частина з усіх видів його заробітку, щомісячно, з моменту набрання рішенням законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Хмельницький) в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 гривень.
Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з днія його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти дняв з моменту вручення йому повного заочного тексту рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя