Справа № 139/374/19
Провадження № 2/139/121/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2019 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши в смт Муровані Курилівці у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

1. Позиції позивача та відповідача.

Як слідує із позову, сторони перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 09 лютого 2011 року. Відповідно до умов договору, позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 3200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач своє зобов`язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту та процентів належним чином не виконує. Позивач стверджує, що станом на 28 лютого 2019 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед Банком за кредитом на загальну суму 23903 гривні 24 копійки, в тому числі: 790 гривень 74 копійки - заборгованість за кредитом, 18098 гривень 06 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом, а також нараховано неустойки: 3400 гривень - заборгованість за комісією, 500 гривень - фіксована частина штрафу та 1114 гривень 44 копійки - процентна складова штрафу.

Банк 16 квітня 2019 року звернувся до суду з відповідним позовом.

Позиція відповідача суду не відома.

2. Заяви (клопотання) учасників справи.

Разом з позовом позивач подав до суду заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді (а.с. 41) та клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 42) та за відсутності позивача (а.с. 43).

Від відповідача заяви та клопотання не надходили.

3. Процесуальні дії у справі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею 16 квітня 2019 року визначено суддю Тучинську Н.В. (а.с. 46).

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 17 квітня 2018 року судом отримано інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача в АДРЕСА_1 (а.с. 48).

Ухвалою від 17 квітня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 49). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 17.04.2019 року (а.с. 53), але повернулося без вручення адресату (а.с. 51-52). 17 травня 2019 року відповідачу під розписку було вручено копії ухвали про відкриття провадження, позовної заяви та додатків до позову (а.с. 54).

Відзиву на позов відповідач не подала.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України).

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України).

За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

4. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що АТ КБ «ПриватБанк» (раніше - ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 36-37) та ОСОБА_1 перебувають у договірних правовідносинах на підставі договору без номера від 09 лютого 2011 року (а.с. 7). Предметом договору є кредит в сумі 3200 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Щомісячний платіж в себе включає відсотки, нараховані за звітний період та частина заборгованості по кредиту.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 5-6), відповідач своє зобов`язання по щомісячному платежу для погашення заборгованості по кредиту і процентів належним чином не виконує. Станом на 28 лютого 2019 року у ОСОБА_1 утворилася заборгованість перед Банком за тілом кредиту в сумі 790 гривень 74 копійки, 18098 гривень 06 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом.

З огляду на обставину, що відповідач не спростувала такий розмір заборгованості належними доказами, він є безспірним.

В той же час, у позовній заяві позивач вказує, що відповідач має сплатити Банку неустойку у вигляді комісії і штрафів, зокрема: 3400 гривень - заборгованість за комісією, 500 гривень - фіксована частина штрафу та 1114 гривень 44 копійки - процентна складова штрафу, і просить стягнути такі розміри неустойки з відповідача.

Суд не погоджується з такою вимогою позивача і вважає її спірною.

5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 536 та частиною 1 статті 1054, статтею 1056-1 ЦК України, а також умовами Договору передбачено, що за користування чужими грошовими коштами позичальник має сплачувати відсотки.

Розмір і порядок нарахування відсотків передбачено Умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (довідка з підписом позичальника на а.с. 8 та Умови і Правила надання банківських послуг (а.с. 9-32), які, відповідно до підпису відповідача (зворот а.с. 7), в сукупності із Заявою (а.с. 7) складають договір між сторонами без номера від 09 лютого 2011 року.

Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1ст. 611 ЦК України). Неустойкою є штраф або пеня (ст. 549 ЦК України). Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

За Умовами кредитного договору між сторонами передбачено два види неустойки: пеня і штраф.

Позивач не надав суду розрахунок нарахування пені, а тому з врахуванням положень ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведена заборгованість ОСОБА_1 за пенею.

Натомість наведений в розрахунку розмір комісії в сумі 3400 гривень не передбачений умовами договору чи цивільним законодавством як вид відповідальності за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Умовами договору між сторонами за несвоєчасне виконання умов кредитного договору передбачено також такий вид неустойки як штраф, що визначається як 500 гривень + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих в прострочених процентів і комісії.

Так, у п. 2.1.1.7.6 Умов передбачено, що у випадку порушення позичальником строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів, він зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 гривень + 5% від суми позову. Однак, з врахуванням природи штрафу, передбаченої у ч. 2 ст. 549 ЦК України, вимога позивача про стягнення з відповідача фіксованої частини штрафу у сумі 500 гривень задоволенню не підлягає як необґрунтована, але підлягає стягненню процентна складова штрафу в розмірі 5% від суми заборгованості (790,74 грн. + 18098,06 грн. = 18888,80 гривень), або 944 гривні 44 копійки.

Відповідно до п. 2.1.1.12.11 Правил користування платіжною карткою та п. 1.1.3.2.2 Умов та правил надання банківських послуг, Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за Договором.

6. Висновки суду.

Розрахунком заборгованості за договором без номера від 09 лютого 2011 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 (а.с. 9-32) доведено, що відповідач взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконує, в результаті чого утворилась заборгованість по кредиту, яка станом на 28 лютого 2019 року становить: 790 гривень 74 копійки - заборгованість за кредитом, 18098 гривень 06 копійок - заборгованість по процентах за користування кредитом. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором відповідач має сплатити позивачу штраф в сумі 944 гривні 44 копійки.

За таких обставин, суд вбачає підстави для судового захисту прав позивача та стягнення з відповідача на користь АТ КБ "ПриватБанк" заборгованості за тілом кредиту, процентах та процентній складовій штрафу.

Вимога про стягнення із відповідача неустойки у вигляді комісії та штрафу в сумі 500 гривень позивачем не доведена.

7. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1921 гривню судового збору (а.с. 1).

Цей позов заявлений на суму 23903 гривні 24 копійки, а суд прийшов до висновку про задоволення позову на суму 19833 гривні 24 копійки, що складає 82,97%. Таким чином, судові витрати підлягають компенсації позивачу лише у розмірі 82,97% або 1593 гривні 85 копійок.

Керуючись: кредитним договором без номера від 09 лютого 2011 року, ст.ст. 525, 526, 530, 536, 549, 551, 611, 615, 626, 628, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 259, 263- 265, 268, 275, 279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Мурованокуриловецьким РВ УМВС України у Вінницькій області 27.02.1996, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д, , МФО № 305299, рах. (для погашення заборгованості та судових витрат) № НОМЕР_3) заборгованість по кредиту без номера від 09 лютого 2011 року станом на 28 лютого 2019 року в розмірі 19833 гривні 24 копійки та судові витрати в сумі 1593 гривні 85 копійок, а всього 21427 (двадцять одна тисяча чотириста двадцять сім) гривень 09 копійок.

Рішення може бути оскаржено сторонами протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено і підписано 04 червня 2019 року.

Суддя:___________