ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року

м. Харків

Справа № 644/6982/16-ц

Провадження № 22ц/818/2619/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕсКіМо»

розглянув в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу №644/6982/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , правонаступником якого є ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕсКіМо» про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року, постановлену суддею Саркісян О.А., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕсКіМо» про стягнення боргу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 18 жовтня 2017 року в якості забезпечення позову накладений арешт на квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль марки NISSAN, модель QASHQAI, 2010 року випуску та на все рухоме та нерухоме майно, особисті банківські рахунки ОСОБА_2 в межах ціни позову- 16000000 грн.

Постановою Харківського апеляційного суду від 08 січня 2019 року ухвалу суду в частині накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, особисті та банківські рахунки ОСОБА_2 скасовано.

В частині накладення арешту на квартиру та автомобіль ухвалу залишено без змін.

07 березня 2019 року ОСОБА_3 в особі свого представника адвоката Лагутіна І.В. подала клопотання про зустрічне забезпечення в сумі 25886530 грн.

В обґрунтування заяви зазначає, що загальна вартість нерухомого майна, яке перебуває у власності позивача, становить 379624 грн., що значно менше, ніж сума, у межах якої було забезпечено позов і яка, безперечно, недостатня для відшкодування можливих збитків відповідача.

Позивачем в ході розгляду справи здійснено заходи щодо відчуження майна. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №127173125 від 11 червня 2018 року за позивачем було зареєстровано право спільної часткової власності на 1/3 частину квартири, розташованої у АДРЕСА_2 . Однак, станом на 18 січня 2019 року за позивачем зазначене майно вже не зареєстровано.

Позивач в процесуальних документах зазначає адресу листування: м. Київ, тобто, ОСОБА_1 фактично проживає у м. Києві та відповідно квартира у АДРЕСА_3 не використовується ним як житло та може в будь-який момент бути відчуженою.

За час вжиття заходів забезпечення позову їй спричиняються збитки. За 2 роки (2018, 2019 р.) вона лише на комунальні послуги буде витрачати щонайменше 142 000 грн., а також вимушена платити податок на нерухоме майно.

За два роки після відкриття спадщини (ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та протягом періоду розгляду справи вона через застосовані заходи забезпечення позову позбавлена можливості розпоряджатися майном, що призводить до неотримання нею доходів на загальну суму 7869505,12 грн.

Дану квартиру вона не має наміру використовувати як своє житло та бажає мати не тільки право користування та володіння житлом, однак і право розпоряджатися ним.

Неможливість розпорядитися відповідним майном може призвести до зниження вартості спадкового майна та як наслідок реалізації його за ціною, що є істотно нижчою за ринкову станом на 2018 рік - 25 886 530 грн.

Вона в разі продажу квартири могла би розмістити одержані грошові кошти на депозитному рахунку в банку і отримувати дохід.

Вона буде тривалий час нести збитки, пов`язані з утриманням квартири, документально та розрахунково обґрунтована сума яких станом на 05 березня 2019 року складає: 869 505,12 грн. + 5 182,87 грн. + 4623,97 грн. + 142 000грн. = 8 021 311,96 грн.

Просить застосувати зустрічне забезпечення її збитків, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 внести на депозитний рахунок суду грошові кошти в сумі 25 886 530 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що застосування судом зустрічного забезпечення має на меті урівноважити інтереси сторін при вжитті заходів забезпечення позовних вимог; розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи та має бути співмірним із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі свого представника ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову , якою задовольнити її заяву про застосування зустрічного забезпечення.

Позивачем вчинено дії з відчуження майна, які можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування їй збитків, а саме відповідачем відчужено 1/3 частину квартири у м. Черкаси ОСОБА_1 , вірогідно, може продовжити вчиняти дії щодо відчуження майна.

Позивач не має зареєстрованого у встановленому законом порядку майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків. Загальна вартість нерухомого майна, яке перебуває у його власності, становить 379 624 грн. Розмір можливих збитків складає щонайменше 8 021 311,96 грн.

Сплата комунальних послуг за квартиру АДРЕСА_1 є оплатою фактично спожитих послуг в розрахунках понесених та потенційних збитків враховано лише платежі, що вносяться в порядку абонентської плати та не залежать від користування такою послугою: оплата квартплати, плата за паркомісце, оплата центрального опалення квартири.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення -без змін.

Судовим рішення вже встановлено, що накладенням арешту на квартиру та автомобіль не порушуються права та інтереси будь-яких осіб, а тому і збитків таким забезпеченням відповідачу завдано бути не може.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу (імовірний дохід), ще не є підставою для його стягнення, а тому не відноситься до поняття збитків у розумінні ст.22 ЦК України.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 154 ЦПК України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення визначений частиною 3 статті 154 ЦПК України та є вичерпним. Так, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом (частина 4 статті 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина 5 статті 154 ЦПК України).

Таким чином, зустрічне забезпечення - це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

ОСОБА_3 не надано доказів існування обставин, з якими процесуальний закон пов`язує обов`язкове вжиття заходів зустрічного забезпечення.

ОСОБА_1 має постійне місце проживання в Україні, зареєстрований у АДРЕСА_4 , отримує пенсію по інвалідності, є власником нерухомого майна.

Згідно ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Фактичне проживання позивача за іншою адресою, ніж місце його реєстрації не можна вважати беззаперечним доказом наміру реалізувати майно.

Обґрунтовуючи заяву про зустрічне забезпечення ОСОБА_3 посилається на те, що заборона відчуження квартири значно обмежує правомочність відповідача як власника, а саме позбавляє її права на продаж квартири, нею за ці роки сплачується значна сума по комунальним послугам та нарахування на майно; відсутня можливість отримувати додаткові блага. Внесення вартості предмету забезпечення позову на депозитний рахунок суду забезпечить її право на відшкодування завданих їй збитків.

Відповідно до ст. 22, 322 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Посилання ОСОБА_3 щодо зниження вартості спадкового майна і реалізації його за ціною, що є істотно нижчою за ринкову обґрунтовано не прийнято судом першої інстанції та не приймається судом апеляційної інстанціяї.

Крім того, зазначає, що в разі продажу квартири могла би розмістити одержані грошові кошти на депозитному рахунку в банку і отримувати дохід в розмірі 7869505 грн. відповідно до приведеного в клопотанні розрахунку.

Упущена вигода - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (пункт 2 частини другої статті 22 ЦК України).

Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті кредитором для їх одержання. У виді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов`язання. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Враховуючи наведене, сума можливих збитків обґрунтовується ОСОБА_3 умовними припущеннями про можливість отримання нею доходу.

Враховуючи те, що обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову не спричинить невідновлюваної шкоди відповідачу , а також відсутність обставин, визначених частиною третьою статті 154 ЦПК України, підстави для зустрічного забезпечення -відсутні .

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ухвала постановлена з дотриманням вимог процесуального права. Підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі її представника ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 березня 2019 року - залишити без зміни.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 червня 2019 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко