ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6257/19 Справа № 204/7054/18 Суддя у 1-й інстанції - Книш А. В. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсною умови кредитного договору,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що 27 вересня 2007 року між ним та Дніпропетровською ОД «Райффайзен Банк Аваль» був укладений кредитний договір № 014/137375/3101/74, відповідно до умов якого банк надав йому кредит у розмірі 190 221,02 грн, а він зобов`язався належним чином використати та повернути кредит згідно графіку, сплативши банку за користування кредитом 13,5 % річних.

Пунктом 10.1 вказаного кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки.

Виконання умов цього договору забезпечено договором іпотеки.

21 вересня 2018 року на його адресу від ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» надійшли повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором та вимога про дострокове погашення заборгованості за кредитом, де було зазначено, що загальний розмір заборгованості перед первісним кредитором складає 969 807,75 грн, з яких пеня становить 780 542,90 грн.

Таким чином, розмір додаткової відповідальності по сплаті пені перевищує 50% заборгованості за кредитом і більше ніж в 7 разів перевищує суму заборгованості за кредитом.

Вважає, що п.10.1 кредитного договору дійсно порушує принцип рівності сторін договору, тому його слід визнати недійсним.

У зв`язку із вищезазначеним, позивач просить визнати недійсними умови п.10.1 кредитного договору № 014/137375/3101/74 від 27 вересня 2007 року, укладеного між ним та Дніпропетровською ОД «Райффайзен Банк Аваль».

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2019 року у задоволенніпозову ОСОБА_1 до АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «Оксі Банк», ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсною умови кредитного договору - відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при ухваленні рішення судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки судом було невірно обчислено строк, з якого він міг звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 вересня 2007 року між Дніпропетровською ОД «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем було укладено кредитний договір № 014/137375/3101/74, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 190 221,02 грн, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути кредитору суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов Договору та Тарифів банку, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Договором.

Пунктом 10.1 вказаного кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (а.с.5-16).

31 серпня 2018 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним Акціонерним товариством «Оксі Банк» було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого останній набуває права вимоги в повному обсязі за кредитним договором № 014/137375/3101/74 від 27 вересня 2007 року, укладеним між позивачем та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (а.с.140-149).

Відповідно до Договору відступлення права вимоги від 31 серпня 2018 року, Публічне акціонерне товариство «Оксі Банк» відступило за плату новому кредитору ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП», а новий кредитор замінив кредитора як сторону у кредитному договорі № 014/137375/3101/74 від 27 вересня 2007 року та прийняв на себе всі його права та обов`язки за кредитним договором. Права вимоги переходять до нового кредитора в повному обсязі безвідклично та без можливості зворотного відступлення (а.с.46-50).

Листом від 04 вересня 2018 року за вих.№ 0904/9 позивача було повідомлено про здійснення відступлення права вимоги за кредитним договором №014/137375/3101/74 від 27 вересня 2007 року до нього та до ОСОБА_2 , як майнового поручителя за іпотечним договором №014/3101/137375, від ПАТ «Оксі Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» (а.с.17).

04 вересня 2018 року за вих.№ 0904/13 позивачу та третій особі ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» було направлено повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором № 014/137375/3101/74 від 27 вересня 2007 року (а.с.18).

Вимогою/іпотечним повідомленням про дострокове погашення заборгованості від 04 вересня 2018 року за вих.№ 0904/17 позивача було проінформовано про те, що він зобов`язався забезпечити погашення кредиту та сплату відсотків за користування кредитними коштами, згідно зі встановленим графіком та за умовами вказаного договору. Крім того, зазначено, що станом на 31 серпня 2018 року загальний розмір заборгованості по кредитному договору складає 969 807,75 грн, з яких заборгованість по основній сумі кредиту складає 111 315,89 грн, заборгованість по відсоткам складає 77 948,96 грн., пеня на дату відступлення прав вимоги складає 780 542,90 грн (а.с.19-20, 148).

Судом першої інстанції було встановлено, що пункт 10.1 кредитного договору щодо встановлення відповідальності за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій у вигляді пені в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності і є наслідком дисбалансу договірних прав та обов?язків позивача як споживача послуг банку, оскільки така умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п?ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов?язань за спірним договором.

Таким чином, право, за захистом якого позивач звернувся до суду, є порушеним.

З урахуванням того, що особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в межах строку позовної давності, про застосування якого зазначали АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» у своїх відзивах на позов, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.257, 261, 267 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в зв`язку зі спливом позовної давності.

Доводи апеляційної скарги позивача про дотримання ним трьохрічної позовної давності, оскільки її перебіг почався від дня, коли він дізнався про порушення свого права (21 вересня 2018 року зі змісту вимоги ТОВ «Фінансова компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про дострокове погашення заборгованості за кредитом), зводяться до помилкового тлумачення позивачем положень ЦК України щодо перебігу строку позовної давності, оскільки частиною першою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину, починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

Позивач є стороною кредитного договору, який містить оспорювану умову про сплату пені (пункт 10.1.), тобто обізнаний щодо змісту кредитного договору з моменту його вчинення, а тому перебіг трирічного строку позовної давності за вимогою позивача про визнання недійсним пункту 10.1. кредитного договору почався 27 вересня 2007 року та закінчився 27 вересня 2010 року, що має наслідком відмову у задоволенні позову на підставі частини четвертої статті 267 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені Верховним Судом у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 752/5032/15-ц, постанові від 21 червня 2018 року у справі № 333/2051/16-ц, постанові від 14 березня 2018 року у справі №464/5089/15.

За таких обставин доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскількиа зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 28 березня 2019 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова