Провадження № 6/761/786/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Піхур О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мусійчук В.С.,

державного виконавця - Рибчинського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в :
У травні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Рибчинський О.В., звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим написом від 29.08.2016 зареєстрованим за №16181, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 44389,97 доларів США.

На виконанні у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №52435561 з виконання виконавчого напису від 29.08.2016 зареєстрованим за №16181, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 44389,97 доларів США.

Так, в процесі примусового виконання виконавчого напису виконавцем було: 02.11.2016 року винесено постанову про розшук майна боржника, 05.06.2018 про арешт коштів боржника, здійснено вихід за місцем проживання боржника.

Проте, виконавчий документ боржником не виконано, борг не сплачено, божник свідомо ухиляється від виконання виконавчого документа, не вчиняє жодних дій, спрямованих на його виконання, не з`являється на виклики державного виконавця, не надає інформацію про належне йому майно, що суперечить вимогам статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, з викладеного вбачається, що виконавчий напис до теперішнього часу боржником не виконується, боржник ухиляється від виконання Виконавчого напису, а саме: не вживає заходів щодо виконання виконавчого напису за рахунок належних йому доходів, не з`являється на виклики державного виконавця, не надає інформацію про майновий стан боржника.

У судовому засіданні старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинський О.В. підтримав вимоги подання та просив суд їх задовольнити.

Вислухавши пояснення державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

На виконанні у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №52435561 з виконання виконавчого напису від 29.08.2016 зареєстрованим за №16181, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 44389,97 доларів США.

Старшим державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №52435561 від 04.10.2016 року, а в процесі примусового виконання виконавчого напису виконавцем було 02.11.2016 року винесено постанову про розшук майна боржника, 05.06.2018 про арешт коштів боржника, здійснено вихід за місцем проживання боржника.

Вжиті приватним виконавцем заходи, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», спрямовані на виконання рішення суду не досягли бажаного результату, виконавчий напис до цього часу не виконано.

Крім того, на запит виконавця, відповідно листа Державної прикордонної служби України від 15.02.2019 встановлено, що боржник багато разів виїжджав за межі України з моменту відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно зі ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Згідно з ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до положень ч.2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України, який має паспорт, у разі, коли існують обставини, що обмежують відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право його виїзду за кордон, зобов`язаний здати свій паспорт на збереження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, за місцем проживання у місячний термін після виникнення таких обставин. За наявності достатніх підстав паспорт, що зберігається в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, повертається у 10-денний термін з моменту звернення громадянина або його законного представника.

Пунктом 2 ч.1 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що громадянин України, що має паспорт, може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», також може бути тимчасово обмежений у праві виїзду закордон громадянин України, що ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження, боржник у наданий державним виконавцем строк, для самостійного виконання виконавчого напису заборгованість не погасив і не вчиняв жодних дій для його погашення, тому суд може розглядати, зазначені дії як ухилення від погашення існуючої заборгованості. Крім того, вжиті державним виконавцем заходи, спрямовані на виконання виконавчого напису не досягли бажаного результату. Враховуючи наявність ризику того, що боржник може залишити територію України, не погасивши наявної заборгованості, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є вмотивованим та обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Керуючись, ст. 33 Конституції України, ст. ст. 18, 19 ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України", ст. ст. 259-261, 353-355, 441 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :
Подання старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рибчинського Олександра Володимировича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим написом від 29.08.2016 зареєстрованим за №16181, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 44389,97 доларів США.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_1 покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя