Справа № 654/226/19
Провадження № 2-о/654/37/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2019 м. Гола Пристань Голопристанський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого суддіФранцішка Ю. В.,
секретаряКозенко В. С,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голопристанського районного суду цивільну справу №654/226/19 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій просить суд встановити факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

В судове засідання заявник не з`явився, про місце, дату та час слухання справи повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи по справі: Управління Державної міграційної служби України в Херсонській областідо суду не з`явився, про місце, дату та час слухання справи повідомлено належним чином. На адресу суду надійшли письмові пояснення УДМС на заяву по справі №654/226/19 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991, згідно яких представник за довіреністю - Діденко А. О. просить про розгляд справи буз участі представника УДМС, не заперечує проти задоволення вимог заявника щодо встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та покладається на розсуд суду при вирішенні справи по суті.

Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням письмових пояснень представника заінтересованої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежжить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995р. передбачає, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений у ст.273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та відповідно до положень ст.256 ЦПК України, для встановлення факту належності до громадянства України та залежно від підстав цього встановлення, предметом розгляду в суді можуть бути заяви про встановлення таких фактів, зокрема, постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Встановлення факту постійного проживання заявника на території України необхідне йому для отримання паспорта громадянина України.

Так, з матеріалів справи та досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 на території Української PCP в с. Шестаковка Бериславського району Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 заявник народила сина - ОСОБА_7 . Оскільки вона не перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_8 , то останній 25.12.1985 встановив своє батьківство по відношенню до дитини, про що було видано свідоцтво про встановлення батьківства Благодатенською сільською радою Великоолександрівського району Херсонської області. Пізніше з ОСОБА_8 вона зареєструвала шлюб, але 25.03.1988 даний шлюб було розірвано про що було зроблено відповідний актовий запис №62 Голопристаським районним відділом РАЦС.

Після розірвання шлюбу заявник почала проживати у цивільному шлюбі з ОСОБА_9 та ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народився син - ОСОБА_2 , відносно якого ОСОБА_9 встановив своє батьківство, про що 07.08.1989 було видано свідоцтво про встановлення батьківства Чорноморською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, всі вище перелічені факти підтверджуються відповідними свідоцтвами (а. с. 4-5 та на зворотах).

Відповідно до трудової книжки, заявник ОСОБА_1 з 1983 року постійно працювала в радгоспах, спочатку в радгоспі імені Шевченка, потім в радгоспі імені Комінтерна. Зокрема, в період часу з 10.03.1988 по 11.11.1991 вона працювала в радгоспі імені Комінтерна дояркою (а. с. 6-7, 10-11).

Крім того, відповідно до довідки, виданої Чорноморською сільською радою за №02-19/288 від 15.03.2018 ОСОБА_1 з 01.01.1985 по 01.01.1993 була зареєстрована за адресою с. АДРЕСА_1 району Херсонської області (а. с. 9).

На сьогоднішній день заявник проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 .

24.12.1986 Великоолександрівським ОВС в Херсонській області заявникові було видано паспорт серії НОМЕР_1 , який вона, через постійні зміни свогомісця проживання, втратила, а 09.09.2018 звернулась до Голопристанського РВ УДМС України в Херсонській області із заявою про втрату паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серія НОМЕР_1.

Провадження у справі про втрату паспорта знаходилось на розгляді Голопристанського РВ УДМС України в Херсонській області, перевірку було закінчено 08.09.2018, якою встановлено особу заявника та відмовлено в оформленні паспорта громадянина України на підставі п.п. 1 п. 100 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року №302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», оскільки я не є громадянкою України та рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання на території України на законних підставах у зазначений період (а. с. 12).

Підстави та порядок встановлення належності до громадянства, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади врегульовані Законом України «Про громадянство України» від 18.01.2001 р. №2235-ІІІ (далі - Закон), Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 р. №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» (зі змінами) (Порядок).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», далі Закону, громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Згідно п.п. а п.7 Глави II Порядку, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Відповідно до п. 8 Порядку для встановлення факту належності особи до громадянства України заявник повинен наряду з відповідною заявою надати ряд документів, одним із яких є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5, згідно норм Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 року.

П. 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п`яти років є однією з умов прийняття до громадянства України.

Таким чином, судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Шестаковка Бериславського району Херсонської області, на території України станом на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) і по теперішній час, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладено та керуючись ст. ст. 95, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Шестаковка Бериславського району Херсонської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю. В. Францішко