Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/4559/18
Провадження № 2/191/1304/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
28.02.2019
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бондаренко Г.В.
за участю секретаря - Лобода Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він, ОСОБА_1, є власником квартири АДРЕСА_1 (Ярова) у м. Синельникове Дніпропетровської області. Даний факт підтверджується договором дарування від 05.03.1996 року, що був посвідчений державним нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 і зареєстрований в реєстрі за №228, а також технічним паспортом. Відповідно до довідки про склад сім'ї від 09.11.18 року виданою СМКП «ЖЕК-1» у м. Синельникове, у вищезазначеній квартирі зареєстрований він та його син ОСОБА_2. Починаючи з березня 1996 року та по теперішній час відповідач не проживає у вищезазначеній квартирі, не з'являється за цією адресою, не сплачує комунальні послуги, не бере участі в утриманні житла, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням він відповідачу не чинив. Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_2 понад один рік підтверджується актом опитування свідків (сусідів) від 09.11.2018 року. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою його місця проживання, відповідач створює перешкоди у вільному користуванні належною сому власністю, а також виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але враховується оплата за них, чим обєктивно порушуються його права.
Просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове, вул. Жлоби (Ярова)АДРЕСА_2 та зняти його з реєстраційного обліку.
До початку судового засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності, відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
З копії договору дарування від 05.03.1996 року посвідченого нотаріусом Першої синельниківської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 та зареєстрованого в реєстрі за № 228, вбачається, що квартира АДРЕСА_3 належить позивачу ОСОБА_2.
Згідно довідки про склад сім'ї від 09.11.2018 року виданої СМКП «ЖЕК-1», в квартирі за адресою м. Синельникове, вул.. Ярова, 28/6 зареєстровані: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який за вказаною адресою не проживає з березня 1996 року по теперішній час.
Згідно з Актом від09.11.2018 року про не проживання особи за місцем реєстрації, складеного в присутності свідків (сусідів) ОСОБА_4, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3; ОСОБА_5, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4; ОСОБА_6, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: м. Синельникове, вул.. Ярова, 28/6 фактично не проживає з 05.03.1996 року.
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України- член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2, 25 березні ІНФОРМАЦІЯ_2, особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №6 по вул. Жлоби (Ярова), 28 в м. Синельникове, оскільки відповідач не проживає у даній квартирі більше одного року без поважної причини.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, особою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №6 в будинку №28 по вул. Жлоби (Ярова) в м. Синельникове, Дніпропетровської області, що є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: ОСОБА_7