набрало чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/230/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2019 р.

Чаплинський районний суд Херсонської області у складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судових засідань - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чаплинка, Херсонської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про встановлення факту народження дитини, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року у ДБУЗ РК пологовий будинок №1 м.Севастополя ОСОБА_2 народила дитину - сина ОСОБА_3, що підтверджується обмінною картою №100/2448 від 05.11.2016 року.

Просить суд встановити факт народження дитини - ОСОБА_3, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 року, місце народження - м.Севастополь, Республіка Крим. Мати - ОСОБА_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_4, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Севастополя, актовий запис №318 від 06.05.2005 року.

В судове засідання заявниця не з'явилася, в своїй заяві просила справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи - Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є громадянкою України, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1. На підтвердження цієї обставини заявницею надано копію паспорта громадянки України серії НОМЕР_2, виданого Ленінським РВ УМВС України в м. Севастополі. Відомості про припинення відносно неї громадянства України відсутні.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 також є громадянином України, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_4 АДРЕСА_1. На підтвердження цієї обставини заявником надано копію паспорта громадянина України серії НОМЕР_3. Відомості про припинення відносно нього громадянства України відсутні.

Заявницею на підтвердження факту народження у них дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_6 надано обмінну картку №100/2448 від 05.11.2016 року.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 06 травня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Севастополя ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_2, актовий запис №318.

Відповідно до ч.1. ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини..

Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 4, 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення та про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Lоizidou v. Тиrкеу», «Сургus v. Тиrкеу»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Моzег v. Thе Republicof Moldova and Russia», «Ilasuаnd Оthers v. Моldovа and Russia») де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacasе), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.

Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

В судовому засіданні встановлено, що у заявниці народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 року у ДБУЗ РК пологовий будинок №1 м.Севастополя. Заявниця не може отримати від закладу охорони здоров'я, що створений за законодавством України документ встановленої форми про народження дитини - ОСОБА_3 та на його підставі зареєструвати народження дитини, оскільки вказаний документ був виданий після окупації території АР Крим.

Таким чином, враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації майнових та особистих немайнових прав, як для заявників, так і для самої новонародженої дитини, суд вважає можливим, як виняток, прийняти до уваги медичні документи, видані лікарняними закладами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, які підтверджують факт народження на тимчасово окупованій території України, в м.Севастополь, Республіка Крим, Україна, сина - ОСОБА_3.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви ОСОБА_3 ОСОБА_2 в повному обсязі та задовольнити вимоги заявниці про встановлення факту народження їх дитини ОСОБА_3 у судовому порядку, що є підставою для державної реєстрації народження органом державної реєстрації актів цивільного стану.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 80, 258, 277, 293, 294, 315, 317, 263 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Чаплинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Херсонській області про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_3, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 року, місце народження - м.Севастополь, Республіка Крим. Мати - ОСОБА_2, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько - ОСОБА_4, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Севастополя, актовий запис №318 від 06.05.2005 року.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко