№ 201/5906/19
провадження 2/201/2474/2019
УХВАЛА

24 травня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Соборний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови, стягнення судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 травня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: ПН ДМНО Бондар І.М., Соборний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови, стягнення судових витрат. Разом з позовом позивачем подано заяву про забезпечення цього позову.

У статті 19 ЦПК України (у редакції від 03 жовтня 2017 року) визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

В свою чергу ч. 2 ст. 74 Закону «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З позовної заяви та позовних вимог витікає, що у позовній заяві об`єднано декілька вимог, зокрема вимога позивача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а також вимога про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто вимога про оскарження рішення державного виконавця під час виконання інших рішень (виконавчий напис нотаріуса) не може переглядатися за правилами нового Цивільного процесуального кодексу України, оскільки такий спір відповідно до статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відносяться до адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а враховуючи вище зазначене та викладене позивачем у позовній заяві було об`єднано позовні вимоги, які належить розглядати в порядку різного судочинства, а саме: цивільного та адміністративного.

Статтею 188 ЦПК України визначено, що одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги). Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Частиною 4 статті 188 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Виходячи з наведеного вважаю за необхідне позовну заяву повернути позивачу, оскільки позивачем у позовній заяві було порушено правила об`єднання позовних вимог та відсутні підстави застосування положень статті 188 ЦПК України.

Частиною 5 ст. 185 ЦПК України визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно до ч. 6 ст. 185 ЦПК України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 185, 188, 261 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Соборний ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та скасування постанови, стягнення судових витрат повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із вказаною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набрала законної сили 24 травня 2019 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.А. Антонюк