ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5124/19 Справа № 210/2039/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Ступак С. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

сторони:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ФОП ОСОБА_2

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2018 року, яке постановлено суддею Ступак С.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_2 , треті особи Відділ з питань захисту прав споживачів апарату міської ради і виконкому, Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський меблевий комбінат» з позовом про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначено, що 08.02.2015 року, у магазині «Української меблевої компанії» (далі «УМК»), що знаходиться на мкрн. 5-ий Зарічний, він замовив у відповідача двоспальне ліжко вартістю 4700 грн. 15 коп. з гарантійним терміном 24 місяці, що підтверджується копією «Замовлення».

Через місяць після придбання ліжка ним були виявлені недоліки, а саме: ліжко виявилося не зручним у користуванні, під час будь-якого контакту з ним воно починало скрипіти, тріщати та видавати інші, не характерні цьому виду товару, звуки, що впливало на якість і тривалість його сну, що, в свою чергу, призвело до загального погіршення стану здоров`я. У зв`язку з систематичним недосипанням знизився його рівень продуктивності праці, внаслідок чого він поніс збитки фінансового характеру.

Неодноразово позивач телефонував та звертався до магазину «УМК» щодо даної проблеми та безкоштовного усунення недоліків товару в 14-денний термін, із збереженням товарного вигляду та споживчої властивості ліжка, та щоб йому було надано копії документації, яка свідчить про належну якість товару.

21.04.2015 року позивач подав письмову претензію щодо придбаного ним неякісного ліжка та 28.04.2015 року отримав відповідь від керуючої магазину «УМК» ОСОБА_2 , в якій повідомлялося, що йому буде надано заміну металевого каркасу ліжка та його установка, крім того надано копії, що засвідчують якість товару та сертифікати якості.

Проте, після заміни каркаса ліжка, вказані вище недоліки не зникли, а продовжували існувати, що позбавило позивача повноцінного відпочинку для відновлення життєвих сил та працездатності в цілому.

Оскільки недоліки виявилися такими, які не можливо усунути, він, керуючись ст. 8 ЗУ України «Про захист прав споживачів» вимагав замінити неякісне ліжко на таке ж якісне, або на аналогічне з числа наявних в продажі. Заміна ліжка була виконана, але не у встановлений законом строк, а значно пізніше лише в лютому 2016 року, до цього часу він був вимушений користуватися ліжком, якість якого залишала бажати кращого, що вносило дискомфорт у його особисте життя, погіршило загальний стан здоров`я внаслідок постійного недосипання та зниження рівня продуктивності праці, у зв`язку з чим він зазнав фінансових втрат.

За нове ліжко позивачем була виконана відповідна доплата, в розмірі різниці між вартістю не якісного товару та вартістю нового товару, яка становила 1589 грн. 77 коп.

Позивач зауважує на тому, що внаслідок порушення його прав протиправною поведінкою відповідача, йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у психічних страждання, які він зазнав з вини відповідача через те, що йому на момент купівлі товару продавець магазину «УМК» гарантував відповідну якість ліжка, та відповідність товару всім вказаних ним при покупці критеріям, за час користування неякісним товаром в нього внаслідок постійного недосипання погіршився як фізичний, так і психічний стан здоров`я, знизився рівень продуктивності його праці, внаслідок чого він поніс фінансові збитки, заміна неякісного товару сталася із запізненням, та не у встановлений законом термін, що продовжило його страждання та призвело до загострення вище вказаних наслідків.

Крім того, моральні страждання позивача полягають в тривалому невиконанні відповідачем його законних претензій, що призвело до необхідності звернення до суду, Управління у справах захисту прав споживачів, а відповідно, і до душевних страждань через неможливість належним чином користуватись придбаним майном.

На підставі наведеного вище позивач просив стягнути з відповідача у відшкодування завданої йому моральної шкоди 20000 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7500 грн. та на користь ПАТ «Дніпропетровський меблевий комбінат» витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 1166,68 грн.

В апеляційній скарзі позивач та його представник ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог з тих підстав, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не надано належної оцінки обставинам справи. Зокрема не враховано, що з вини відповідача позивач протягом тривалого часу вимушений був користуватися ліжком, яке було придбано 08.02.2015 року у магазині «Української меблевої компанії», що знаходиться на мкрн. 5-ий Зарічний, та яке було неякісним та не відповідало тій якості, яку гарантував продавець магазину «УМК».

Зауважують на тому, що моральні страждання позивача виражаються в тому, що за час користування неякісним товаром в нього внаслідок постійного недосипання погіршився як фізичний, так і психічний стан здоров`я, знизився рівень продуктивності його праці, внаслідок чого він поніс фінансові збитки, заміна неякісного товару сталася із запізненням, та не у встановлений законом термін, що продовжило його страждання та призвело до загострення вище вказаних наслідків.

Крім того вважають, що з позивача на користь відповідача безпідставно стягнуті витрати на професійну правничу допомогу, оскільки вартість надаваних адвокатом Яровою Л.І. послуг є завищеною та в них безпідставно включено витрати на пальне. А витрати, стягнуті на користь третьої особи, не містять відповідного розрахунку вартості таких сум, платіжні доручення не містять посилання на конкретний акт виконаних робіт та ПАТ «Дніпропетровський меблевий комбінат», не доведено необхідність надання таких послуг.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 08.02.2015 року позивач ОСОБА_1 у магазині «Української меблевої компанії», що знаходиться на мкрн. 5-ий Зарічний в м. Кривому Розі, придбав у відповідача двоспальне ліжко вартістю 4700 грн. 15 коп. із гарантійним терміном тривалістю 24 місяці, що підтверджується копією «Замовлення» № 1255-2/8 від 08.02.2015 року (а.с.17)

21.04.2015 року позивач подав до відповідача письмову претензію, в якій зазначив недоліки придбаного ним 08.02.2015 року двоспального ліжка та вимагав, за його вибором, або розірвати договір купівлі-продажу та повернути сплачену ним грошову суму, або замінити неякісне ліжко на таке ж, але якісне, або аналогічне з числа наявних у продавця. (а.с.15-16)

28.04.2015 року, відповідач надав позивачу відповідь від керуючої магазину «УМК» ОСОБА_2 , в якій повідомлялося, що позивачу буде проведено заміну металевого каркасу ліжка та його установка. Крім того надано копії, що засвідчують якість товару та сертифікати якості. (а.с.11-14)

Відповідно до замовлення № 4-1/4 від 09.02.2016 року відповідачем позивачу було надано нове ліжко, за яке позивачем була виконана відповідна доплата, в розмірі різниці між вартістю придбаного 08.02.2015 року двоспального ліжка та вартістю нового товару, яка становила 1589 грн. 77 коп. (а.с.7)

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на те, що через реалізацію відповідачем йому товару неналежної якості, під час користування неякісним товаром в нього, внаслідок постійного недосипання погіршився як фізичний, так і психічний стан здоров`я, знизився рівень продуктивності його праці, внаслідок чого він поніс фінансові збитки. Заміна неякісного товару сталася із запізненням, та не у встановлений законом термін, що продовжило його страждання та призвело до загострення вище вказаних наслідків та слугувало підставою для звернення до суду з позовом.

Ухвалюючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у зв`язку з їх недоведеністю.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, тобто заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб.

При відшкодуванні моральної шкоди необхідно з`ясовувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних страждань, а також в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим він при цьому керується.

Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричиняє заподіяння збитків. Причинний зв`язок, як елемент цивільного правопорушення, виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

Частинами 1 - 3 статті 23 ЦК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про відповідальність за шкоду, завдану внаслідок дефекту в продукції», шкода - це завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров`я або смерть особи, пошкодження або знищення будь-якого об`єкта права власності, за винятком самої продукції, що має дефект.

Положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На думку колегії суддів, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів спричинення відповідачем моральної шкоди позивачу, відсутній причинний зв`язок між душевними стражданнями позивача та реалізацією йому ліжка неналежної якості, оскільки відповідачем по справі були виконані вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» щодо безоплатного усунення недоліків товару, а вподальшому заміни товару з доплатою позивача. Крім того, позивачем не доведено порушення його нормальних життєвих та ділових стосунків, втрату найближчих життєвих перспектив, необхідність докладати додаткових психологічних зусиль для організації життя.

Слід зауважити, що відповідно до частин першої, дев`ятої статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виконавця: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. За кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. При усуненні недоліків шляхом заміни комплектуючого виробу або складової частини товару, на які встановлено гарантійні строки, гарантійний строк на новий комплектуючий виріб і складову частину обчислюється починаючи від дня видачі споживачеві товару після ремонту.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно листа відповідача від 28.04.2015 року на письмову претензію позивача від 21.04.2015 року, позивачу було запропоновано провести заміну металевого каркасу ліжка та його установка. Крім того надано копії, що засвідчують якість товару та сертифікати якості. (а.с.11-14) Позивач погодився на таку пропозицію відповідача, чого він не заперечує. Однак недоліки товару після заміни металевого каркасу не були усунуті.

Згідно замовлення № 4-1/4 від 09.02.2016 року відповідачем позивачу було надано нове ліжко, за яке позивачем була виконана відповідна доплата, в розмірі різниці між вартістю придбаного 08.02.2015 року двоспального ліжка та вартістю нового товару, яка становила 1589 грн. 77 коп. (а.с.7)

Таким чином, позивач по справі, відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», скористався своїм правом спочатку на безоплатне усунення недоліків товару в розумний строк, а згодом на заміну товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявного у продавця (виробника), товару з доплатою, що свідчить про відсутність винної поведінки відповідача по справі та виконання ним вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у зв`язку з їх недоведеністю.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог доводи апеляційної скарги про те, щоз вини відповідача позивач протягом тривалого часу вимушений був користуватися ліжком, яке було придбано 08.02.2015 року у магазині «Української меблевої компанії», що знаходиться на мкрн. 5-ий Зарічний, та яке було неякісним та не відповідало тій якості, яку гарантував продавець магазину «УМК», оскільки матеріалами справи не встановлено винної поведінки відповідача. Натомість встановлено, що на виконання вимог Закону України «Про захист прав споживачів» відповідачем було запропоновано провести заміну металевого каркасу ліжка та його установку із наданням копій документів, що засвідчують якість товару та сертифікати якості (а.с.11-14), а згодом відповідачем позивачу було надано нове ліжко, за яке позивачем була виконана відповідна доплата, в розмірі різниці між вартістю придбаного 08.02.2015 року двоспального ліжка та вартістю нового товару, яка становила 1589 грн. 77 коп. (а.с.7)

Посилання позивача та його представника в апеляційній скарзі на те, що моральні страждання позивача виражаються в тому, що за час користування неякісним товаром в нього внаслідок постійного недосипання погіршився як фізичний, так і психічний стан здоров`я, знизився рівень продуктивності його праці, внаслідок чого він поніс фінансові збитки, заміна неякісного товару сталася із запізненням, та не у встановлений законом термін, що продовжило його страждання та призвело до загострення вище вказаних наслідків колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки позивачем по справі не доведений причинний зв`язок між наведеними вище обставинами та реалізацією відповідачем по справі позивачеві неякісного товару, який на вимогу позивача спочатку був відремонтований, а згодом замінений на інший товар з доплатою.

Посилання позивача та його представника в апеляційній скарзі на те, що з позивача на користь відповідача судом першої інстанції безпідставно стягнуті витрати на професійну правничу допомогу, оскільки вартість надаваних адвокатом Яровою Л.І. послуг є завищеною та в них безпідставно включено витрати на пальне колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до опису наданих адвокатом послуг та витрат, необхідних для надання адвокатом правничої допомоги, адвокатом відповідача вчинено ряд дій, зокрема: попереднє опрацювання матеріалів тривалість роботи 1 година, вартість 551,20 грн. за одну годину, опрацювання законодавчої бази, тривалість роботи 7 годин, вартість 551,20 грн. за одну годину, складення процесуальних документів загальна сума - 2800 грн., участь в судових засіданнях, а саме 06.03.2017 року та 18.12.2017 року - 3000 грн., розмір винагороди адвокату станом на 18 грудня 2017 року становить 7500 грн., витрати на відрядження за межі Харківської області за 06.03.2017 року - загальною вартістю 3121,78 грн., за 18.12.2017 рік загальною вартістю 3684,64 грн. (а.с.147-149)

Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, суд першої інстанції визначився з обсягом виконаних адвокатом відповідача робіт та проаналізувавши наданий відповідачем опис наданих адвокатом послуг та витрат, необхідних для надання адвокатом правничої допомоги вірно визначився з переліком послуг, які підлягають відшкодуванню позивачем, зокрема: попереднє опрацювання адвокатом матеріалів: вивчення та аналіз документів, що стосуються справи, наданих клієнтом -1 година, вартість послуги - 551,20 грн., опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини - 7 годин, вартість послуги - 3858,40 грн. (551,20 грн. х 7 годин), складання процесуальних документів, зокрема: клопотання про відкладення розгляду справи - 100 грн., клопотання про залучення в якості третьої особи на боці відповідача - 800 грн., заперечення проти позову - 1500 грн., заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - 300 грн., та встановив, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 7500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Однак, на думку колегії суддів, судом першої інстанції безпідставно включено до витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача послугу адвоката із складання клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з повторною неявкою позивача - 100 грн., оскільки вказане клопотання залишено без задоволення, тому стягнутий судом першої інстанції з позивача на користь відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути зменшений до 7400 грн., у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

При цьому слід зауважити, що позивачем по справі не було заявлено клопотання про застосування співмірності до розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, яке може бути задоволено судом за клопотанням сторони.

Також колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що судом першої інстанції, при визначенні розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу вірно не було враховано витрати адвоката на пальне, та витрати на участь в судових засіданнях, оскільки витрати адвоката на пальне є необґрунтовані, а витрати на участь в судовому засіданні, яке відбулось 06.03.2017 року в розмірі 3000 грн. не підлягають відшкодуванню оскільки 06.03.2017 року судове засідання по даній справі не проводилось, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що стягнуті витрати на професійну правничу допомогу на користь третьої особи, не містять відповідного розрахунку вартості таких сум, платіжні доручення не містять посилання на конкретний акт виконаних робіт та ПАТ «Дніпропетровський меблевий комбінат» не доведено необхідність надання таких послуг, оскільки належними та допустими доказами, що підтверджують витрати ПАТ «Дніпропетровський меблевий комбінат» на професійну правничу допомогу та містяться в матеріалах справи, є: Акт №31/08/16 приймання наданих послуг за серпень 2016 року за договором № 01/01/2014-ю від 01.01.2014 року про надання юридичних послуг, Акт №03/04/17 приймання наданих послуг за березень 2017 року за договором № 01/01/2014-ю від 01.01.2014 року про надання юридичних послуг, Акт № 31/10/17 приймання наданих послуг за жовтень 2017 року за договором № 01/01/2014-ю від 01.01.2014 року про надання юридичних послуг, та платіжні доручення № 1857 від 21.09.2016 року на суму 2000 грн., № 1066 від 26.05.2017 року на суму 10000 грн., № 2489 від 03.11.2017 року на суму 5000 грн., № 2499 від 06.11.2017 року на суму 6500 грн. (а.с.185-189), яким судом першої інстанції надано належну оцінку та вірно визначено розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню з позивача на користь третьої особи і з яким погоджується колегія суддів, та колегія суддів вважає вірним такий розмір.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з позивача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. відповідно до Акту №31/08/16 приймання наданих послуг за серпень 2016 року за договором № 01/01/2014-ю від 01.01.2014 року про надання юридичних послуг, а саме: ознайомлення з матеріалами справи № 210/2039/16- вартість послуг 500 грн. та підготовка доводів та міркувань у цивільній справі № 210/2039/16-ц вартість 500 грн. (а.с.179-180) Крім того, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність стягнення з позивача на користь третьої особи витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 166,68 грн. за участь адвоката третьої особи в судовому засіданні 24 жовтня 2017 року, тривалість якого становила 10 хвилин, виходячи з розрахунку 8000 грн. (загальний розмір послуг за участь в судових засіданнях : 8 (загальна тривалість судових засідань) = 1000 гривень 1 година надання послуг; 1000 грн. : 60 хв.=16,68 гривень за 1 хвилину, 16,68 грн.*10хв.=166,68 грн. за 10 хвилин судового засідання.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині стягнутого з позивача на користь відповідача розміру витрат на професійну правничу допомогу, із його зменшенням з 7500 грн. 7400 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції має бути залишено без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 12 березня 2018 року змінити в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу, стягнутого з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , зменшивши цей розмір з 7500 грн. 7400 (сім тисяч чотириста) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 03 червня 2019 року.

Головуючий:

Судді: