Справа номер 478/569/19 Головуючий суду першої інстанції Томашевський О.О.
Провадження номер 22-ц/812/979/19 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м.Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О.В.,

суддів: Колосовського С.Ю., Серебрякової Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019 року, постановлену під головуванням судді Томашевського О.О. в приміщенні суду в смт.Казанка Миколаївської області, за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк» або Банк) подало до суду позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 11 365,33 грн.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019 року позовну заяву повернуто Банку на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Судове рішення мотивоване тим, що особою, яка підписала позовну заяву, не надано належних доказів на підтвердження представництва інтересів Банку у суді та наявності у нього статусу адвоката.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Банк подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи свою скаргу, АТ КБ «Приватбанк» зазначало, що надана до позовної заяви довіреність належним чином підтверджує повноваження особи, яка підписала позовну заяву, а ціна позову вказує на малозначність справи, що дозволяє здійснювати представництво юридичної особи за довіреністю не адвокату.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Положеннями ч.2 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частина перша статті 58 ЦПК України визначає, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частинами 1, 3 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

З матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви Банку додано довіреність від 11 вересня 2017 року на ім`я ОСОБА_2 від імені ПАТ КБ «Приватбанк», яка видана виконуючою обов`язки голови правління банку ОСОБА_3 , що здійснювала вказані повноваження з 25 липня 2017 року до 12 лютого 2018 року. Вказана довіреність надає право ОСОБА_2 строком до 31 грудня 2019 року представляти інтереси Банку в судах з наданням прав позивача, в тому числі подавати і підписувати позови.

Стаття 248 ЦК України регламентує, що представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності особою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків; 7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Тобто, зміна керівника юридичної особи не є підставою для припинення довіреності, виданої попереднім керівником, крім її скасування.

Даних про скасування довіреності матеріали справи не містять.

Враховуючи, що ОСОБА_3 11 вересня 2017 року мала право видавати довіреність ОСОБА_2 і ця довіреність на даний час є чинною, бо не була скасована новопризначеним головою правління Банку, то висновок суду про відсутність у ОСОБА_2 права підписувати позовну заяву від імені АТ КБ «Приватбанк» є помилковим.

До того ж, після вступу на посаду нового голови правління банку ОСОБА_4 перший заступник голови правління АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_3 з 04 липня 2018 року на підставі наказу №СП-2018-6937670 продовжує мати право видавати довіреності і затверджувати їх тексти.

Висновок суду про те, що ОСОБА_2 не може представляти інтереси Банку в суді у даній справі, бо не є адвокатом, також є хибним, з огляду на таке.

Положеннями статті 131-2 Конституції України передбачено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Підпунктом 11 пункту 16-1 Перехідних положень Конституції України встановлено, що представництво відповідно до статті 131-2 Конституції виключно адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

За змістом ч.2 ст.60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На день подання позову ця сума становить 192 100 грн. З ціни позову вбачається, що вона становить 11 365,33 грн. Тобто, справа є малозначною і представником Банку у суді може бути не адвокат.

З огляду на зазначені обставини суд дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви, що є підставою для скасування ухвали суду із направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст.374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2019 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О.В. Локтіонова

Судді С.Ю. Колосовський

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.