ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
11 червня 2019 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого судді Макарова М.О.
суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Литвиненко Ігор Вікторович про визнання недійсним заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, скасування реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
В С Т А Н О В И Л А:
У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася із позовом до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, скасування реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені в повному обсязі. Визнано недійсним заповіт, складений 11 квітня 2008 року ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Литвиненко І.В. за реєстровим № 828, відповідно до якого ОСОБА_3 заповідала квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Визнано на ј частину недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Литвиненко І.В. 14 липня 2011 року на ѕ частини квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Скасувано реєстрацію права власності на ім`я ОСОБА_1 на ј частину квартири АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 . При цьому, судом першої інстанції було поновлено строк позовної давності для звернення позивачки із позовом до суду.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року - скасовано; у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання недійсним заповіту, визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, скасування реєстрації, визнання права власності в порядку спадкування за законом і стягнення судових витрат відмовлено.

Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 березня 2019 року стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1812,90 грн.

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі, посилаючись на те, що при ухваленні судового рішення, апеляційним судом не було вирішено питання стосовно судових витрат на правову допомогу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів відповідача в суді здійснювало адвокатське об`єднання Аратта.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №05/2015 від 21 липня 2015 року, укладеного між ОСОБА_1 , та адвокатським об`єднанням Аратта, в особі керуючого партнера ОСОБА_4 та відповідачці надається правова допомога на участь адвоката в усіх судових та інших органах.

А як вбачається з матеріалів справи адвокат ОСОБА_4 . представляв інтереси відповідачки як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції, а відповідно до довідки розрахунку надання правової допомоги (юридичних послуг) за угодою №05/2015 вартість витрат склала 7936 грн. (Т.2 а.с. 61)

Враховуючи викладене та те що рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2018 року після його перегляду за апеляційною скаргою ОСОБА_1 апеляційним судом було скасовано, а також остання понесла документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 7936 грн., проте в постанові Дніпровського апеляційного суду про них нічого не зазначено.

У зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про задоволення заяви та ухвалення у справі додаткової постанови про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу в сумі 7936 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 7936 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко