Справа № 128/1432/19
УХВАЛА

Іменем України

06 червня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши заяву Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української православної церкви про забезпечення позову Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Управління у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, про визнання недійсними рішень,

УСТАНОВИВ:

Релігійна громада парафії Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви звернулась до суду з вищевказаним позовом, згідно якого просить визнати недійсними рішення загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви», оформлених Протоколом № 1 від 17.02.2019 з додатками та Протоколом № 2 від 28.02.2019 з додатками.

04.06.2019 представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить забезпечити даний позов шляхом заборони Управлінню у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації:

- вчиняти будь-які дії по зміні підлеглості у канонічних та організаційних питаннях Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви,

- та вчиняти будь-які дії по реєстрації нової редакції статуту та будь-яких інших змін до установчих документів Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви.

На обґрунтування необхідності забезпечення позову представник позивача вказує, що згідно оспорюваних протоколів фактично змінюється керівництво позивача та змінюється канонічна підлеглість Релігійної громади та зазначив, що до Управління у справах національностей та релігій Вінницької ОДА вже подано оспорювані протоколи з метою проведення державної реєстрації відомостей, вказаних у них, в зв`язку із чим на сайті Вінницької ОДА опубліковано інформацію про включення позивача під п. 67 до переліку релігійних організацій, які розпочали процедуру зміни підлеглості, а тому в будь-який момент Управління у справах національностей та релігій Вінницької ОДА може вчинити дії необхідні та спрямовані на реєстрацію вказаних вище змін до установчих документів Релігійної громади, що в свою чергу зробить неможливим поновлення законних прав та інтересів позивача в разі задоволення позовних вимог, що відповідно призведе до неможливості виконання судового рішення.

За таких обставин, представник позивача вважає, що є підстави для вжиття заходів забезпечення позову, так як існує загроза неможливості виконання рішення суду, що призведе до порушення законних прав та інтересів позивача та можуть виникнути значні складнощі, які унеможливлять виконання рішення суду по даній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Останнім днем строку розгляду поданої заяви в даному випадку є 06.06.2019.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умови для вжиття заходів забезпечення позову встановлені ст. 149 ЦПК України, та ними є наявність між сторонами дійсного спору та наявність ризиків істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, суд вважає, що заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування тих заходів забезпечення позову, яких він просить. Саме лише посилання в заяві на те, що існує загроза неможливості виконання рішення суду без належного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення даної заяви.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, під час вирішення клопотань про забезпечення позову суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З огляду на вказані позовні вимоги до відповідачів, суд вважає, що обраний вид забезпечення позову не відповідає заявленим вимогам та є неспівмірним із вказаними вимогами немайнового характеру.

Запропонований заявником спосіб забезпечення полягає у забороні вчиняти будь-які дії по зміні підлеглості у канонічних та організаційних питаннях Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви, та вчиняти будь-які дії по реєстрації нової редакції статуту та будь-яких інших змін до установчих документів Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви.

Позивачем, яким є сама Релігійна громада парафії Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви, не зазначено, чому він вважає, що в разі незабезпечення позову шляхом, якого він просить, виконання можливого рішення суду буде утрудненим або неможливим, в зв`язку з чим буде неможливо чи утруднено поновити його права.

Натомість заборона вчинення дій проводити державну реєстрацію змін статуту релігійної громади та заборона проведення будь-яких дій по зміні підлеглості у канонічних та організаційних питаннях є втручанням в діяльність юридичної особи, що може призвести до порушення прав невизначеного кола осіб.

З огляду на заявлені позовні вимоги, таке забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами та фактично означатиме обмеження діяльності юридичної особи без розгляду справи по суті, встановлення необхідних обставин та перевірки їх доказами.

Позивач посилається на те, що на сайті Вінницької ОДА опубліковано інформацію про включення позивача під п. 67 до переліку релігійних організацій, які розпочали процедуру зміни підлеглості, однак підстав вважати, що вчинення дій Управлінням у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, проте суд не вбачає підстав вважати, що виконати рішення суду про задоволення позову в разі вчинення дій, заборони яких просить позивач, буде неможливим чи утрудненим.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Тому в разі задоволення позову оспорювані рішення будуть незаконними для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян.

Як вбачається з тексту позовної заяви, позивач вказує, що оскаржувані протоколи «прийняті не уповноваженими на те особами, які не є членами Релігійної громади, не входять до її керівних органів, а тому взагалі не мають права приймати рішення щодо діяльності, організаційної форми, підпорядкування, зміни членів керівних органів Релігійної громади», таким чином, забезпечення позову означатиме вирішення спору до розгляду справи по суті та нівелює права членів Релігійної громади, гарантовані Законом України «Про свободу совісті та релігійні організації». Водночас відповідний державний орган, обмеження дій якого просить позивач, згідно ст. 19 Конституції України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки ризик невиконання можливого рішення суду про задоволення позову чи неможливості поновлення прав позивача заявником не доведений, на думку суду, немає підстав вважати, що у випадку задоволення позову відповідачі чи інші суб`єкти правовідносин не виконають рішення суду або його виконання буде неможливим, враховуючи викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Релігійної громади Свято-Різдво-Богородичного храму Української Православної Церкви, поданої представником позивача ОСОБА_4 , про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: