ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/3468/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Козін В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна і припинення неправомірного обмеження прав (скасування заходів забезпечення позову), суд -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться дана справа.

З 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким викладено у новій редакції, зокрема, Цивільний процесуальний кодекс України України.

Відповідно до п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України у новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Виходячи з принципу верховенства права, положень ст. ст. 8, 21, 22 Конституції України щодо непорушності конституційних прав особи, положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує права особи на доступ до суду і справедливий розгляд його справи судом, та положень ст. ст. 4, 17 ЦК України, ст. ст. 1, 3, 5 ЦПК України щодо права особи на судовий захист цивільного права та інтересу слід дійти висновку про пріоритетність права особи на судовий захист цивільних прав і інтересів, у тому числі шляхом оскарження дій і рішень, водночас у разі визначеної законодавцем процедури звернення заявника до суду із певного питання та його вирішення, вона має бути дотриманою.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК України).

Зважаючи на предмет спору, обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, який зводиться до скасування заходів забезпечення позову, накладеного арешту ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 19 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування витрат на усунення недоліків товару, відшкодування моральної шкоди, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні майном та визнання сервітуту, яка наразі розглядається судом, наявність передбаченої Цивільним процесуальним кодексом України процедури вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову та її не дотримання позивачем, а тому провадження у цій справі має бути закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

У разі визначеної законодавцем процедури вирішення процесуального питання, у даному випадку - скасування заходів забезпечення позову, його вирішення не може бути предметом спору в порядку позовного провадження.

Статтею 158 ЦПК України визначена процедура вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.

Так, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.1 ст. 158 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.4, 5 вказаної статті за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

Відповідно до ч.ч.8-10 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову (ч.6 ст. 158 ЦПК України).

Як встановлено в ході розгляду даної справи вжиті заходи забезпечення позову по справі наразі діють з підстав розгляду справи по суті, як по справі, провадження по якій не завершене й судовий розгляд триває.

Так, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Провадження по справі цим судом в порядку позовного провадження в порушення позивачем процедури визначеної статтею 158 ЦПК України - скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду по цивільній справі, не може вважатися судом "встановленим законом" відносно оскаржуваної ухвали в зазначенні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка передбачає право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, оскільки термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції і повноважень та дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року та "Лавентс проти Латвії" від 7 листопада 2002 року), яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, та ст.2, ч.4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Порушення цим судом зазначених вимог є порушенням принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України й Конвенцією, оскільки рішення, ухвалене судом, що не є судом "встановленим відповідно до закону", не може бути визнане легітимним.

У зв`язку із закриттям провадження у справі суд на підставі п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вважає за необхідне вирішити питання про повернення позивачу сплаченого судового збору.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

На підставі вищенаведеного, п. 9 ч.1 Перехідних положень ЦПК України та, керуючись п.1 ч.1 ст. 255 й ст.ст. 5, 158, 353 ЦПК України, п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В :

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна і припинення неправомірного обмеження прав (скасування заходів забезпечення позову), - закрити.

Повернути ОСОБА_1 згідно платіжної квитанції від 04 липня 2017 року, УДК у Дарницькому районі м. Києва, кредит рахунок 0003, рахунок отримувача - НОМЕР_1 , кошти судового збору - 640 (шістсот сорок) грн. 00 (нуль) коп.

Роз`яснити позивачу, що процедура скасування заходів забезпечення позову передбачена положенням статті 158 ЦПК України.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Відповідно до ст.355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Однак відповідно до пп. 15.5 п. 15 розділу «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно ч.1 ст.354 ЦПК України України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Отже, строки оскарження судових рішень в апеляційному порядку складають 30 календарних днів - для рішень і 15 календарних днів - для ухвал, однак апеляційна скарга подається за старими правилами - через суд першої інстанції.

СУДДЯ: