Дата документу 24.05.2019 Справа № 554/8651/18
Провадження № 2-о/554/51/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2019 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Троцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що правовстановлюючий документ - договір дарування, посвідчений 10 вересня 1997 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Ракушняк Н.І., за реєстровим №5- 2168, зареєстрований 10 вересня 1997 року Колективним підприємством Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та записаний в реєстрову книгу №114 за реєстровим №15870, згідно якого ОСОБА_3 подарила, а ОСОБА_4 прийняв в дар квартиру номер АДРЕСА_1 номер сім, належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер, не залишивши заповіту, його батько - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Після його смерті відкрилася спадщина, яку заявник, як спадкоємець за законом першої черги, прийняв у встановленому законом порядку шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час його смерті. Факт родинних відносин між ним та померлим ОСОБА_4 підтверджується свідоцтвом про народження, де батьком зазначений ОСОБА_4 .Крім заявника, спадкоємцем за законом першої черги після померлого ОСОБА_4 є його дружина, мати заявника - ОСОБА_2 , яка від прийняття спадщини відмовилась. Інші спадкоємці відсутні.Відкрита спадкова справа № 53622636. До складу спадкового майна померлого ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_2 . Вказана квартира була подарована батькові його матір`ю, бабусею заявника - ОСОБА_3 згідно Договору дарування від 10 вересня 1997 року. При проведенні нотаріусом перевірки правовстановлюючих документів, якими стверджується право власності померлого ОСОБА_4 на вказане спадкове майно з`ясувалося, що його прізвище, зазначене українською мовою в договорі дарування вказано « ОСОБА_5 », що не збігається з його прізвищем українською мовою, зазначеним у його паспорті громадянина України. Через допущення такої помилки заявник не може у встановленому законом порядку оформити спадщину.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, направила заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти задоволення заяви.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис № 1074, видане Шевченківським районним у місті Полтаві відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ( а.с. 11).

За життя ОСОБА_4 заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_2 .

Постановою приватного нотаріуса Полтавського міського окружного нотаріального округу Полтавської області Соляник А.В. № 143/02-31 від 23.03.2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 ( а.с.75).

Причиною відмови зазначено, що в наданому нотаріусу правовстановлюючому документі на квартиру АДРЕСА_2 , а саме договорі купівлі-продажу, посвідченому Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 10 вересня 1997 року за реєстровим № 5- 2168, прізвище покупця зазначено ОСОБА_5 .

Оскільки встановити факт належності квартири ОСОБА_4 не має можливості, нотаріус не має змоги видати свідоцтво про право власності.

Також в зазначеній постанові вказано, що єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 , що прийняв спадщину фактично, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дружина померлого ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження.

Частиною першою ст. 318 ЦПК України передбачено, що заявник у своїй заяві зобов`язаний зазначити який факт він просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

В п. 12 вищевказаної Постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

За положеннями ч. 1 ст. 293 ЦПК у порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

На підтвердження факту належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу - договору дарування, посвідченого 10 вересня 1997 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Ракушняк Н.І. за реєстровим №5- 2168 заявником надано наступні належні та допустимі докази.

Паспорт громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданий 24 жовтня 1997року Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області ( а.с.17).

Свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування НОМЕР_9, видане 26.04.2002 року Пенсійним фондом України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.18).

Пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , видане 24.10.2013 року Пенсійним фондом України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.18).

Свідоцтво про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наводження, серії НОМЕР_4 , видане 17.02.1947 року Октябрським районним ЗАГС м. Полтави, виконане російською мовою, згідно якого його прізвище на російській мові « ОСОБА_5 », а його батьки: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ( а.с.18).

Атестат про середню освіту серії НОМЕР_5 , виданий 25.06.1970 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( а.с.19).

Трудова книжка від 10.09.1963 року та вкладиш до трудової книжки серія НОМЕР_6 від 26.07.1988 року, виконані російською мовою, виданими ОСОБА_4 , 1947 року народження ( а.с.20).

Посвідка про шлюб №102 від 11.06.1946 року, видана Городоцьким районним бюро актів громадянського стану Львівської області, виконана російською мовою, згідно якої після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 і ОСОБА_3 , дружині було присвоєне прізвище - ОСОБА_8 ( російською мовою) ( а.с.21).

Свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 , видане 29.11.1985 року Полтавським міським Палацем шлюбів, виконаним російською мовою, згідно якого ОСОБА_4 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб ( а.с.22).

Свідоцтво про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_8 , виданим 25.07.1986 року відділом ЗАГС Октябрського райвиконкому м. Полтави, виконане російською, згідно якого в графі батько зазначений - ОСОБА_4 ( а.с. 23).

Також встановлено, що у свідоцтві про право власності на житло від 15.12.1997 року виданого відділом приватизації житла м.Полтава на підставі розпорядження від 15.12.1997 року, квартира АДРЕСА_2 , у технічному паспорті на вказану квартиру, в рахунках на оплату комунальних послуг по вказаній квартирі прізвище батька заявника вказано вірно - ОСОБА_4 ( а.с. 24-29).

Таким чином, факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , договору дарування, посвідченого 10 вересня 1997 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Ракушняк Н.І. за реєстровим №5- 2168, знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, а встановлення даного факту має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для подальшого оформлення спадщини.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , правовстановлюючого документу - договору дарування, посвідченого 10 вересня 1997 року державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Ракушняк Н.І. за реєстровим №5- 2168, зареєстрований 10 вересня 1997 року КП ПБТІ «Інвентаризатор» та записаний в реєстрову книгу №114 за реєстровим № 15870, згідно якого ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_4 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2019 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави Троцька А.І.