КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/7076/2019 Головуючий у 1-й інстанції: Миколаєць І.Ю.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення,-

у с т а н о в и в:

У жовтні 2017 р. позивач пред`явив позов до відповідача про визнання незаконним та скасування наказу філії «ЦРЕКМ» № 03 від 22.05.2017 року про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді оголошення догани; притягнути до відповідальності згідно з чинним законодавством роботодавців: директора філії «ЦРЕКМ» Серьогіна С.В., першого заступника директора ОСОБА_2 та начальника сектору управління персоналом та соціальної політики філії «ЦРЕКМ» ; судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що працює в Київському центрі механізації філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді заступника начальника з експлуатації з 25 червня 2015 року. Наказом філії «ЦРЕКМ» 03 від 22.05.2017 року на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани по результатам перевірки, проведеної комісією філії ЦРЕКМ у період з 21.03.017 року по 23.03.2017 року. Нарада з розгляду результатів перевірки проведена в філії ЦРЕКМ 24.04.2017 року, проте стягнення накладено 22.05.2017 року, тобто з боку відповідача порушено ч. 1 ст.148 КЗпП України щодо терміну накладення стягнення. На вказаній нараді він не був присутнім внаслідок хвороби і пояснення до застосування дисциплінарного стягнення від нього відповідач не зажадав, що є порушенням ч. 1 ст.149 КЗпП України. Проте 25.05.2017 року складено акт про його відмову від дачі пояснень. Вимога надати пояснення була озвучена при ознайомленні його з вже підписаним наказом 06.06.2017 року. Разом з тим йому було поставлено у вину неналежне виконання своїх посадових обов`язків у частині порушення посадової інструкції п.2.14 (забезпечує якісне проведення оглядів під`їзних колій виробничої бази, у т.ч. стрілочних переводів, споруд і пристроїв, своєчасне усунення несправностей і вжиття заходів щодо забезпечення руху) та за послаблення контролю по виконанню посадових обов`язків підлеглими працівниками щодо ведення технічної документації (наказ КЦМКР від 26.08.2016 № 481).

Указував, що ним не було допущено вказаних порушень та відсутній сам факт провинного проступку, оскільки в протоколі розгляду результатів перевірки не зазначено, що огляд проведено неякісно, на під`їздних коліях підрозділу КЦМКР за період його роботи не було допущено ні єдиного випадку сходу чи пошкодження рухомого складу, тобто фактично безпека руху була забезпечена в повному обсязі, а виявлені при проведені огляду несправності не усунуті в повному обсязі внаслідок незабезпечення підрозділу КЦМКР необхідними матеріалами, а відповідно до ч. 3 п.5.9 Положення про філію ЦРЕКМ, затвердженого наказом ПАТ «Укрзалізниця» від 18.11.2015 №020, начальник філії несе персональну відповідальність за забезпечення Структурних підрозділів філії матеріалами, енергоносіями, обладнанням та рухомим складом, чого не було зроблено.

Посилаючись на вказані обставини просив задовольнити його позовні вимоги.

Рішенням Святошинського рнайонного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено з підстав пропущення строку, передбаченого чинним законодавством, на пред`явлення такого позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та постановити нове, яким позов задовольнити. Зазначає, що висновок суду про відсутність поважних причин щодо пропуску строку на пред`явлення даного позову є безпідставним, оскільки він у визначений законом строк подав позов до Солом`янського районного суду міста Києва, проте ухвалою останнього від 21.09.2017 року йому було повернуто позовну заяву для подачі до належного суду, оскільки місцезнаходження відповідача АДРЕСА_2 територіально відноситься до Святошинського району міста Києва. Після отримання 25.10.2017 року ухвали Солом`янського районного суду міста Києва він відправив позовну заяву до Святошинського районного суду міста Києва 27.10 2017 року.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подавав.

При розгляді даної справи судом першої інстанції установлено, 23.03.2017 року було складено акт комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», проведеної у період з 21 по 23 березня 2017 року комісією філії «ЦРЕКМ», у присутності керівників та фахівців ВСП «КЦМКР» на підставі розпорядження філії «ЦРЕКМ» від 13.03.2017р. № 3 (а.с. 29-30).

24.04.2017 року був складений протокол наради при першому заступнику начальника філії «ЦРЕКМ» по акту комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», проведеної у період з 21 по 23 березня 2017 р. комісією філії «ЦРЕКМ» (а.с. 16-19).

Наказом філії «ЦРЕКМ» ПАТ «Укрзалізниця» від 22.05.2017 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 03 у відповідності до ст. 147 КЗпПУ, заступнику начальника виробничого структурного підрозділу «Київський центр механізації колійних робіт» ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових обов`язків (а.с. 14-15).

З вищезазначеним наказом позивач був ознайомлений 24.05.2017 року, що підтверджується актом про відмову працівника про надання письмового пояснення від 24.05.2017 року(а.с. 85). Проте до Святошинського районного суду м. Києва позивач звернувся 27.10.2017 року..

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що останнім пропущений тримісячний строк звернення до суду, установлений ст. 233 КЗпП України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, суд апеляційної інстанції уважає, що рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є зокрема неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права ( ч. 1 ст. 376 ЦПК України).

Суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції у повному обсязі , оскільки судом не встановлено фактичні обставини справи та невірно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно із ст. 234 КЗпП України,у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

У Постанові № 9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав. Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з`ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи, права і обов`язки сторін.

Звернувшись з даним позовом до Святошинського районного суду м. Києва, ОСОБА_1 зазначав, що працює в Київському центрі механізації філії «Центр механізації колійних робіт» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді заступника начальника з експлуатації з 25 червня 2015 року. Наказом філії «ЦРЕКМ» 03 від 22.05.2017 року на нього було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді оголошення догани по результатам перевірки, проведеної комісією філії ЦРЕКМ у період з 21.03.017 року по 23.03.2017 року. Він не погоджується з указаним наказом та уважає, що до дисциплінарної відповідальності його притягнуто з порушенням норм трудового права. Щодо пропущення тримісячного строку для звернення до суду зазначав, що, вважаючи, що вул. Качалова в м. Києві, на якій знаходиться відповідач віднесено до Солом`янського району м. Києва, подав позовну заяву саме до вказаного районного суду. Проте, подавши позовну заяву 26.06.2017 року ухвалою суду лише від 21.09.2017 року, йому було повернуто заяву з тих підстав, що місцезнаходження відповідача територіально віднесено до Святошинського району м. Києва. Отримавши копію вказаної ухвали суду 25.10.2017 року, він 27.10.2017 року звернувся з даною позовною заявою до Святошинського районного суду м. Києва. При цьому надав лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради(КМДА) з інформацією про те, що вулиця Качалова відноситься до Солом`янського та Святошинського районів м. Києва.

Як убачається із рішення суду першої інстанції, то суд відмовив позивачу в задоволенні позову лише з підстав пропуску строку. При цьому в порушення норм матеріального права, обставини справи, права і обов`язки сторін не встановлював.

Згідно із ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Установлено, що ОСОБА_1 працював у Київському центрі механізації філії «Центр механізації колійних робіт» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді заступника начальника з експлуатації з 25 червня 2015 року.

За результатами комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», проведеної у період з 21 по 23 березня 2017 року комісією філії «ЦРЕКМ» у присутності керівників та фахівців ВСП «КЦМКР», указаною комісією складено акт про виявлення порушень, начальнику ВСП «КЦМКР» запропоновано недоліки виявлені при проведенні перевірки розглянути з причетними працівниками ВСП; розробити заходи щодо усунення виявлених недоліків та порушень; матеріали розгляду у термін до 11.04.2017 року направити до філії «ЦРЕКМ» ( а.с. 30).

24.04.2017 року був складений протокол наради при першому заступнику начальника філії «ЦРЕКМ» по акту комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», проведеної у період з 21 по 23 березня 2017 року , відповідно до якого постановлено заступника начальника ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності згідно із ст.. 147 КЗпП України за невиконання своїх посадових обов`язків в частині порушення посадової інструкції п. 2.14 (забезпечує якісне проведення оглядів під`їзних колій виробничої бази, у т.ч. стрілочних переводів, споруд і пристроїв, своєчасне усунення несправностей і вжиття заходів щодо забезпечення руху) та за послаблення контролю по виконанню посадових обов`язків підлеглими працівниками щодо ведення технічної документації (наказ КЦМКР від 26.08.2016 № 481) (а.с. 16-19).

Наказом від 22.05.2017 року за № 03 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» відповідно до протоколу наради при першому заступнику начальника філії «ЦРЕКМ» від 24.04.2017 року на підставі ст.. 147 КЗпП України за неналежне невиконання своїх посадових обов`язків в частині порушення посадової інструкції п. 2.14 (забезпечує якісне проведення оглядів під`їзних колій виробничої бази, у т.ч. стрілочних переводів, споруд і пристроїв, своєчасне усунення несправностей і вжиття заходів щодо забезпечення руху) та за послаблення контролю по виконанню посадових обов`язків підлеглими працівниками щодо ведення технічної документації (наказ КЦМКР від 26.08.2016 № 481) оголошено догану заступнику начальника виробничого структурного підрозділу «Київський центр механізації колійних робіт» Бабенку А . І . ( а.с.14).

24.05.2017 року перший заступник начальника філії «ЦРЕКМ» ОСОБА_2 , заступник начальника філії «ЦРЕКМ» ОСОБА_5 , провідний інженер сектору управління персоналом та підготовки кадрів філії «ЦРЕКМ» ОСОБА_6 , склали акт про те, що 24.05.2017 року ОСОБА_1 пропонувалось надати письмове пояснення до наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, щодо неналежного виконання посадових обов`язків, виявлених в ході перевірки комплексної ревізії. Надати такі пояснення ОСОБА_1 відмовився ( а.с.85).

Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Як убачається з матеріалів справи, то комісією за результатами комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», проведеної у період з 21 по 23 березня 2017 року, запропоновано недоліки виявлені при проведенні перевірки розглянути з причетними працівниками ВСП; розробити заходи щодо усунення виявлених недоліків та порушень; матеріали розгляду у термін до 11.04.2017 року направити до філії «ЦРЕКМ». Акт складено у 2-х примірниках:1-й примірник - начальнику ВСП «КЦМКР»; 2-й примірник - начальнику філії «ЦРЕКМ».

З протоколу наради при першому заступнику начальника філії «ЦРЕКМ» від 24.04.2017 року вбачається, що порядком денним був розгляд протоколу наради при начальнику ВСП ««КЦМКР» від 10.04.2017 року по акту комплексної перевірки фінансово-економічної діяльності ВСП «КЦМКР», проведеної комісією філії «ЦРЕКМ» в період з 21 по 23 березня 2017 року. Слухали інформацію першого заступника начальника філії «ЦРЕКМ» Мельника О.О.. Встановили, що відповідно до рішень протоколу наради при начальнику ВСП «Київський центр механізації колійних робіт» від 10.04.2017 року по акту комплексної перевірки фінансово-економічної діяльності ВСП «КЦМКР», проведеної комісією філії «ЦРЕКМ» в період з 21 по 23 березня 2017 року по підрозділу недостатньо проведена робота по виправленню недоліків з питань: безпека руху, організація ремонту рухомого складу, організація роботи комплексів колійних машин, діловодство, нормування праці, ведення кадрової документації. Постановили не погодитись з рішеннями протоколу наради при начальнику ВСП «Київський центр механізації колійних робіт» від 10.04.2017 року по акту комплексної перевірки фінансово-економічної діяльності ВСП «КЦМКР». Поряд з іншими рішеннями також постановили: заступника начальника Бабенко А . І. притягнути до дисциплінарної відповідальності згідно із ст. 147 КЗпП України за невиконання своїх посадових обов`язків в частині порушення посадової інструкції п. 2.14 (забезпечує якісне проведення оглядів під`їзних колій виробничої бази, у т.ч. стрілочних переводів, споруд і пристроїв, своєчасне усунення несправностей і вжиття заходів щодо забезпечення руху) та за послаблення контролю по виконанню посадових обов`язків підлеглими працівниками щодо ведення технічної документації (наказ КЦМКР від 26.08.2016 № 481).

Указані в акті комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності ВСП «Київський центр механізації колійних робіт» порушення, виявлені в період з 21 по 23 березня 2017 року комісією філії «ЦРЕКМ».

Притягувати працівника до дисциплінарної відповідальності є правом, а не обов`язком роботодавця. Замість накладення дисциплінарного стягнення роботодавець відповідно до статті 152 КЗпП України може застосувати до порушника трудової дисципліни інші заходи впливу, зокрема, передати питання про порушення трудової дисципліни на розгляд трудового колективу або його органу.

Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть передбачатися для деяких категорій працівників і інші дисциплінарні стягнення. Право вибору стягнення за порушення трудової дисципліни належить роботодавцеві й не обов`язково у послідовності, зазначеній у статті 147 КЗпП.

Догана - захід дисциплінарного впливу морально-психологічного характеру, що містить негативну оцінку конкретних дій працівника і виконує оцінювальний, попереджувальний і мотиваційний вплив на нього.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Особливе значення при визначенні діяння працівника як дисциплінарного проступку має наявність у вчиненні цього діяння вини працівника, під якою розуміється певне психічне ставлення особи до своїх протиправних дій і їх шкідливих наслідків. Вина може виступати як умисел чи необережність.

Незалежно від форми вини обов`язковим її елементом є усвідомлення особою протиправності свого діяння. Форма вини впливає на ступінь тяжкості вчиненого проступку. Тобто дисциплінарний проступок, вчинений з необережності, вважається менш тяжким, ніж вчинений умисно. А від цього, своєю чергою, має залежати й вид дисциплінарного стягнення.

Здебільшого дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин. Тобто наявність поважних причин у такому разі свідчить про відсутність вини працівника.

Водночас застосування догани вимагає від роботодавця чіткого дотримання загального порядку застосування дисциплінарних стягнень, встановленого законодавством.

Статтею 149 КЗпП України, на власника або уповноважений ним орган до застосування дисциплінарного стягнення покладено обов`язок зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Системний та логічний аналіз вказаної норми закону свідчить про те, що до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від працівника письмові пояснення. Якщо працівник відмовився від цього, власник повинен скласти акт про відмову від дачі пояснень і провести дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни.

Проте, отримавши акт комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», проведеної у період з 21 по 23 березня 2017 року комісією філії «ЦРЕКМ», який став підставою для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, відповідачем дисциплінарне розслідування порушення трудової дисципліни не проводилось та пояснення від ОСОБА_1 не відбирались.

Навпаки, вже після винесення наказу № 03 від 22.05.2017 року, відповідач зажадав від ОСОБА_1 відповідних пояснень, що є прямим порушенням ст. 149 КЗпП України, оскільки відповідно до вказаної норми закону на власника або уповноважений ним орган до застосування дисциплінарного стягнення покладено обов`язок зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 відмовлявся надати письмові пояснення до застосування до нього дисциплінарного стягнення, відповідачем не надано та на наявність таких не вказано.

З наявних у матеріалах справи доказів убачається, що при накладенні стягнення ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, не встановлювались, вина і попередня робота працівника відповідачем не враховувались.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що наказом № 481 від 26.08.2016 року розподілено обов`язки між начальником ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», головним інженером, головним бухгалтером та заступниками начальника ( а.с.23-28).

Посадова інструкція заступника начальника ВСП «КЦМКР» ОСОБА_1 , затверджена начальником ВСП «КЦМКР» 10.03.2017 року, з якою ОСОБА_1 ознайомлений 10.03.2017 року ( а.с.31-34).

При цьому п. 5 протоколу наради при першому заступнику начальника філії «ЦРЕКМ» від 24.04.2017 року містить вказівку про те, що посадові інструкції заступників начальника необхідно привести у відповідність до наказу про розподіл обов`язків між начальником та його заступниками ( а.с. 17).

Наведе свідчить про те, що при наявності наказу про розподіл обов`язків між начальником ВСП «Київський центр механізації колійних робіт», головним інженером, головним бухгалтером та заступниками начальника № 481 від 26.08.2016 року, посадова інструкція заступника начальника у відповідність до вказаного наказу приведена не була, а тому невідомо, які саме обов`язки були покладені на позивача до притягнення його до відповідальності, які обов`язки фактично він виконував та які обов`язки ним порушені, на думку відповідача, зважаючи і на те, що як з посадовою інструкцією, так і з наказом № 481 від 26.08.2016 року, ОСОБА_1 був ознайомлений особисто під підпис і притягнутий до відповідальності як за порушення посадової інструкції, так і за порушення наказу № 481 від 26.08.2016 року.

При цьому колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що притягнувши до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 за порушення ним, на думку відповідача, п. 2.14 його посадової інструкції, відповідач не з`ясував коли саме відбувся факт виявлених порушень, оскільки це мало б суттєве значення для встановлення обставин порушення та причетності саме позивача до виявлених порушень, зважаючи на часовий проміжок затвердження інструкції, яка затверджена 10.03.2017 року, та ознайомлення позивача з інструкцією 10.03.2017 року, оскільки перевірка комісією проводилась, починаючи з 21.03.2017 року, тобто всього через 11 днів після затвердження інструкції позивача та його ознайомлення з нею.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про незаконність наказу № 03 від 22.05.2017 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

Та обставина, що відповідачем знято з позивача накладене дисциплінарне стягнення, не є підставою , що повинна бути врахована при розгляді даного позову, оскільки догана знята не за реабілітуючою обставиною.

Розглянувши дану справу, суд першої взагалі обставини справи не встановлював та оспорюваний наказ на його відповідність нормам трудового права не перевіряв, відмовивши в задоволенні позову за пропуском строку, передбачено ст. 233 КЗпП України.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Суд першої інстанції указані позивачем обставини пропуску строку визнав неповажними, зазначивши про те, що строк пропущено з причин, які виникли з волі позивача.

Проте колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з наступних підстав.

Поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

ОСОБА_1 , зазначаючи про поважність причин пропуску строку вказував, що у визначений законом строк подав позов до Солом`янського районного суду міста Києва, проте ухвалою останнього від 21.09.2017 року йому було повернуто позовну заяву для подачі до належного суду, оскільки місцезнаходження відповідача АДРЕСА_2 територіально відноситься до Святошинського району міста Києва. Після отримання 25.10.2017 року ухвали Солом`янського районного суду міста Києва він відправив позовну заяву до Святошинського районного суду міста Києва 27.10. 2017 року.

Установлено, що місцезнаходженням відповідача є : АДРЕСА_2

Відповідно до листа Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради(КМДА) від 12.10.2017 року за № 055-15958, вулиця Качалова відноситься до Солом`янського та Святошинського районів м. Києва.

Колегія суддів уважає, що приналежність вулиці, на якій знаходиться відповідач, до двох районів міста , ускладнила можливість вчинення позивачем процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

Зазначене підтверджується ще й тим, що Солом`янський районний суд м. Києва також лише через місяць визначився з тим, що дана справа йому не підсудна.

Після отримання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 21.09.2017 року, 25.10.2017 року, ОСОБА_1 невідкладно звернувся з даним позовом до належного суду, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність поновити позивачу строку на пред`явлення позову до суду.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 , розподіливши понесені ним судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України щодо сплати судового збору при поданні позову в розмірі 640,00 грн. та апеляційної скарги в розмірі 960,00 грн., а всього1600, 00 грн..

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції , -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 29 листопада 2018 року скасувати та постановити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним наказу про накладення дисциплінарного стягнення задовольнити.

Визнати незаконним наказ філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» № 03 від 22.05.2017 року про накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді оголошення догани.

Стягнути з філії «Центр з ремонту та експлуатації колійних машин» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ( місцезнаходження: м. Київ, вул.. Качалова, 7 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1600,00 грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук