233 № 233/6602/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року м.Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Теліціній О.О.,
роглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
13 грудня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому зазначила, що вона є співвласницею будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул.Шмідта, 91, в якому зареєстрований її син ОСОБА_2 З січня 2016 року відповідач в зазначеному будинку не мешкає, оскільки з власної волі змінив місце проживання та мешкає разом із своєю родиною в Російській Федерації. Реєстрація ОСОБА_2 в будинку має наслідком порушення прав позивачки як співвласниці, у звязку з чим позивач ОСОБА_1 просить визнати відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку № 91 по вул.Шмідта в м.Костянтинівка Донецької області.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, звернулась із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала заявлені позовні вимоги, заперечень проти ухвалення заочного рішення по справі не висловила.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що відповідач по справі є її рідним братом, який в січні 2016 року з власної волі змінив місце проживання і мешкає в Російській Федерації, де створив сімю і наміру повертатись до м.Костянтинівка не має, про що їй відомо безпосередньо із розмови з останнім. Жодних перешкод у користуванні будинком № 91 по вул.Шмідта в м.Костянтинівка відповідачу не чинилось.
Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що мешкає по сусідству із позивачкою по справі і їй відомо про те, що ОСОБА_2 приблизно на протязі трьох років не мешкає в будинку № 91 по вул..Шмідта в м.Костянтинівка, оскільки переїхав до Російської Федерації.
Зясувавши позицію позивачки, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 січня 1994 року є співвласницею будинку № 91 по вул.Шмідта в м.Костянтинівка Донецької області (а.с.16-17).
Відповідно до довідки КП «Служба єдиного замовника» № 1376 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).
Як вбачається з актів перевірки паспортного режиму від 18 червня 2017 року, від 25 травня 2018 року, ОСОБА_2 не мешкає в будинку № 91 по вул.Шмідта в м.Костянтинівка з січня 2016 року (а.с.10-11).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_2 з власної волі з січня 2016 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 без поважних причин, співвласницею якого є позивачка ОСОБА_1, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного будинку.
В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідача по справі.
На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України, керуючись ст. ст. 4,19,259,263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3; РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3) про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул.Шмідта, 91.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлений 01 березня 2019 року.

Суддя