Справа № 484/3352/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

20 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Л. М. ,

при секретарі - Вангородська О. С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «АВТЕХ». приватного підприємства «Консал-Ді» про визнання договорів недійсними,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з цивільним позовом ПП «АВТЕХ», ПП «Консал-Ді» про визнання договорів недійсними, мотивуючи тим, що 18.10.2017 року між ним та ПП «Автех» укладено договір № 0206 відповідно до якого ПП «Автех» зобов`язалось вчинити дії на отримання позики позивачем з метою купівлі автомобіля Renault Logan MCV 2013 року випуску вартістю 135 000,00 грн..18.10.2017 року між ОСОБА_1 та ПП «Консал-Ді» укладено договір №0206 про надання інформаційно-консультативних послуг.18.10.2017 року на рахунок ПП «Консал-Ді» позивачем перераховано 42 000,00 грн. Пізніше з`ясувалось, що окрім коштів безпроцентної позики на купівлю автомобіля, позивач повинен сплатити ПП «Автех» 180 щомісячних платежів на загальну суму 400 000,00 грн., про що позивачу відомо не було. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що вищевказані договори укладені з порушенням ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» та на підставі ст.1212 ЦК України, позивач, уточнивши позовні вимоги, просив суд визнати недійсним договір від 18.10.2017 року №0206, укладений між ним та ПП «Автех», визнати недійсним договір від 18.10.2017 року №0206, укладений між ним та ПП «Консал-Ді», стягнути з ПП «Консал-Ді» на його користь суму 45 275,20 грн., котра включає 42 000,00 грн. сплачених за договором, комісія за приймання платежу у розмірі 420,00 грн., 2819,20 грн. судового збору та 36,00 грн. за поштові відправлення.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання повноважних представників не направили, із заявами чи клопотаннями до суду не звертались.

Враховуючи відсутність заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі.

Повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ПП «КОНСАЛ-ДІ» у простій письмовій формі укладено договір за №0206, за умовами якого, останнє зобов`язалось здійснити дії, спрямовані на отримання позики, на умовах договору ПП «АВТЕХ» та додатків до нього, а саме: забезпечити оформлення договору між ПП «АВТЕХ» та замовником ОСОБА_1; надавати інформаційно-консультативні, довідкові послуги з питань діяльності та подальшої участі замовника, згідно з умовами договору та додатків до нього.

Пунктом 2.1 цього договору зазначено, що оплата послуг є договірною та визначається у відсотковому розмірі від суми позики, а саме 10.5%, що становить 42000 грн.

Відповідно до акту прийому-передачі від 18 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПП «КОНСАЛ-ДІ», підприємство виконало належним чином консультативні та роз`яснювальні послуги по договору №0206 від 18 жовтня 2017 року. Стосовно ходу виконання, якості, а також результату виконання послуг ОСОБА_1 зауважень та претензій до ПП «КОНСАЛ-ДІ» не має. Загальна сума вартості послуг складає 42000 грн..

18 жовтня 2018 року позивачем сплачено 42000 грн. на рахунок відповідача ПП «КОНСАЛ-ДІ», що підтверджується квитанцією.

Крім того, 18 жовтня 2017 року між ОСОБА_1 та ПП «АВТЕХ» у простій письмовій формі укладено договір №0206 за умовами якого, останнє зобов`язалось вчинити від імені позивача певні дії, спрямовані на надання безвідсоткової позики, зазначеної у Додатку №1 до даного договору, на підставі ст.ст.1046,1048 Цивільного кодексу України та на умовах діяльності, що містяться в Додатку №2 до даного Договору, який є невід`ємною частиною цього Договору, у тому числі: організовувати та проводити захід розподілу активів контрагентів, здійснити надання безвідсоткової позики на користь контрагента за рахунок активів контрагента; надавати інші послуги і здійснювати інші правочини, погоджені сторонами у порядку та строки, передбачені цим договором та додатками до нього.

Відповідно до додатку №1 до цього договору сума позики, яку має сплатити ОСОБА_1 становить 400 000 грн., кількість платежів дорівнює 180, щомісячний платіж становить 3422 грн. 22 коп..

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За змістом укладеного між сторонами про справі договору ПП «Автех» зобов`язалось надати ОСОБА_1 безпроцентну позику, що за своєю суттю є фінансовою послугою.

У відповідності до положення ч.1 ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються суб`єктами господарювання на підставі договору. При цьому, договір про надання фінансових послуг повинен містити, зокрема розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

Аналізуючи зміст договору, укладеного позивачем з ПП «Автех» №0206 від 18 жовтня 2017 року, встановлено, що в ньому відсутні положення, які застосовуються до договорів фінансових послуг. При укладенні спірного договору ПП «Автех» не мав повного обсягу цивільної дієздатності для укладення спірного договору.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» для здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб, є необхідним отримання ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

За змістом ст.1 цього Закону фінансова послуга це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

За відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ПП «Автех» () не здійснює будь-які види економічної діяльності, пов`язані з наданням фінансових послуг.

Тому, ПП «Автех» не мав права укладати договори безпроцентної позики, оскільки не має ліцензії на здійснення такої господарської діяльності.

Згідно з визначення нечесної підприємницької діяльності, зазначеного в п.14 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів », це будь-яка підприємницька діяльність або бездіяльність, що суперечить правилам, торговим та іншим чесним звичаям та впливає або може вплинути на економічну поведінку споживача щодо продукції.

За змістом ч.1 та ч.3 ст.19 цього Закону нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає, зокрема будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною.

Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відповідно до ч.3 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», забороняються як такі, що вводять в оману: 1) пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції; 2) пропонування з метою реалізації однієї продукції до реалізації іншої; 3) відмова від пред`явлення споживачу товару, що пропонується, та прийняття замовлення або ненадання товару протягом розумного строку чи демонстрування дефектного зразка товару; 4) недостовірне повідомлення про наявність обмеженої кількості товарів або з метою спонукання споживачів до прийняття швидкого рішення позбавлення їх достатнього періоду часу для прийняття свідомого рішення; 5) пропонування до вільної реалізації продукції, яка вилучена з обігу або щодо обігу якої існують обмеження; 6) недостовірне твердження, що існуватиме загроза особистій безпеці споживача або його сім`ї, якщо він не придбає чи не замовить продукцію; 7) утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції; 8) використання повідомлення про розпродаж у зв`язку із припиненням суб`єкта господарювання, його структурного підрозділу або припинення відповідного виду господарської діяльності, тоді як це не відповідає дійсності. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.

При укладенні договору з ПП «АВТЕХ», ОСОБА_1 мав право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги).

ПП «Консал-Ді», пропонуючи ОСОБА_1 надання фінансової послуги щодо оформлення договору про участь у програмі самофінансування ПП «АВТЕХ», укладає групу договорів, при тому, що позивач, як споживач послуги і так має право, без укладення договору №02.06 із ПП «Консал-Ді» на отримання повної інформації про послугу та її виконавця, згідно із п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів».

Вказана обставина підтверджується також актом прийому-передачі наданих послуг від 18 жовтня 2017 року по договору №0206 між ОСОБА_1 та ПП «Консал-Ді» відповідно до якого зміст виконаних робіт за договором був обмежений виконанням консультаційних та роз`яснювальних послуг.

Відповідно до ч.2 ст.627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Самі по собі консультаційні та роз`яснювальні послуги, що є предметом договору №0206, укладеного з ПП «Консал-Ді», позивачу не потрібні, в разі неможливості досягнення основної мети відносин із ПП «АВТЕХ», тобто отримання позики на придбання техніки. З урахуванням того, що ПП «Консал-Ді» не повідомив ОСОБА_1 про відсутність у ПП «Автех» ліцензії на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, позивач був позбавлений можливості свідомого вибору: оформляти чи не оформляти договір про участь у програмі ПП «АВТЕХ», отримувати чи ні консультативно-довідкові послуги з питань діяльності програми.

Зважаючи на викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що діяльність ПП «Автех» та ПП «Консал-Ді» щодо укладення спірних договорів має ознаки нечесної підприємницької діяльності.

У відповідності до вимог ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

З огляду на це, договір №0206 від 10 жовтня 2017 року, укладений між ПП «Автех» та ОСОБА_1 , а також договір про надання послуг №0206 від 10 жовтня 2017 року, укладений між ПП «Консал-Ді» та ОСОБА_1 належить визнати недійсними.

При вирішенні позовних вимог про стягнення з ПП «Консал-Ді» на користь позивача грошових коштів у розмірі 42 000,00 гривень, суд приходить до наступних висновків.

З квитанцій від 18 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1 на виконання умов укладеного з ПП «Консал-Ді» договору №0206 сплатив грошові кошти у розмірі 42000,00 гривень та грошові кошти у розмірі 420 гривень за послуги з банківського переказу.

З урахуванням вимог ч.1 та п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином.

Тому, позивачу підлягає поверненню сума, сплачена на рахунок ПП «Консал-Ді» у розмірі 42 000,00 гривень, а також комісія за приймання платежу у розмірі 420 гривень.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До ПП «Консал-Ді» предявлені позовні вимоги як майнового характеру, так і немайнового, а до ПП «Автех» - лише немайнового характеру. Тому з ПП «Автех» належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 гривень, а з ПП «Консал-Ді» - 2 855,20 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.203, ч.1 ст.215, ч.2 ст.627, ч.1 та п.1 ч.3 ст.1212 ЦК України, ст.1, ч.1 ст.6, п.4 ч.1 ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», п.14 ст.1, ч.3 та ч.6 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280 - 282 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним Договір від 18 жовтня 2017 року № 0206, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «АВТЕХ» ().

Визнати недійсним Договір від 18 жовтня 2017 року № 0206, укладений між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «КОНСАЛ- ДІ» ().

Стягнути з Приватного підприємства «КОНСАЛ-ДІ» () на користь ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 42 420,00 грн. та 2 855,20 судових витрат, разом 45 275,20 грн.

Стягнути з Приватного підприємства «АВТЕХ» () на користь ОСОБА_1 704,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено позивачем.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення складено 20.05.2019 року.

СуддяЛ. М. Кошель