ПОСТАНОВА

іменем України

30 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/1102/18

провадження № 22-ц/4809/873/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Дуковського О.Л., Письменного О.А.,

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

стягувач ОСОБА_1 ,

заявник ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд судового наказу, виданого Світловодським міськрайонним судом 30 травня 2018 року про стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_1 , на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 травня 2018 року до 25 червня 2021 року.

Заяву обґрунтовано тим, що діти проживають разом із нею та вона їх самостійно утримує, при цьому стягувач ОСОБА_1 дітей матеріально не забезпечує, мешкає окремо.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права. Скарга мотивована неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що вказана ухвала прийнята з грубим порушенням законодавства, оскільки підставою для ухвалення судового рішення про стягнення з неї аліментів була надана відповідачем довідка про склад сім`ї, в якій було зазначено, що неповнолітні діти проживають разом з ним, проте в ході судового розгляду суд установив, що фактично діти проживали разом з нею - ОСОБА_2 та знаходились на її утриманні.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 та просить залишити її без задоволення, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підтримує висновки суду та вважає, що суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення її заяви (а.с.229-230).

Учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. ОСОБА_2 надала заяву про слухання справи без її участі (а.с.221). 28.05.2019 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про участь у розгляді справи у режимі відеоконференції. Ухвалою суду від 28.05.2019 у задоволенні клопотання відмовлено.

Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що достеменно неможливо встановити, чи проживали діти на час винесення судом судового наказу разом із боржником, оскільки всі надані суду довідки були видані після видачі судового наказу та містять відомості, які існували на час їх видачі. При цьому стягувач заперечив обставину щодо проживання дітей разом із боржником.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Статтею 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;

За загальним правилом, сформульованим у ч. 3 ст. 167 ЦПК України, судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Проте, згідно з ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч. 1 ст. 161 цього Кодексу судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

З матеріалів справи убачається, що боржник ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що на момент винесення судового рішення існували істотні обставини, які не були відомі суду і впливають на правильне вирішення спору, а саме: їх спільні діти проживали з нею, а не з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим 11 квітня 2018 року суд видав судовий наказ № 401/535/18 про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на дітей. Тому вважає, що ОСОБА_1 не має права на стягнення аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч. 4 ст. 423 ЦПК України).

Як роз`яснено у пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У пункті 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 вказано, що обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Як на нововиявлені обставини ОСОБА_2 посилалася, зокрема, на проживання дітей разом з нею та їх перебування на її утриманні. На підтвердження таких нововиявлених обставин надала копію довідки про склад сім`ї боржника від 08 червня 2018 року; копію акту перевірки паспортного режиму від 06 червня 2018 року; копію акту копію акту про не проживання дітей разом із стягувачем від 29 травня 2018 року; копію акту про проживання дітей разом із боржником від 29 травня 2018 року (а. с. 24-27).

У довідці про склад сім`ї від 08 червня 2018 року зазначено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зареєстровані за однією адресою, але троє останніх фактично там не проживають (а.с.24).

В наданих ОСОБА_2 копіях актів зазначено, що з серпня 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 і ОСОБА_3 не проживають.

Однак на підставі чого особами, які склали ці акти, встановлено вказану обставину не вказано. Суд вважає, що за відсутності джерела такої інформації комісія, яка склала акти, могла встановити лише ті обставини, які існували на дату їх встановлення, а не раніше.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з вказаних доказів достеменно неможливо встановити, що на час винесення судом судового наказу діти проживали разом із боржником, оскільки всі зазначені довідки видані після видачі судового наказу 30 травня 2018 року та містять відомості, які існували саме на час їх видачі.

Судом було перевірено належним чином вказану інформацію, з`ясовано, що факт непроживання дітей з ОСОБА_1 на час видачі судом наказу про стягнення аліментів належним чином не підтверджується доказами.

Крім того, колегія суддів вважає, що зазначені акти та довідка є фактично новими доказами обставин проживання дітей разом з одним із батьків.

Зокрема, ОСОБА_2 на підтвердження доводів, викладених в апеляційній скарзі, надала до суду апеляційної інстанції копію рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 квітня 2019 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю задоволено. Визначено місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_2 . Вирішено питання судових витрат (а.с.221-227).

Колегія суддів не приймає до уваги вказане рішення суду, оскільки воно ухвалено 05 квітня 2019 року та взагалі не існувало як на час винесення судом наказу про стягнення аліментів від 30 травня 2018 року, так і на час постановлення оскаржуваної ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2019 року.

З огляду на викладене вище суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 травня 2018 року по справі № 401/1102/18.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування судового рішення.

Враховуючи на викладене вище апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалуСвітловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18 березня 2019 рокубез змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: О.І. Чельник

Судді: О.Л. Дуковський

О.А. Письменний