Єдиний унікальний номер 726/1764/18
Номер провадження 2/725/1052/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.,

при секретарі Дженджері К.І.

за участю:

представника позивача: Вакарчука В.І.

представників відповідача: Саламандика А.І., Сандуляк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачки звернувся до суду із позовом про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 03.10.2018 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб.

У шлюбі у них народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син - ОСОБА_5 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.07.2018 року шлюб між ними було розірвано.

За час перебування у шлюбі позивачка разом із відповідачем за спільні кошти подружжя придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 20,77 кв.м.. На момент придбання квартири її вартість становила близько 13 000 доларів США. Крім того була придбана квартира у АДРЕСА_8 , загальною площею 30,2 кв.м.. Зазначив, що всі фінансові операції, щодо придбання квартир проводив відповідач тому і реєстрація права власності на дане майно було проведено на його ім`я.

Оскільки дане майно є спільною сумісною власністю подружжя з посиланням на норми матеріального та процесуального права, у урахуванням зменшення позовних вимог просив визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру по АДРЕСА_2 , загальною площею 20,77 кв.м. та визнати за позивачкою право спільної часткової власності на 1/2 даної квартири. Право спільної сумісної власності сторін припинити.

Представниками відповідача до суду подано зустрічний позов про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю, в обґрунтування якого посилались на те, що відповідач як учасник Антитерористичної операції на підставі рішення Чернівецької міської ради від 05.07.2016 року №295 отримав у власність земельну ділянку, площе. 0,0439 га, кадастровий номер: НОМЕР_2 по АДРЕСА_9

Після набуття у приватну власність даної земельної ділянки він її відчужив за 10000 доларів США, які одержав від ОСОБА_6 відповідно до розписки. За умовами домовленості продаж було оформлено шляхом укладення договору дарування.

За кошти одержані від продажу земельної ділянки, ОСОБА_2 набув у власність квартиру спільного заселення по АДРЕСА_2 загальною площею 20,77 кв.м.. Після купівлі у даній квартирі було проведено реконструкцію.

Квартира була придбана та реконструйована за особисті кошти ОСОБА_2 отримані від продажу земельної ділянки, а тому вважає дану квартиру особистою приватною власністю.

Оскільки ОСОБА_1 не приймала жодної фінансової участі у придбанні та реконструкції квартири, а також для цієї мети не використовувались кошти подружжя з посиланням на норми матеріального та процесуального права, просили визнати квартиру спільного заселення по АДРЕСА_2 особистою приватною власністю ОСОБА_2 ..

В судове засідання представник позивачка не з`явилася. Її представник позов підтримав з підстав викладених у позові. Просив його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував оскільки розписка є фіктивною та не доведено факт продажу земельної ділянки.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Його представники заперечували проти задоволення позову, оскільки квартира була придбана за особисті кошти відповідача, а тому є особистою приватною власністю відповідача, з цих же підстав підтримали зустрічний позов та просили його задовольнити.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 02.05.2019 року, надала суду покази згідно яких пояснила, що була присутньою при передачі коштів ОСОБА_6 близько двох років тому. Вказала, що коли її брат - ОСОБА_2 хотів купити квартиру батько ОСОБА_6 сказав, що надасть йому кошти, але земельну ділянку він має подарувати сестрі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 02.05.2019 року, який є батьком відповідача, пояснив суду, що його син ОСОБА_2 повідомив йому про те, що хоче купити квартиру. Він сину сказав, що надасть йому кошти, проте за умови, що той переоформить земельну ділянку на свою сестру - його дочку. Передачу коштів вони оформили розпискою та згодом було оформлено договір дарування земельної ділянки.

Суд заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

За положеннями ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбу з 03.10.2008 року, яким між ними було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04.07.2018 року (а.с. 6).

В період з 16.11.2014 року по 17.12.2014 року ОСОБА_2 приймав безпосередню участь в антитерористичні операції (а.с. 132) та отримав посвідчення учасника бойових дій (а.с. 72).

Рішенням Чернівецької міської ради №295 від 05.07.2016 року було затверджено проект відведення та передано ОСОБА_2 (учаснику АТО), земельну ділянку за адресою АДРЕСА_5 , площею 0,0439 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ) у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с. 133).

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч.1 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

За змістом ст. 69-70 СК України дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Так відповідно до Договору купівлі-продажу квартири від 01.06.2017 року ОСОБА_2 придбав квартиру спільного заселення АДРЕСА_6 , загальною площею 20.77 кв.м. (а.с. 141-144).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

Отже для застосування ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Статтею 57 СК України визначено, що майно є особистою приватною власністю дружини, чоловіка, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто (п.3 ч.1 ст.57 СК України).

Так, відповідно до наданої відповідачем на заперечення позову ОСОБА_1 та підтвердження зустрічного позову копії розписки від 30.05.2017 року він отримав кошти у сумі 10 000 доларів США від ОСОБА_6 з умовою передачі належної йому земельної ділянки, договором дарування у власність ОСОБА_7 (а.с. 140).

Факт та умови передачі коштів підтвердили також в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ..

Крім того свідки підтвердили, що кошти отримані відповідачем були на купівлю квартири.

Натомість представником позивача окрім посилання на фіктивність дано розписки не надано жодного доказу, який би спростовував факт та умови отримання коштів відповідачем.

Враховуючи викладене, дослідивши та проаналізувавши в сукупності письмові докази, покази свідків, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному встановлені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, враховуючи те, що позивачем не надано доказів, які б давали підстави віднести спірну квартиру до спільного майна подружжя, а сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя не обґрунтований, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому встановленні в ході розгляду справи обставини підтверджені належними та допустимими доказами надають суду можливість прийти до висновку, щодо обґрунтованості зустрічних позовних вимог та відповідно їх задоволення.

Керуючись ст. 57,60,61,69,70 СК України, ст.ст.4-6, 76-81, 95, 258-259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя- відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 )до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_7 ) про визнання нерухомого майна особистою приватною власністю - задовольнити.

Визнати квартиру спільного заселення за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею - 20,77 кв.м., особистою приватною власністю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун