РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1224/19

Провадження № 2/643/2367/19

03.06.2019

03 червня 2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочку виконання грошового зобов`язання щодо фактично наданих правових послуг у розмірі 13870, 00 грн, втрати на інфляції за період прострочки виконання грошового зобов`язання з 01.01.2018 по 01.01.2019 у розмірі 534,95 грн, 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 113,42 грн. за період з 25.01.2018 по 24.01.2019 та суму сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.02.2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання правових послуг для захисту успадкованих ним майнових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті його матері. Строк дії договору до 31.12.2015. Відповідно до п. 12.1 цього договору відповідач сплатив завдаток у розмірі 5000 грн., що підтверджується корінцем прибуткового касового ордеру №10/02-15 від 10.02.2015 року. 07.02.2015 з відповідачем була погоджена калькуляція на необхідні за договором правові послуги на суму 8800 грн. Усі заплановані правові послуги були фактично надані відповідачу, що підтверджується актом їх передання-прийняття від 25.08.2015. За цим актом відповідач мав сплатити позивачу 3800 грн. у строк до 31.08.2015, але свій обов`язок він не виконав. 26.09.2015 позивачем на адресу відповідача направлена вимога № 190 про виконання договору. Даний лист відповідач отримав 05.10.2015, однак своїх грошових зобов`язань за договором відповідач 31.08.2015 не виконав. 29.11.2017 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за вказаним вище договором. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 основну суму заборгованості за договором про надання правових послуг у розмірі 3800 грн., 1355,47 грн інфляційних втрат за період з 01.09.2015 по 01.01.2018, а також 249 грн 3% річних від простроченої суми за період з 01.09.2015 по 24.01.2018 та 640 грн судових витрат. Постановою Харківського апеляційного суду від 14.01.2019 рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018 залишено без змін. На час подання даного позову відповідач своїх грошових зобов`язань так і не виконав. У зв`язку з викладеним, з відповідача підлягає стягненню пеня, а також інфляційні витрати за період з 01.01.2018 по день подання даного позову, а також 3% річних від простроченої суми за період з 25.01.2018 по день подання даного позову, на підставі ст. 625 ЦК України, пункту 12.3 Договору. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою судді визначено вказану справу розглядати у спрощеному позовному провадженні у відповідності до вимог ст. 274 ЦПК України.

Відповідачу направлено копію позовної заяви з додатками до неї разом із ухвалою про відкриття провадження по справі та встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

З боку відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що з доводами позивача, викладеними в позовній заяві не погоджується та просить відмовити в задоволенні позову. Свою позицію обґрунтовує тим, що 07.02.2015 між ним та позивачем було укладено договір про надання правових послуг. На виконання цього договору позивачем складено калькуляцію № 1, яка була погоджена з відповідачем 07.02.2015. Калькуляцією було встановлено строк її виконання до 28.02.2015. Зі спливом цієї дати та до 25.08.2015 позивачем не виконано роботу. Крім того, питання несвоєчасного виконання відповідачем ОСОБА_2 договору про надання правових послуг від 07.02.2015, а також стягнення з нього витрат на інфляції та 3% річних вже було предметом судового розгляду, за результатами якого рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 14.01.2019, стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість фактично наданих правових послуг у розмірі 3800 грн, втрати на інфляції за період прострочки виконання зобов`язання у розмірі 1355,47 грн, 3% річних від простроченої суми боргу у розмірі 249, 28 грн., а також судовий збір у розмірі 640 грн. Московським відділом державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 12 та 13 лютого 2019 року відкриті виконавчі провадження № 58346098, 58345774, 58345606.

З боку позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, в якій останній зазначив, що відповідач помилково вказує на те, що за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018, котре залишено без змін постановою харківського апеляційного суду від 14.01.2019, з нього вже стягнуто основну заборгованість за договором, втрати на інфляції на 3% річних. Оскільки, згідно із вказаними вище рішеннями, з відповідача на користь позивача стягнуто основну заборгованість за договором про надання правових послуг у розмірі 3800 грн., 1355,47 грн інфляційних втрат за період з 01.09.2015 по 01.01.2018, а також 249 грн 3% річних від простроченої суми за період з 01.09.2015 по 24.01.2018, а також 640 грн судового збору, тоді як на вимогами даного позову позивач просить стягнути пеню, яка раніше не стягувалась, втрати на інфляції за інший період з 01.01.2018 по 01.01.2019, 3% річних за інший період з 25.01.2018 по 24.01.2019. Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву вважає необґрунтованими, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, надані докази, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, судом на підставі наданих матеріалів встановлено, що 07.02.2015 між позивачем та відповідачем укладений договір про надання правових послуг для захисту успадкованих відповідачем майнових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті його матері. Строк дії договору до 31.12.2015.

Відповідно до п. 12.1 цього договору відповідач сплатив завдаток у розмірі 5000 грн., що підтверджується корінцем прибуткового касового ордеру №10/02-15 від 10.02.2015.

07.02.2015 з відповідачем погоджена калькуляція на необхідні за договором правові послуги на суму 8800 грн.

Всі заплановані правові послуги були фактично надані відповідачу, що підтверджується актом їх передання-прийняття від 25.08.2015.

Як вбачається із вказаного вище акту, відповідач мав сплатити позивачу 3800 грн. у строк до 31.08.2015, але свій обов`язок він не виконав.

26.09.2015 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про виконання договору.

Однак, відповідач своїх грошових зобов`язань за договором 31.08.2015 не виконав.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2 основну суму заборгованості за договором про надання правових послуг у розмірі 3800 грн., 1355,47 грн інфляційних втрат за період з 01.09.2015 по 01.01.2018, а також 249 грн 3% річних від простроченої суми за період з 01.09.2015 по 24.01.2018 та 640 грн судових витрат (а.с.16-18).

Постановою Харківського апеляційного суду від 14.01.2019 рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018 залишено без змін (а.с.12-15).

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018 набрало законної сили 14.01.2019.

Крім того, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2017 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним договору про надання правових послуг та стягнення грошових коштів, залишено без задоволення (а.с.31-32).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.11.2017 апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 29.08.2017 залишено без змін (а.с.28-30).

Постановою Верховного суду України від 13.03.2018 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення (а.с. 22-27).

Згідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, обставини встановленні зазначеними рішеннями судів не підлягають доказуванню у даному випадку та вважаються доведеними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З боку відповідача рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018 не виконано, грошові кошти так і не були передані позивачу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Невиконання грошового зобов`язання тягне за собою правові наслідки, які передбачені ст.625 ЦК України.

За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, відповідач як боржник має сплатити позивачеві суму боргу в розмірі 3800 грн з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданих позивачем розрахунків розмір інфляційних втрат від розміру боргу за час з 01.01.2018 по 01.01.2019 становить 543,95 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 113,42 грн. за період з 25.01.2018 по 24.01.2019, а також пеня за прострочку виконання грошового зобов`язання щодо фактично наданих правових послуг у розмірі 13870, 00 грн (3800 х 1% х 365 =13870).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Посилання відповідача на наявність рішення Московського районного суду м. Харкова від 04.10.2018, яке набрало законної сили, як на підставу закриття провадження по даній справі, є хибним та таким, що спростовується висновками суду.

З огляду на викладене, вбачається, що вимоги позову є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача підлягає розмір інфляційних втрат від розміру боргу за час з 01.01.2018 по 01.01.2019 - 543,95 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 113,42 грн. за період з 25.01.2018 по 24.01.2019, а також пеня за прострочку виконання грошового зобов`язання щодо фактично наданих правових послуг у розмірі 13870, 00 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.: 10-13, 76-82, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , пеню за прострочку виконання грошового зобов`язання щодо фактично наданих правових послуг у розмірі 13870 (тринадцять тисяч вісімсот сімдесят) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , втрати на інфляції за період прострочки виконання грошового зобов`язання з 01.01.2018 по 01.01.2019 у розмірі 534 (п`ятсот тридцять чотири) грн 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , 3% річних від простроченої суми боргу за період з 25.01.2018 по 24.01.2019 у розмірі 113 (сто тринадцять) грн 42 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відомості, які не оголошуються судом:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а/с АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 03.06.2019.

Суддя О.О. Сугачова