Номер провадження 2/754/599/19
Справа №754/2435/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва

під головуванням судді Панченко О.М.

при секретарях - Полярної М.В., Смолко А.В., Дмитрієвої А.А., Табачук Д.О., Макс Л. О .

за участі позивача - ОСОБА_2

представника позивача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_11

відповідача - ОСОБА_5

представника відповідача - ОСОБА_16

представника третьої особи - ОСОБА_31.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_30, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_32, Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсною довіреності, визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, витребування квартири з незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

17.02.2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_4 , треті особи ОСОБА_5 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_32 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним.

Разом з позовом, позивачем було подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Мотивувала вимоги позову тим, що 15.10.2013 року між ОСОБА_5 , який діяв від її імені та відповідачкою ОСОБА_4 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що був посвідчений приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_32 Вважає, такий договір недійсним зважаючи на такі обставини. Вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, що видане державним нотаріусом П`ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори 13.10.1995 року ОСОБА_33 . На день подання позову до суду у неї відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, оскільки були викрадені ОСОБА_5.В зазначені квартирі проживають вона, її син ОСОБА_5 , місцезнаходження якого їй невідоме, невістка ОСОБА_7 , неповнолітні онуки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Згідно довідки форми 3 від 03.09.2013 року в спірній квартирі зареєстровані її неповнолітні онуки. Її сином ОСОБА_5 без її волі та відома була незаконно відчужена квартира, при укладенні договору купівлі-продажу він діяв на підставі довіреності, яку вона не видавала йому та взагалі не знала про її існування. В зв`язку з чим вона звернулася до прокуратури Деснянського району м. Києва щодо неправомірних дій сина ОСОБА_10 щодо відчуження квартири і до суду з даним позовом. Просила суд про визнання договору купівлі-продажу квартири від 15.10.2013 року недійсним, визнати за нею право власності на вказану вище квартиру, витребувати із чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на її користь квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Буші Н.Д. від 17.02.2015 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків. (а.с. 20-21 т. 1).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Буші Н.Д. від 13.03.2015 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено її судовий розгляд. Крім того, забезпечено позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . (а.с. 30-31 т. 1).

30.03.2015 року представником відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про відкриття провадження в частині забезпечення позову. (а.с. 38-40 т.1).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 16.06.2015 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_11 - відхилено, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 13.03.2015 року в частині забезпечення позову залишено без змін.(а.с. 91-93 т. 1).

17.08.2015 року представником позивача у справі подано до суду заяву про збільшення позовних вимог та заяви про залучення в якості співвідповідача у справі ОСОБА_5 та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_30 (а.с. 102-103 т. 1).

28.09.2015 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 подано до суду письмову заяву про зупинення провадження у даній цивільній справі (а.с. 151 т. 1).

Ухвалою судді Буша Н.Д. від 28.09.2015 року відмовлено в задоволенні заяви та зупинення провадження у справі (а.с. 152-153 т.1).

12.10.2015 року ПНКМНО ОСОБА_30 направлено до суду письмові пояснення по справі (а.с. 164-167 т.1).

03.11.2015 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 подано заяву про відвід судді Буша Н.Д. (а.с. 201 т.1).

Ухвалою суду від 03.11.2015 року в задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.(а.с. 202 т. 1).

03.11.2015 року представником позивача у справі подано до суду заяву про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог Службу у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації.

10.11.2015 року представником відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_13 подано до суду заяву про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_32.

16.11.2015 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 подано до суду письмову заяву про зупинення провадження у даній цивільній справі. ( а.с. 242 т. 1).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16.11.2015 року відмовлено представнику відповідача в задоволенні такого клопотання та зупинення провадження у справі.(а.с. 246-247 т. 1).

03.11.2015 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 та 04.02.2016 року представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано до суду заяви про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи. (а.с. 21,23-24 т. 2).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року по справі призначено почеркознавчу експертизу, провадженні у справі зупинено. (а.с. 28-29 т.2).

16.02.2016 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду від 04.02.2016 року в частині зупинення провадження у справі. (а.с. 32-33 т. 2).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 24.03.2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_11 - відхилено, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року залишено без змін. (а.с. 69 т. 2).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2016 року справу передано на розгляд судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. (а.с.74 т.2).

Відповідно до довідки від 22.04.2016 року, складеної секретарем суду І.В. Матушок справа передана судді в 2-х томах, без додатків. (а.с. 73 т. 2).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25.05.2016 року на виконання ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 04.02.2016 року повторно направлено цивільну справу для проведення почеркознавчої експертизи. (а.с. 96-97 т.2).

08.07.2016 року до суду надійшло клопотання експертів про надання додаткових матеріалів для проведення судово-почеркознавчої експертизи (а.с. 102-103 т. 2).

12.07.2016 року ухвалою суду відновлено провадження у даній цивільній справі в зв`язку з клопотанням експертів (а.с. 104 т. 2).

Ухвалою суду від 15.07.2016 року на виконання експертів судом витребувано від слідчого слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві, приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_32 та ПАТ «Дельта Банк докази (а.с. 115-116 т. 2).

18.07.2016 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду про зупинення провадження у справі від 25.05.2016 року. (а.с. 132-133 т.2).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 27.09.2016 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача - відмовлено. (а.с. 144 т. 2).

16.02.2017 року до суду надійшов супровідний лист за підписом директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз разом з висновком експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 10.02.2017 року. (а.с. 193-198 т. 2).

Ухвалою суду від 17.02.2017 року відновлено провадження у справі, призначено її розгляд в судовому засіданні. (а.с. 203 т. 2).

12.05.2017 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 до суду подано письмову заяву про зупинення провадження у даній справі і ухвалою суду від 12.05.2017 року провадження у справі зупинено. (а.с. 236-237 т. 2).

Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва від 05.07.2017 року скасовано ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі від 12.05.2017 року.(а.с. 19-21 т. 3).

27.11.2017 року представником позивача до суду було подано письмову заяву про зменшення позовних вимог, просив суд про визнання недійсною довіреність від 09 вересня 2013 року яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_30 на підставі якої ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_5 розпоряджатися (в тому числі продати) за ціну та на умовах за його розсудом належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що укладений 15 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 від імені якої діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_32 за реєстровим № 1152; визнати право власності на вказану вище квартиру за ОСОБА_2 (а.с. 51-54 т. 3).

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

В судовому засіданні, що відбулося 22.12.2017 року з урахуванням думки учасників судового розгляду судом було призначено підготовче засідання на 14 годину 30 хвилин 19 січня 2018 року, що підтверджується ухвалою суду від 22.12.2017 року. (а.с. 64 т. 3).

В підготовчому засіданні 19.01.2018 року представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 було подано письмові заяви про виклик свідків, відзив на позовну заяву, клопотання про витребування оригіналу документів, заяву про виклик позивача в судове засідання для надання особистих пояснень, заяву про сумнів з приводу достовірності документа, заяву про залишення заяви про зменшення позовних вимог без руху, а також заяву про відвід судді.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.01.2019 року визнано заяву представника відповідача про відвід судді необґрунтованою, зупинено провадження у даній цивільній справі до вирішення питання про відвід судді Панченко О.М. (а.с. 110-11 т. 3).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т.А. від 22.01.2018 року відмовлено представнику відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_11 в задоволенні заяви про відвід судді Панченко О.М. (а.с. 115-117 т. 3).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.01.2018 року ОСОБА_15 поновлено провадження у справі, призначено підготовче засідання. (а.с. 118 т. 3).

26.01.2018 року до суду надійшов письмовий відзив на позов від представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_16 (а.с. 121-123 т. 3).

16.02.2018 року представником позивача у справі направлено до суду заяву про виключення з переліку доказів копії довідки про склад сім`ї від 10.10.2013 року №169, виданої ЖБК «Кристал 16», що була надана представником ОСОБА_4 у судовому засіданні, яке відбулося 03.11.2015 року. (а.с. 135-137 т. 3).

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2018 року підготовче засідання у справі закрито, призначено справу до розгляду по суті (а.с. 144 т. 3).

03.03.2018 року представником позивача у справі до суду подано заяву про часткове виконання протокольної ухвали суду від 22.02.2018 року щодо витребування доказів - оригіналу довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації, виданої ЖБК «Кристал 16» від 03.09.2013 року, оригіналу довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації №169 від 03.09.2013 року, виданої ЖБК «Кристал 16». (а.с. 150-151 т. 3).

14.05.2018 року представником третьої особи по справі приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_30 - ОСОБА_31 подано заяву про відвід судді Панченко О.М.(а.с. 180-181 т. 3).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 14.05.2018 року визнано заяву представника третьої особи про відвід судді необґрунтованою, зупинено провадження у даній цивільній справі до вирішення питання про відвід судді Панченко О.М. (а.с. 185-186 т. 3).

16.05.2018 року до суду знову надійшла письмова заява представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_11 про відвід судді Панченко О.М. (а.с. 188 т.3).

Ухвалою суду від 18.05.2018 року визнано подання представником відповідача чергової заяви про відвід - зловживанням процесуальними правами, оскільки спрямоване на безпідставне затягування розгляду справи, стягнуто з ОСОБА_11 в дохід державного бюджету штраф в розмірі 0.3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 грн. 60 коп. (а.с. 191-194 т. 3). Постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.09.2018 року частково скасовано ухвалу суду першої інстанції, справу направлено для продовження розгляду (а.с. 11-12 т. 4).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 23.05.2018 року відмовлено представнику третьої особи ПНКМНО ОСОБА_30 - ОСОБА_31 в задоволенні заяви про відвід судді Панченко О.М.(а.с. 198-200 т. 3).

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 24.05.2018 року поновлено провадження у справі.(а.с. 201 т. 3).

Від представника відповідача у справі ОСОБА_4 ОСОБА_11 16.07.2018 року до суду надійшла заява про виклик позивача для надання особистих пояснень у справі.

Представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 30.10.2018 року подано до суду заяву про залучення до матеріалів справи доказів.(а.с. 20-23 т. 4).

Ухвалою суду від 02.11.2018 року визнано наявність зловживань процесуальними правами відповідачем у справі ОСОБА_5 та стягнуто нього на користь держави штраф в сумі 0.3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 528 грн. 60 коп. (а.с 47-49 т. 4).

В судовому засіданні представник позивача, а також сама позивач у справі підтримали вимоги позову, просили суд про їх задоволення з підстав, що викладені в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник в судовому засіданні повністю визнали позовні вимоги, просили суд про задоволення позову в повному обсязі з підстав, що викладені у відзиві.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник в судовому засіданні просили суд про відмову в задоволенні позовних вимог, з підстав, що викладені у письмовому відзиві на позов.

Допитана в якості свідка відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила про те, що у 2013 році вона хотіла придбати собі квартиру і з своїм брокером вони оглянули квартиру АДРЕСА_1 , вона їй сподобалася, вони подивилися документи на неї, все було добре. У нотаріуса ОСОБА_32 в подальшому було укладено договір купівлі-продажу на вказану квартиру. Від імені ОСОБА_2 за довіреністю діяв її син ОСОБА_5 , кошти за квартиру вона перерахувала на розрахунковий рахунок, який їй дала ОСОБА_2

Представник третьої особи у справі ПНКМНО ОСОБА_30 в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог з підстав, що викладені у письмових поясненнях приватного нотаріуса, які знаходяться в матеріалах справи.

Третя особа, приватний нотаріус КМНО ОСОБА_32 та представник третьої особи Служби у справах дітей Деснянської РДА в м. Києві в судове засідання не з`явилися, просили в своїх письмових заявах проводити судовий розгляд без їх участі.

Для найкращого з`ясування всіх обставин справи в судове засідання були викликані свідки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що у 2013 році допомагав відповідачці ОСОБА_4 у пошуку квартири. Вони разом оглянули квартиру АДРЕСА_1 , вона їй сподобалася, документи на квартиру були в порядку. Згодом, вони домовилися про продаж квартири, обговорили її ціну і відповідно оформили договір купівлі-продажу у нотаріуса. Кошти були перераховані ОСОБА_4 на розрахунковий рахунок, який надала ОСОБА_2 У нотаріуса від імені ОСОБА_2 діяв за довіреністю її син ОСОБА_5

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_5 , у лютому 2015 року вона дізналася про те, що квартира в якій проживає вона та її діти продана за яких обставин їй не відомо. З 2014 року її чоловік ОСОБА_5 в квартирі не проживає і вона з ним не спілкується.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він являється головою правління ЖБК «Кристал 16», до якого відноситься кооперативний будинок по АДРЕСА_1 . На початку 2015 року рахунки у ЖБК були арештовані. Пам`ятає також, що у 2013 році в приймальню кооперативу увірвалися якісь люди, які вели себе дуже агресивно, почали вимагати довідку форми 3 на квартиру АДРЕСА_1 , при цьому серед них була жінка, яка здалеку показала договір купівлі-продажу квартири, паспорт і довідку ф. 3 на цю квартиру, проте у ній не були вказані малолітні діти - онуки ОСОБА_2 Він відмовився надавати таку довідку і викликав свою охорону, тому що вказані вище особи продовжували поводитися дуже агресивно.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що 15.10.2013 року між відповідачем ОСОБА_5 , що діяв на підставі довіреності, посвідченої ПНКМНО ОСОБА_30 09.09.2013 року від імені позивачки ОСОБА_2 з однієї сторони та відповідачкою ОСОБА_4 з другої сторони було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 (а.с. 4-5 т. 1).

Відповідно до копії довіреності, засвідченої приватним нотаріусом ОСОБА_30 ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_5 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в тому числі з питань користування та розпорядження (продати, обміняти, заставляти (передавати в іпотеку), здавати в оренду) , за ціну і на умовах належну позивачці квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 168 т. 1).

У відповідності до п. 2 вказаного договору, документом, що підтверджує право власності продавця на відчужувану квартиру, 1/2 (одна ціла дві десятих) - свідоцтва про право власності, виданого державним нотаріусом 15 Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_33; Ѕ (одна ціла дві десятих) - свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом 15 Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_33. Права власності продавця на квартиру зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_32 15.10.2013 року за №2876608;2876642. (а. с. 4 т. 1).

За змістом ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з ст.ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження своїх позовних вимог сторона позивача посилається і доводить наступне.

Довіреність на ім`я відповідача ОСОБА_5 позивачкою ОСОБА_2 не видавалася, договір купівлі-продажу квартири було укладено без її відома, а відповідач викрав у неї оригінали правовстановлюючих документів на квартиру. Ніхто з сторонніх осіб, а зокрема, а ні відповідачка ОСОБА_4 разом з своїм брокером ОСОБА_18 у квартирі, що належить їй на праві власності не з`являлись та не оглядали її. Вважає, що внаслідок незаконного продажу квартири також було порушено права та інтереси її неповнолітніх онуків, які там зареєстровані і постійно проживають. Крім того, як зазначив в судовому засіданні представник позивача, ним 16 листопада 2015 року було подано клопотання про долучення до матеріалів справи доказу, а саме копії відповіді ЖБК «Кристал-16» від 29 жовтня 2015 року на його адвокатський запит від 03 вересня 2015 року, де Голова ЖБК «Кристал-16» зазначив, що довідка про склад сім`ї за № 169 від 10 жовтня 2015 року, яка була використана при укладенні договору купівлі-продажу спірної квартири і де не зазначено, що в квартирі зареєстровані малолітні діти - не видавалась. Також у своїй відповіді голова ЖБК «Кристал-16» вказав, що станом на 10 жовтня 2013 року відомості про зняття з реєстрації неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у спірній квартирі відсутні.

У зв`язку із викраденням відповідачем ОСОБА_5 документів на квартиру позивачка ОСОБА_2 звернулася із заявою до прокуратури Деснянського району м. Києва (а.с. 8 т. 1), в подальшому Деснянським РУ ГУ МВС України на підставі заяви позивачки було відкрито кримінальне провадження за №002449. В рамках даного кримінального провадження було проведено відповідну експертизу та експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 11 червня 2015 року надано відповідний висновок №299/гдд (а.с. 73-82 т. 1), який був складений у рамках кримінального провадження та відповідно до якого рукописний запис «Я ОСОБА_2 », який розташований в графі «ПІДПИС:___ довіреності від 09.09.2013 року виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою. Підпис в графі «ПІДПИС:___» довіреності від 09.09.2013 року виконаний ймовірно не ОСОБА_2 , а іншою особою.(а.с. 72-82 т. 1).

Судом в судовому засіданні була досліджена копія протоколу допиту відповідачки ОСОБА_4 в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0002449, згідно якого вбачається, що сама відповідачка визнала факт того, що відповідач ОСОБА_5 на підставі завідомо підроблених документів, зокрема, довіреності та довідки про склад сім`ї здійснив відчуження спірної квартири. (а.с. 144-145 т. 1).

В матеріалах справи міститься довідка, видана на запит представника ОСОБА_2 головою правління ЖБК «Кристал 16» ОСОБА_19, де зазначено про те, що довідка про склад сім`ї №169 від 10.10.2013 року відповідно до записів у журналі видачі довідок ЖБК «Кристал 16» не видавалась. Станом на 10.10.2015 року відомості про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_8 , ОСОБА_9 з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 84 т. 4).

Крім того, в судовому засіданні сам відповідач ОСОБА_5 пояснив, що він винен був кошти і тому віддав без відома матері документи на її квартиру чоловіку по імені «ОСОБА_1», оскільки борг не було змоги повернути одразу ж, то це було гарантією того, що він поверне ці кошти у розмірі 10 000 доларів США поступово. Він перший час віддавав частинами борг, а потім не зміг цього робити, оскільки не було чим віддавати. Йому чоловік на ім.»я «ОСОБА_1» запропонував підписати у нотаріуса якісь документи, які саме він не читав, вважав, що бере позику, щоб розрахуватися з боргами. Крім того, він отримав у ЖБК довідку про склад сім`ї і віддав цьому ж чоловіку на ім.»я « ОСОБА_1 », у довідці були зазначені як зареєстровані в спірній квартирі його малолітні діти. Через касу банку він отримав двічі по 250 000 грн., або 150 000 грн., він вже не пам`ятає точно.

Також, в матеріалах справи міститься висновок експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи у цивільній справі від 10 лютого 2017 року відповідно до висновків якого:

1.Підписи від імені ОСОБА_2 , які містяться після рукописного запису «Я. ОСОБА_2» у першому (бланк ВТК №383365) та другому примірниках довіреності від 09.09.2013, у графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_30 за реєстровим номером 2382, виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів.

2.Підписи від імені ОСОБА_2 , які містяться в графі «ПІДПИС:» після рукописного запису «Я. ОСОБА_2» у першому (бланк ВТК №383365) та другому примірниках довіреності від 09.09.2013, що складена від імені ОСОБА_2 на ім.»я ОСОБА_5 ; в графі «Підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальної дії» у реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_30 за реєстровим №2382 виконані не ОСОБА_2 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_2 (а.с. 193-198 т. 2).

В судовому засіданні судом за клопотанням представника відповідача ОСОБА_4 були опитані судові експерти ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , які виконували судову експертизу та надавали відповідний висновок, були попереджені судом за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків за ст.ст. 384 та 385 КК України, які в повному обсязі підтримали висновки проведеної ними, як судовими експертами судової почеркознавчої експертизи.

Таким чином, вказані вище обставини та досліджені судом в судовому засіданні докази повністю спростовують твердження представника відповідача ОСОБА_4 про те, що позивач ОСОБА_2 з вересня 2013 року начебто була обізнана про існування спірної довіреності та мала дійсний намір на відчуження спірної квартири; про неналежність та недопустимість висновку експерту від 11 червня 2015 року, складеного експертами Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Головного управління Міністерства внутрішніх справ у кримінальному провадженні, внесеному у ЄРДР за № 0002449; про неналежність та недопустимість висновку судових експертів від 10 лютого 2017 року за № 16583/16584/16-32/989/990/17-32. Крім того, такі твердження ґрунтуються лише на незгоді з результатами цих висновків та спростовуються наведеними вище доказами, наявними у матеріалах справи.

Крім того, щодо тверджень представника відповідачки ОСОБА_4 про те, що продаж спірної квартири відбувався на підставі оригіналів правовстановлюючих документів на вказану квартиру, то факт викрадення таких правовстановлюючих документів був визнаний представником ОСОБА_5 у відзиві на позовну заяву (т.3 а.с.121) та самим відповідачем ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Що ж стосується платіжних доручень від 15 жовтня 2013 року та від 16 жовтня 2013 року, що були додані до відзиву на позов (а.с. 78-79 т. 3), то представником відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні попри спроби довести отримання грошей саме позивачкою ОСОБА_2 так і не було спростовано того факту, що вказані гроші міг отримати відповідач у справі ОСОБА_5 , зокрема, не було надано беззаперечного доказу того, що рахунок № НОМЕР_2 , на який були перераховані кошти за так званий «продаж» квартири, був відкритий саме позивачкою ОСОБА_2 Крім того, право відповідача ОСОБА_5 відкривати від імені позивачки ОСОБА_2 поточні банківські рахунки та отримувати належні їй кошти за продаж спірної квартири зазначено у довіреності від 09 вересня 2013 року, яка є предметом розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 41 Конституції України, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями частин 1, 2, ст. 319 та ч. 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до правових позицій Верховного Суду України (постанова від 12.02.2014 року №6-165цс13), у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника на підставі вчиненого правочину, перевірці судом при вирішенні справи підлягає чинність правочину. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено в с. 203 ЦК України. Зокрема, у разі вчинення правочину суду слід з`ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він в межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин.

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 15 жовтня 2013 року між ОСОБА_5 , що діяв на підставі довіреності, посвідченої ПНКМНО ОСОБА_30 09.09.2013 року від імені позивачки ОСОБА_2 з однієї сторони та відповідачкою ОСОБА_4 з другої сторони є недійсним, оскільки під час його укладання було порушено право власності позивачки та вказаний оспорюваний договір не відповідає її волевиявленню.

Відповідно, вимоги позову про визнання недійсною довіреності, що засвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_30, відповідно до якої позивачка ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_5 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями в тому числі з питань користування та розпорядження (продати, обміняти, заставляти (передавати в іпотеку), здавати в оренду) , за ціну і на умовах належну позивачці квартиру АДРЕСА_1 також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є доведеними, належним чином обґрунтованими, а як наслідок підлягають задоволенню.

Обраний позивачкою шлях відновлення порушеного права, передбачений ст. 16 ЦК України, та є адекватним порушенню.

Таким чином, підсумовуючи викладене, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заяви про скасування заходів забезпечення позову не надходило, а тому в силу ч.7 ст. 158 ЦПК України такі заходи продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись статтями 203, 215, 216, 228 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 - 83, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_30, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_32, Служба у справах дітей Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання недійсною довіреності, визнання договору купівлі - продажу квартири недійсним, визнання права власності на квартиру, витребування квартири з незаконного володіння, - задовольнити.

Визнати недійсною довіреність від 09 вересня 2013 року яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_30 на підставі якої ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_5 розпоряджатися (в тому числі продати) за ціну та на умовах за його розсудом належну ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , що укладений 15 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 від імені якої діяв ОСОБА_5 та ОСОБА_4 і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_32 за реєстровим № 1152.

Дане рішення є підставою для відновлення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та скасування попередньої реєстрації цього ж права за ОСОБА_4

Сягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 827.00 грн. на відшкодування витрат у справі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1 827.00 грн. на відшкодування витрат у справі.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження проголошення рішення.

Можливість отримати інформацію щодо справи учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки: http://sv.ki.court.gov.ua.

Повне рішення суду виготовлене 20.05.2019 року.

Головуючий Панченко О.М.