Справа № 340/586/18
Провадження № 22-ц/4808/745/19
Головуючий у 1 інстанції Бучинський А. Б.
Суддя-доповідач Ясеновенко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Пнівчук О.В., Василишин Л.В.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю представника сільської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Верховинського районного суду, постановлену у складі судді Бучинського А.Б. 15 квітня 2019 року в смт. Верховині, у справі за позовом ОСОБА_2 до Криворівнянської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, треті особи: ОСОБА_1 , Головне управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області та Дністровське басейнове управління водних ресурсів Державного агентства водних ресурсів України про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю,

в с т а н о в и в :

08.10.2018 року ОСОБА_2 звернулася в суд з наведеним позовом, в якому просила визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року, виданий Криворівнянською сільською радою на ім`я ОСОБА_1 .

27.03.2019 року представник позивача ОСОБА_10 подала клопотання про призначення у справі земельної інженерно-технічної експертизи, на вирішення якої просила поставити питання:

1. Чи знаходиться земельна ділянка площею 0,1318 га, що в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акта серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року, вказана в цьому державному акті як «Ділянка НОМЕР_3» та призначена для ведення підсобного господарства, в межах прибережної захисної смуги?

2. Якщо так - то чи вся площа земельної ділянки чи її частина знаходяться в межах прибережної захисної смуги та якої саме площі?

3. Чи є земельна ділянка площею 0,1318 га, що в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акта серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року, вказана в цьому державному акті як «Ділянка НОМЕР_3» та призначена для ведення підсобного господарства, та земельна ділянка вказана у акті (тимчасовому) приватної власності на землю, виданому ОСОБА_1 24.05.2001 року як «Ділянка НОМЕР_3», однією й тією ж земельною ділянкою?

Проведення експертизи просила доручити експертам Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України.

Представник третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_9 подав клопотання, в якому заперечив призначення експертизи, однак зазначив, що у випадку призначення судом експертизи він вважає за необхідне на вирішення експерта поставити наступні питання:

1. Яка відстань від зрізу річки Чорний Черемош до земельної ділянки ОСОБА_1 була в 2001 році, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року?

2. Чи вказана відстань від зрізу річки Чорний Черемош до вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_1 на даний час різниться від такої відстані станом на 2001 рік?

3. Чи можливо встановити яка відстань від річки Чорний Черемош (зріз річки) до земельної ділянки ОСОБА_1 була в 2001 році?

Проведення експертизи просив доручити Тернопільському відділенню Київського НДІСЕ.

Верховинський районний суд ухвалою від 15 квітня 2019 року клопотання позивача та третьої особи задовольнив частково.

Призначив по справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручив експертній установі Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи поставив питання:

1. Чи відповідає фактична площа, конфігурація та місце розташування земельної ділянки площею 0,1318 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , площі, конфігурації та місцю розташування земельної ділянки, наданої у приватну власність ОСОБА_1 на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року?

2. Яка відстань на даний час від земельної ділянки площею 0,1318 га по межі від точки Б до точки В, що знаходиться в АДРЕСА_1 , позначеної згідно державного акту серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року на плані зовнішніх меж земельної ділянки під НОМЕР_3 до урізу води (у меженний період) річки Чорний Черемош ?

3. Чи відповідає визначеним розмірам у питанні №2 відстань від земельної ділянки площею 0,1318 га по межі від точки Б до точки В, що знаходиться в АДРЕСА_1, позначеної згідно державного акту серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року на плані зовнішніх меж земельної ділянки під НОМЕР_3 до урізу води (у меженний період) річки Чорний Черемош станом на час передачі землі у власність 18.06.2001 року? Якщо ні, то вказати яким чином змінилася відстань від земельної ділянки до урізу води річки Чорний Черемош з 2001 по 2019 роки, та по можливості визначити причини такої зміни.

Оплату за проведення експертизи покладено в рівних частинах на позивача ОСОБА_2 та третю особу ОСОБА_1 .

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки однією з підстав оскарження правовстановлюючого документу на земельну ділянку третьої особи ОСОБА_1 являється її розташування в межах прибережної захисної смуги річки Чорний Черемош і для перевірки цих обставин необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідні обставини неможливо і сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, то клопотання як позивача, так і третьої особи про призначення у справі судової земельно-технічної експертизи є обґрунтованими.

При цьому, врахувавши пояснення представника відповідача про те, що Криворівнянською сільською радою не виготовлялося проектної документації із землеустрою і межі прибережної захисної смуги не визначалися, а також пояснення ОСОБА_1 про те, що з часу надання йому у власність земельної ділянки, внаслідок повені у 2008 році русло річки змінилося, наблизившись до його земельної ділянки, суд дійшов висновку про неможливість поставлення на вирішення експертом питання про те, чи знаходиться земельна ділянка ОСОБА_1 в межах прибережної захисної смуги річки, та уточнив питання, зокрема щодо місця знаходження спірної земельної ділянки та відстані її зовнішніх меж по відношенню до урізу води річки Чорний Черемош як на даний час, так і на час надання земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що визначаючи експертну установу для проведення експертизи, суд не врахував клопотання його представника про доручення проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Доручивши проведення експертизи Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, суд не обґрунтував свої висновки з даного приводу, а також не навів мотивів, з яких він відхилив клопотання представника третьої особи, чим допустив порушення ч. 3 ст. 103 ЦПК України.

Також апелянт вказує, що при визначенні питань, які поставлені на вирішення експертизи, судом не враховано, що з часу надання йому у власність земельної ділянки русло річки змінилося внаслідок повені у 2008 році, наблизившись до його земельної ділянки, а тому встановити яким чином змінилася відстань від земельної ділянки до урізу води річки Чорний Черемош з 2001 по 2019 роки та визначити причини такої зміни земельно-технічна експертиза не зможе.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду в частині покладення на нього половини витрат, пов`язаних з проведенням експертизи. Зазначає, що експертиза призначена за клопотанням представника позивача, а не третьої особи, і при призначенні експертизи суд не уточнював можливість третьої особи оплатити експертизу, а на власний розсуд вирішив дане питання.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні клопотання про призначення експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу представник головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, посилаючись на норми чинного законодавства щодо призначення експертизи та визначення переліку питань, у вирішенні апеляційної скарги покладається на розсуд суду, та просить розглядати справу без його участі.

Інші учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

В засіданні апеляційного суду представник сільської ради пояснив, що погоджується з висновком суду про призначення експертизи.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, на надіслали заяви про розгляд справи без їх участі.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника сільської ради, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частинами 4, 5 та 6 ст. 103 ЦПК України встановлено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Зі змісту клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 вбачається, що останній запропонував поставити на вирішення експертизи наступні питання:

1. Яка відстань від зрізу річки Чорний Черемош до земельної ділянки ОСОБА_1 була в 2001 році, що належить ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 18.06.2001 року?

2. Чи вказана відстань від зрізу річки Чорний Черемош до вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_1 на даний час різниться від такої відстані станом на 2001 рік?

3. Чи можливо встановити яка відстань від річки Чорний Черемош (зріз річки) до земельної ділянки ОСОБА_1 була в 2001 році?

З мотивувальної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що суд врахував аргументи третьої особи ОСОБА_1 про те, що з часу надання йому у власність земельної ділянки русло річки змінилося внаслідок повені у 2008 році, наблизившись до його земельної ділянки, та уточнив питання, зокрема щодо місця знаходження спірної земельної ділянки та відстані її зовнішніх меж по відношенню до урізу води річки Чорний Черемош як на даний час, так і на час надання земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_1

Таким чином, доводи апелянта про те, що при визначенні переліку питань, які поставлені на вирішення експертизи, судом не враховано, що з часу надання йому у власність земельної ділянки внаслідок повені у 2008 році русло річки змінилося, наблизившись до його земельної ділянки, а тому встановити яким чином змінилася відстань від земельної ділянки до урізу води річки Чорний Черемош з 2001 по 2019 роки та визначити причини такої зміни земельно-технічна експертиза не зможе, не приймаються до уваги, оскільки є безпідставними.

Колегія суддів також не приймає до уваги доводи апелянта про те, що визначаючи експертну установу для проведення експертизи, суд не врахував клопотання його представника про доручення проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, а доручивши проведення експертизи Івано-Франківському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, не обґрунтував свої висновки з даного приводу, враховуючи наступне.

Частиною 3 ст. 103 ЦПК України встановлено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

В клопотанні від 27.03.2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_9 просив доручити проведення експертизи Тернопільському відділенню Київського НДІСЕ.

Разом з тим, ні в клопотанні, ні в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено обґрунтування такого клопотання.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка знаходиться в с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доручення проведення земельно-технічної експертизи Івано-Франківському відділенню Київського НДІСЕ, тобто найбільш територіально наближеній установі.

Щодо доводів апелянта про те, що суд неправомірно поклав на нього половину витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, оскільки експертиза призначена за клопотанням представника позивача, а не третьої особи, то такі спростовуються письмовим клопотанням представника ОСОБА_1 - ОСОБА_9 від 27.03.2019 року, в якому представником третьої особи запропоновані питання, які слід поставити на вирішення експертизи, і судом такі питання враховані (а.с. 144).

Отже, судом апеляційної інстанції не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищенаведене та положення ст. 375 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Верховинського районного суду від 15 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: О.В. Пнівчук

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 28 травня 2019 року