Постанова

Іменем України

05 червня 2019 року

м. Київ

справа № 404/4281/16-ц

провадження № 61-42274св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_5,

відповідач-1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

представники відповідача-1: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач-2 - публічне акціонерне товариство «Банк Форум»,

третя особа-1 - Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

представник третьої особи-1 - ОСОБА_6,

третя особа-2 - ОСОБА_7,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на постанову апеляційного суду Кіровоградської області у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Письменного О. А., Чельник О. І. від 25 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - ФГВФО), публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»), треті особи: Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Фортечний ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області), ОСОБА_4 , про зняття заборони з автомобіля.

Позовна заява мотивована тим, що 24 лютого 2016 року він виконав у повному обсязі рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 11 лютого 2015 року про стягнення солідарно з нього та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованості за кредитним договором в сумі 28 274,10 грн. Зазначав, що звертався до банку із запитом щодо надання довідки про відсутність заборгованості за кредитним договором та необхідних документів для зняття заборони з автомобіля «КІА Ceed», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, який є предметом застави, в органах державної реєстрації, відповідач зазначив, що здійснить всі заходи щодо надання йому документів лише після того як він погасить залишкову заборгованість, яка станом на 24 червня 2016 року становила: основна сума кредиту 1046,82 дол. США; заборгованість по процентам 434,60 дол. США. Вважав, що зобов`язання за договором кредиту ним виконано у повному обсязі, а тому зобов`язання за договором застави як похідні від кредитного договору припиняються, а банк порушує його права як власника.

Посилаючись на вказані обставини, просив зняти заборону обтяжень з реєстру рухомого майна - автомобіля «КІА Ceed», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 М.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем не спростовано наявну заборгованість за кредитним договором, тому кредитні зобов`язання не є припиненими, а відтак відсутні підстави для зняття заборони з автомобіля, який є предметом застави.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року скасовано та прийнято нову постанову про задоволення позову.

Знято заборону, обтяження з Реєстру рухомого майна - автомобіля «КІА Cееd», 2008 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнуто з ФГВФО ПАТ «Банк Форум» судовий збір у розмірі 1450 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн, всього - 6450 грн.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що відповідачем не доведено, що за позивачем рахується кредитна заборгованість, яка перешкоджає зняттю заборони з автомобіля.

Узагальнені доводи касаційної скарги

У серпні 2018 року ФГВФО подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції в частині вирішення питання про розподіл судових витрат, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з ПАТ «Банк Форум» судові витрати на користь ОСОБА_1

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанцій не правильно застосував норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в частині визначення функцій ФГВФО та повноважень уповноваженої особи; не застосував норми права, що визначають порядок введення та реєстрації обмежень рухомого майна, а саме, Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та Порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 липня 2004 року № 830, що призвело до прийняття неправильного рішення в частині розподілу судових витрат. ФГВФО не зареєстровано в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, не отримує бюджетні асигнуванні, а відтак не може бути суб`єктом стягнення судових витрат.

Оскільки постанова апеляційного суду не оскаржується в частині вирішення позову про зняття заборони з автомобіля, то в цій частині не є предметом касаційного перегляду (стаття 400 ЦПК України).

Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 404/4281/16-ц з Кіровського районного суду м. Кіровограда. Зупинено виконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2018 року в частині стягнення з ФГВФО ПАТ «Банк Форум» судових витрат на користь ОСОБА_1 , а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1 450 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, а всього - 6 450 грн.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За результатами розгляду справи витрати на правову допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина друга статті 137 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, 25 липня 2018 року апеляційний суд Кіровоградської області прийняв нову постанову про задоволення позову та вирішив питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку із розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України.

Доводи заявника про те, що ФГВФО не є суб`єктом стягнення судових витрат, оскільки не отримує бюджетні асигнуванні, є безпідставними з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 19 вказаного Закону кошти з Державного бюджету України є одним з джерел формування коштів Фонду, а згідно з пунктом 6 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України бюджетними асигнуваннями є повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження.

У свою чергу, пунктом 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Законом України від 22 травня 2015 року

№ 484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» статтю 5 Закону України від 08 липня 2011 року

№ 3674-VI «Про судовий збір» викладено у новій редакції, згідно якої виключено пункт 22, відповідно до якого уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку була звільнена від сплати судовго збору.

Таким чином, судові витрати на користь позивача підлягають стягненню за рахунок ФГВФО.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувана постанова апеляційного суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат прийнята без додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду в частині вирішення питання про розподіл судових витрат без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Частиною третьою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанцій у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Ураховуючи, що ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року було зупинено виконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2018 року в частині стягнення з ФГВФО ПАТ «Банк Форум» судових витрат на користь ОСОБА_1 , а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1 450 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, а всього - 6 450 грн, до закінчення касаційного провадження, касаційне провадження у справі закінчено, тому виконання вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Постанову апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2018 року в частині вирішення питання про розподіл судових витрат залишити без змін.

Поновити виконання постанови апеляційного суду Кіровоградської області від 25 липня 2018 року в частині стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб публічного акціонерного товариства «Банк Форум» судових витрат на користь ОСОБА_1 , а саме: сплачений судовий збір у розмірі 1 450 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн, а всього - 6 450 грн,

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун