Провадження № 22-ц/801/902/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 рокуСправа № 127/20267/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Денишенко Т.О., Медвецького С.К.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Чернілевської Р.В., представника відповідача - ОСОБА_2 , третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 ., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , адвоката Покотило В.М., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсним та скасування рішення, акту, свідоцтва про право приватної власності,

в с т а н о в и в:

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання недійсними та скасування рішення, акту прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку, свідоцтва про право приватної власності та в подальшому змінивши предмет позову (а.с. 126-127) просив суд:

- визнати незаконним та скасувати пункт 2 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 140 від 12.02.1999 року в частині надання земельної ділянки по 1-му проїзду ОСОБА_6 , 5 ОСОБА_7 ;

- визнати незаконними та скасувати акт прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку по 1-му проїзду Черняховського АДРЕСА_1 від 11.03.1999 р. та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 304 від 25.03.1999 р. про його затвердження;

- визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право приватної власності на будівлю № 952 від 29.03.1999 pоку видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 28.06.1991 р. № 202 було закріплено за ОСОБА_8 в постійне користування земельну ділянку площею 750 кв.м. по 1-му проїзду Черняховського, 5, м.Вінниця. 05.07.1991 р. управлінням архітектури ОСОБА_8 видано акт про відвід земельної ділянки, що розташована по 1-му проїзду АДРЕСА_1 НОМЕР_1 під забудову жилого будинку. В подальшому, виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Вінниця видано свідоцтво про право особистої власності спорудження №710 від 15.08.1991 p., що знаходиться по 1-му проїзду Черняховського, 5, м. Вінниця.

09.10.2007 року позивач ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_7 , якому в порядку спадкування перейшов належний ОСОБА_8 на праві власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить договір купівліпродажу. Разом з тим, у зв`язку зі змінами в законодавстві стосовно державної реєстрації речових прав за новими правилами, що діють з 01.01.2013 року, ОСОБА_1 вирішив зареєструвати право власності на належний йому житловий будинок відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Рішенням державного реєстратора йому було відмовлено з підстав, що за даною адресою вже зареєстрований інший жилий будинок.

Позивач зазначає, що рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №140 від 12.02.1999 р. надано в постійне користування та під залуження ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку земельну ділянку площею 697 кв.м. в користування та 166 кв.м. під залуження, що знаходиться по 1-му проїзду АДРЕСА_1 .

25.03.1999 року рішенням виконкому Вінницької міської ради № 304 затверджено акт прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд по 1-му проїзду Черняховського, 5, м. Вінниця, будівельний квартал № АДРЕСА_3 , що в подальшому стало підставою для видачі свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на будівлю від 29.03.1999 р.

Як зазначено в акті, будинок збудований нібито в 1989 році, однак акт, яким відведено землю за вищевказаною адресою виданий лише 06.04.1999 року.

Позивач вважає, що рішення №140 від 12.02.1999 р. щодо надання в постійне користування землі, акт про прийняття в експлуатацію, та відповідно свідоцтво про право власності видане ОСОБА_7 є неправомірними, виходячи з наступного.

Стосовно неправомірності рішення №140 від 12.02.1999 p., яким надано в користування та під залуження землю ОСОБА_7 позивач зазначив таке.

Земельна ділянка площею 750 кв.м. по 1-му проїзду Черняховського АДРЕСА_1 , була відведена під індивідуальну забудову рішенням від 28.06.1991 року №202 ОСОБА_9 і саме останній надано акт про відведення земельної ділянки, що розташована по 1-му проїзду Черняховського, 5, АДРЕСА_4 Вінниця, будівельний квартал №473 під індивідуальну забудову жилого будинку .

В свою чергу, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину, підприємству, установі, організації провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому ст. 31 і 32 цього Кодексу (ст. 19 ЗК України). Проте, земельна ділянка, на якій розташовано житловий будинок ОСОБА_8 в неї не вилучалась.

Крім того право постійного користування земельною ділянкою площею 750 кв.м. по 1-му проїзду Черняховського, 5. м.Вінниця, за ОСОБА_8 на момент прийняття спірного рішення не припинено, ані шляхом вилучення, ані шляхом добровільної відмови землекористувача.

Відтак не зрозуміло з яких підстав рішенням міського голови Вінницької міської ради №140 від 12.02.1999 р. надано в постійне користування та під залуження ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку земельну ділянку, що знаходиться також по 1-му проїзду Черняховського, АДРЕСА_1 . Враховуючи вищенаведене, рішення № 140 від 12.02.1999 р. є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо рішення виконкому Вінницької міської ради № 304 від 25.03.1999 pоку, яким затверджено акт прийомки до експлуатації житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по 1-му проїзду Черняховського, 5, м АДРЕСА_1 позивач вказав, що у даному рішенні міститься посилання на рішення виконавчого комітету №140 від 12.02.1999 pоку, яким ніби то надано дозвіл на будівництво житлового будинку, однак в тексті цього рішення вказано, що ОСОБА_7 надано землю в постійне користування та під залуження для обслуговування житлового будинку.

При цьому, «залуження» та «забудова» не є тотожними поняттями.

Разом з тим, в даному рішенні не вказано жодного слова щодо передачі в постійне користування землі по 1 проїзду Черняховського, 5 ОСОБА_7 , саме під забудову. Відтак на момент затвердження акту, яким прийнято в експлуатацію новозбудований будинок, рішення, яким відведено земельну ділянку під забудову, було відсутнє, а отже були відсутні і підстави для будівництва жилого будинку на даній ділянці.

Також позивач наголошував, що на момент затвердження акту, за даною поштовою адресою знаходився інший житловий будинок, право власності на який зареєстровано у 1991 році за ОСОБА_8 та саме цій будівлі було присвоєно адресу по 1 проїзду Черняховського, 5, м. Вінниця згідно рішення виконкому Вінницької міської ради № 200 від 04.06.1987 р.

При цьому, приймальною комісією не взято вищевказані факти до уваги, а також прийнято в експлуатацію жилий будинок із зазначенням адреси: АДРЕСА_2 , збудований ОСОБА_7 .

Отже, рішення виконкому Вінницької міської ради №304 від 25.03.1999 p., яким затверджено акт про прийняття в експлуатацію жилого будинку по 1-му проїзду АДРЕСА_1 , ділянка площею 863 кв.м. та відповідно сам акт підлягають скасуванню.

Щодо скасування свідоцтва № 952 про право власності на будівлю від 29.03.1999 p., яке видано ОСОБА_7 , позивач зазначав наступне.

Порядок державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб на час виникнення спірних правовідносин регламентувався Правилами державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженими наказом Державного комітету України по житлово - комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 р. (далі - Правила №56).

Із положень розділу 2 Правил №56 випливає, що реєстрація поділяється на первинну та поточну. Первинна реєстрація це така, коли об`єкту, що реєструється, надається порядковий реєстровий номер вперше. При поточній реєстрації окремий реєстровий номер не надається, а використовується реєстровий номер, що встановлений при первинній реєстрації.

При цьому жилий будинок ОСОБА_7 реєструвався вперше, отже здійснювалась саме первинна реєстрація.

Разом з тим, як зазначалось раніше, рішенням №140 від 12.02.1999 р. ОСОБА_7 надано земельну ділянку в постійне користування та під залуження для обслуговування житлового будинку.

При цьому, немає жодних рішень про відведення земельної ділянки по 1-му проїзду Черняховського, 5, м. Вінниця ОСОБА_7 на час прийняття в експлуатацію житлового будинку та видачі спірного свідоцтва.

Також позивач зазначав, що рішення про надання в постійне користування земельної ділянки по 1-му проїзду Черняховського, 5, м. Вінниця ОСОБА_7 , не міститься в переліку правовстановлюючих документів, визначеного Інструкцією №121 та Правилами №56. При цьому, рішення про відведення земельної ділянки чи акт про право власності у ОСОБА_7 на час видачі спірного свідоцтва були відсутні.

Крім того новозбудованому об`єкту не було присвоєно жодної адреси, докази присвоєння в матеріалах інвентарної справи відсутні, при цьому ОСОБА_7 зареєстрував свій жилий будинок за адресою, за якою вже був зареєстрований інший жилий будинок.

Даний факт спричинив фактично подвійну реєстрацію за однією адресою двох різних об`єктів нерухомості, що належать/належали різним власникам від самого початку реєстрації на праві приватної власності.

Окремо звертав увагу й на те, що, як зазначалось вище по об`єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації (до врегулювання цього питання законодавчими та нормативними актами).

При цьому, як вказано в акті про прийняття в експлуатацію, жилий будинок ОСОБА_7 збудований у 1989 році, відтак такий висновок має бути в матеріалах інвентарної справи, однак такий відсутній.

За таких обставин, враховуючи вищевказане, беручи до уваги відсутність рішення про відведення земельної ділянки ОСОБА_7 під забудову, свідоцтво про право власності №952 від 29.03.1999 р. видано з численними порушеннями, відтак підлягає скасуванню.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Чернілевська Р.В. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач позбавлений можливості внести відомості про своє речове право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки за такою адресою вже зареєстрований об`єкт нерухомого майна.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, та просить залишити апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р.В. без задоволення.

Також відзив подав представник виконавчого комітету Вінницької міської ради Кундеус С.І., в якому зазначив, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржувані акти відповідають діючому законодавству України, постановив законне рішення, у зв`язку з чим вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що згідно договору купівліпродажу від 09.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Рудик В.В. за р. № 10532, ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_7 цілий жилий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , який розташований за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 11-13).

Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 перейшов у спадщину продавцю ОСОБА_7 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою вінницькою державною нотаріальною конторою 14.03.2006 року за року № 6-395, зареєстрованого в Вінницькому обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації (КП «ВООБТІ» 24.03.2006 року, за р. №20465, в реєстрову книгу № 129 (а.с. 172).

В свою чергу вказаний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 належав померлій ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконкомом Вінницької міської ради 15.08.1991 року, на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів за № 202 від 28.06.1991 року, Ленінської районної ради від 10.04.1991 року за №118.

Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 28.06.1991 р. №202 «Про впорядкування та закріплення земельних ділянок в індивідуальній забудові» встановлено, що даним рішенням закріплено земельні ділянки за домоволодіннями громадян, в тому числі ОСОБА_8 по 1-му проїзду Черняховського, 5 площею 750 кв.м. в постійне користування з утворенням проходу до огороду шириною 2 м і довжиною 55 м. Лишки земельної ділянки площею 863 кв.м. зарахувати в міськземфонд (а.с. 16-17).

05.07.1991 року управлінням архітектури і містобудування на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів від 28.06.1991 р. №202 видано акт про відвід земельної ділянки під забудову житлового будинку забудовнику ОСОБА_8 в АДРЕСА_5 1-му проїзду АДРЕСА_6 , квартал АДРЕСА_3 , загальною площею 750 кв.м. з утворенням проходу до огороду шириною 2 м і довжиною 55 м (а.с. 18).

Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на будівлю НОМЕР_3 від 15.08.1991 року, виданого виконавчим комітетом Ленінської районної ради народних депутатів м. Вінниця, 100 % домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_5 проїзду АДРЕСА_6 належить ОСОБА_8 Це домоволодіння складається з одного жилого будинку. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів за №202 від 28.06.1991 року, Ленінської районної ради народних депутатів від 10.04.1991 року за №118 (а.с. 167).

Вказаний цілий жилий будинок по 1-му проїзду Черняховського, 5 АДРЕСА_7 Вінниці підлягав реєстрації на праві власності за ОСОБА_8 , що підтверджується висновком про реєстрацію домоволодіння від 13.09.1991 року (а.с. 168).

Згідно реєстраційного посвідчення КП «ВООБТІ» від 21.02.2006 року встановлено, що в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_8 зареєстровано за ОСОБА_8 (а.с. 170-171).

З матеріалів інвентаризаційної справи №14055 на 123-х аркушах на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 вбачається наступне.

Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №140 від 12.02.1999 року «Про вилучення і надання земельних ділянок в індивідуальній забудові» вирішено надати земельну ділянку по 1-му АДРЕСА_6 5 площею 697 кв.м в постійне користування і 166 кв.м під залуження ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку за рахунок міськземфонду, враховуючи висновок УМІА від 17.12.1998 р. №01-621 (а.с. 19, 175).

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 304 від 25.03.1999 року затверджено акт № 68 від 11.03.1999 року прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд по 1-му проїзду Черняховського, 5, м АДРЕСА_3 на ім`я забудовника ОСОБА_7 (а.с. 20, 177).

Згідно акту від 06.04.1999 року про відведення земельної ділянки під забудову встановлено, що на підставі рішення Вінницького міськвиконкому №140 від 12.02.1999 року виконано в натурі відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво забудовнику ОСОБА_7 (а.с. 176).

ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право приватної власності на будівлю НОМЕР_2 від 29.03.1999 року, яким посвідчено, що 100 % домоволодіння, що знаходиться по 1-му проїзду АДРЕСА_6 належить ОСОБА_7 (а.с. 178).

Вказаний цілий жилий будинок по 1-му проїзду Черняховського, 5, АДРЕСА_9 Вінниці підлягав реєстрації на праві власності за ОСОБА_7 , що підтверджується висновком про реєстрацію домоволодіння від 09.04.1999 року (а.с. 168).

Згідно договору купівліпродажу будинковолодіння від 14.07.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Д.Ю. за р.№746, ОСОБА_7 продав ОСОБА_3 цілий жилий будинок за АДРЕСА_10 5 з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_5 (а.с. 23).

Право власності на жилий будинок за №5 з господарськими будівлями, який знаходиться по1-му проїзду Черняховського в АДРЕСА_11 . Вінниці зареєстровано 20.07.1999 року за ОСОБА_3

В подальшому, 05.08.2009 року виконкомом Вінницької міської ради на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 23.07.2009 року №1606 видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності №4047 на два житлових будинки по 1-му проїзду Черняховського АДРЕСА_12 5 АДРЕСА_5 замість договору купівлі-продажу будинковолодіння, посвідченого Посвятенком Д.Ю., приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу 14.07.1999 року за р. №746.

Судом встановлено, що управлінням Держкомзему у м. Вінниці Вінницької області 08.05.2009 року ОСОБА_3 на підставі рішення Вінницької міської ради №2206 від 24.12.2008 року було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 площею 0,0996 га, яка розташована у АДРЕСА_2 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Згідно договору дарування від 30.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк О.В. за р. №62, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_4 17/25 частин домоволодіння з двох житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями і спорудами, яке знаходиться в м. Вінниці по 1-му проїзду АДРЕСА_6 .

З копії додатку №1/204 до рішення міськвиконкому від 04.06.1987 року №200 встановлено, що по 1-му проїзду Черняховського користувачу ОСОБА_10 (рос.) присвоєний номер 5.

Вказане також підтверджується листом виконавчого комітету Вінницької міської ради від 04.08.2017 року (а.с. 15).

Відповідно до ст. 11 Земельного кодексу УРСР (на момент виникнення спірних правовідносин) до компетенції міських Рад народних депутатів, їх виконавчих комітетів в межах і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, на території міста, зокрема, належить надання у користування, а також вилучення земельних ділянок для державних або громадських потреб відповідно до статей 16, 37, 38 цього Кодексу; видання землекористувачам документів на право користування землею.

Згідно ст. 16 Земельного кодексу УРСР надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення. Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад народних депутатів в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР. У постановах або рішеннях про надання земельних ділянок вказується мета, для якої вони надаються, і основні умови користування землею. Надання земельної ділянки, що є в користуванні, іншому землекористувачеві провадиться тільки після вилучення даної ділянки в порядку, передбаченому статтями 37-41 цього Кодексу.

Відповідно ч. 6 ст. 177 ЦПК України до заяви про визнання акту чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акту чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акту чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 у позовній заяві вказував, що у зв`язку зі змінами в законодавстві стосовно державної реєстрації речових прав за новими правилами, що діють з 01.01.2013 року, позивач вирішив зареєструвати своє право власності на належний йому жилий будинок відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак рішенням державного реєстратора №37798069 від 27.10.2017 року йому було відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований у АДРЕСА_2 , вже зареєстровано за іншою особою (а.с. 14).

Позивач вважає, що право власності на жилий будинок у м. Вінниці АДРЕСА_12 1 проїзд АДРЕСА_6 , 5 хоча й зареєстровано за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , проте зареєстровано внаслідок незаконних рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради, зокрема, №140 від 12.02.1999 р. в частині надання земельної ділянки по 1-му проїзду Черняховського АДРЕСА_12 5 попередньому власнику - ОСОБА_7 ; незаконного акту прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку по 1-му проїзду Черняховського АДРЕСА_1 від 11.03.1999 р. та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №304 від 25.03.1999 р. про його затвердження та свідоцтва про право приватної власності на будівлю №952 від 29.03.1999 p. видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради на ім`я попереднього власника ОСОБА_7

Встановивши фактичні обставини справи та дослідивши надані сторонами докази, в тому числі, оглянувши матеріали інвентаризаційних справ №21587 і №14055 суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування пункту 2 рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №140 від 12.02.1999 р. в частині надання земельної ділянки по 1-му проїзду Черняховського, 5 ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів від 28.06.1991 р. № 202 «Про впорядкування та закріплення земельних ділянок в індивідуальній забудові» закріплено земельні ділянки за домоволодіннями громадян, в тому числі ОСОБА_8 по 1-му проїзду Черняховського, 5 площею 750 кв.м. в постійне користування з утворенням проходу до огороду шириною 2 м і довжиною 55 м. Лишки земельної ділянки площею 863 кв.м. зарахувати в міськземфонд (а.с. 16-17).

Судом встановлено, що ні матеріали справи, ні матеріали інвентаризаційної справи №21587 не містять в собі будь-яких інших рішень органу місцевої влади про надання у власність чи в користування ОСОБА_8 земельної ділянки більшою площею ніж тією, яку за ОСОБА_8 було закріплено земельну ділянку по 1-му проїзду Черняховського, 5, а саме площу 750 кв.м. в постійне користування з утворенням проходу до огороду шириною 2 м і довжиною 55 м. Крім того, відсутні також належні докази про те, що земельна ділянка площею 863 кв.м коли-небудь була закріплена чи виділена ОСОБА_8

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради №140 від 12.02.1999 року «Про вилучення і надання земельних ділянок в індивідуальній забудові» вирішено надати земельну ділянку по 1-му АДРЕСА_6 , 5 площею 697 кв.м в постійне користування і 166 кв.м під залуження ОСОБА_7 для обслуговування житлового будинку за рахунок міськземфонду, враховуючи висновок УМІА від 17.12.1998 р. №01-621 (а.с. 19, 175).

При цьому матеріали справи не містять копію висновку УМІА від 17.12.1998 р. №01-621 і жодною із сторін клопотання про його витребування не заявлялося.

Згідно акту від 06.04.1999 року про відведення земельної ділянки під забудову встановлено, що на підставі рішення Вінницького міськвиконкому №140 від 12.02.1999 року виконано в натурі відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво забудовнику ОСОБА_7 (а.с. 176).

Із вказаного слідує, що на момент прийняття виконавчим комітетом Вінницької міської ради рішення №140 від 12.02.1999 року на ім`я ОСОБА_7 про надання останньому земельної ділянки по 1-му АДРЕСА_6 площею 697 кв.м в постійне користування і 166 кв.м під залуження для обслуговування житлового будинку за рахунок міськземфонду, дана площа земельної ділянки не перебувала у власності чи в користуванні інших осіб, в тому числі й ОСОБА_8 , тобто дана земельна ділянка була вільною і рахувалася за міськземфондом.

Тому пункт 2 рішення №140 від 12.02.1999 року виконкому Вінницької міської ради є законним в частині надання ОСОБА_7 земельної ділянки по 1-му АДРЕСА_6 площею 697 кв.м в постійне користування і 166 кв.м під залуження для обслуговування житлового будинку.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування акту прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку по 1-му проїзду Черняховського АДРЕСА_1 від 11.03.1999 р.; рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 304 від 25.03.1999 р. про його затвердження; визнання недійсним та скасування свідоцтва про право приватної власності на будівлю № 952 від 29.03.1999 p. видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради, то суд вказав наступне.

Відповідно до Рекомендацій та роз`яснень по застосуванню в практичній діяльності бюро технічної інвентаризації «Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб», затверджених Держжитлокомунгоспом України 13.12.1995 р. №56, зареєстрованих в Мін`юсті України 19.01.1996 р. за №31/1056 оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна проводять органи місцевого самоврядування або місцеві державні адміністрації з видачею свідоцтва про право власності.

Підготовку документів для видачі свідоцтв про право власності за дорученням органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації проводять БТІ.

Підготовка документів для видачі свідоцтв про право власності здійснюється у такому порядку: власник, що побудував будинок або перебудував чи реконструював його, звертається із заявою до БТІ про проведення технічної інвентаризації об`єкта, долучивши до заяви рішення відповідного органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації про виділення земельної ділянки або дозвіл на перебудову чи реконструювання і акт прийняття об`єкта в експлуатацію, затверджений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування або місцевої державної адміністрації. БТІ на підставі рішення про затвердження акту прийняття готує свідоцтво про право власності, оформляє його в органі місцевого самоврядування або місцевій державній адміністрації, реєструє, видає власникові.

Згідно чинного законодавства якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Введення в експлуатацію комплекс заходів, які направлені на прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів нерухомого майна.

Введення в експлуатацію дає можливість оформити право власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, проводити з ним будь-які юридично дозволені операції в майбутньому, а також, наприклад, укладати договори про тепло, -газо, -водо- обслуговування з відповідними спеціалізованими організаціями.

Введенню в експлуатацію підлягають новозбудовані, добудовані, вбудовані, реконструйовані, переобладнанні, реставровані об`єкти нерухомого майна. В залежності від їхньої категорії складності, типу та року побудови визначатиметься і процедура введення їх в експлуатацію.

Постановою Кабінету Міністрів від 05.08.1992 року №449 встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об`єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за погодженням з Державним комітетом у справах містобудування і архітектури. Тобто до 05.08.1992 року не передбачалася процедура введення приватних будинків в експлуатацію з метою подальшого оформлення права власності.

Після серпня 1992 року оформлення права власності на ці будинки проводили органи місцевого самоврядування на основі висновку про технічний стан будинку (будівлі), складений у бюро технічної інвентаризації за формою, встановленою Мінжитлокомунгоспом за погодження з Мінрегіонбудом, і документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений об`єкт, відповідно до листа Держбуду від 23.03.1999 року №12/5-126.

Прийняття в експлуатацію об`єктів (крім закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Судом встановлено, що рішенням виконкому Вінницької міської ради №304 від 25.03.1999 року затверджено акт №68 від 11.03.1999 року прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд по 1-му проїзду Черняховського, 5, м АДРЕСА_3 на ім`я забудовника ОСОБА_7 (а.с. 20, 177).

Згідно акту від 06.04.1999 року про відведення земельної ділянки під забудову встановлено, що на підставі рішення Вінницького міськвиконкому №140 від 12.02.1999 року виконано в натурі відведення земельної ділянки під індивідуальне будівництво забудовнику ОСОБА_7 (а.с. 176).

З матеріалів інвентаризаційної справи №14055, зокрема, акту приймальної комісії (а.с. 177), довідки-характеристики від 02.07.1999 року вбачається, що будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 закінчений будівництвом в 1989 році.

З акту поточних змін техніка БТІ від 08.05.1990 року, листа начальника БТІ від 08.05.1990 року також встановлено, що будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 зведений ОСОБА_7 самочинно, тобто до видачі 15.08.1991 року свідоцтва про власності на будинок на ім`я

ОСОБА_8 викопіювання із схематичного плану будівельного кварталу №473 м. Вінниці по домоволодінню №5 по 1-му проїзду ОСОБА_6 вбачається, що на ньому зафіксовано виділення в окреме домоволодіння згідно рішення №202 від 28.06.1991 року, тобто на ім`я ОСОБА_8

З копії додатку №1/204 до рішення міськвиконкому від 04.06.1987 року №200 встановлено, що по 1-му проїзду Черняховського користувачу ОСОБА_10 (рос.) присвоєний номер 5.

З указаного слідує, що саме ОСОБА_8 був присвоєний номер будинку 5 по 1-му проїзду АДРЕСА_5 у зв`язку з його виділенням в окреме будинковолодіння, в той час коли за цією ж адресою вже існував збудований в 1989 році ОСОБА_7 жилий будинок.

В подальшому, рішенням виконкому Вінницької міської ради №304 від 25.03.1999 року затверджено акт №68 від 11.03.1999 року прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд по 1-му проїзду Черняховського, 5, м АДРЕСА_3 на ім`я забудовника ОСОБА_7 , з посиланням у акті прийомки на рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №140 від 12.02.1999 року та висновок УМІА від 17.12.1998 р. №01-621.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, крім іншого зазначив, що позивач не надав суду оскаржуване рішення виконкому Вінницької міської ради № 304 від 25.03.1999 р., яким було затверджено акт прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд по 1-му проїзду Черняховського, 5, м. Вінниця, будівельний квартал № 473 (а.с. 20, 177). В матеріалах інвентаризаційних справ такий документ або його копія також відсутні та будь-які клопотання про витребування цих доказів позивачем, його адвокатом суду не заявлялися.

Разом з іншим, зазначає, що на даний час власниками домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх право власності на дане домоволодіння не скасоване, однак позивач звернувся з позовними вимогами лише до Вінницької міської ради, а ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були залучені до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_11 зазначила, що позивач позбавлений можливості внести відомості про своє речове право до Державного реєстру прав на нерухоме майно, оскільки за такою адресою вже зареєстровано об`єкт нерухомого майна. Однак зазначене порушення стосується лише надання однакової адреси, за якою існувало раніше зареєстроване право власності на житловий будинок та рішення про виділення в користування земельної ділянки іншому житловому будинку та земельній ділянці.

Поряд з іншим апелянт просить визнати незаконним та скасувати п.2 рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 140 від 12.02.1999 року в частині надання земельної ділянки по 1-му проїзду ОСОБА_6 , 5 ОСОБА_7 , однак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, шо зазначена земельна ділянка не перебувала у власності чи в користуванні інших осіб, у т. ч. і ОСОБА_8 , на неї не розповсюджувались будь-які обмеження або обтяження, а тому п. 2 вищезазначеного рішення є таким, що відповідає закону.

Також позивач просить скасувати акт прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд по 1-му проїзду Черняховського, 5 у м. Вінниці від 11.03.1999 р. та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 304 від 25.03.1999 р. про його затвердження, проте позивач зазначене рішення, яким було затверджено акт прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд суду не надав та клопотань щодо його витребування не заявляв.

Крім того, з позовними вимогами ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Вінницької міської ради, в яких просив визнати незаконним та скасувати п.2 рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради № 140 від 12.02.1999 року в частині надання земельної ділянки по 1-му проїзду Черняховського, 5 ОСОБА_7 ; визнати незаконним та скасувати акт прийомки до експлуатації індивідуального житлового будинку та господарських споруд по 1-му проїзду Черняховського, 5 у м. Вінниці від 11.03.1999 р. та рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 304 від 25.03.1999 р. про його затвердження; визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право приватної власності на будівлю № 952 від 29.03.1999 року, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради.

Задоволення зазначених позовних вимог може вплинути на права власників спірної земельної ділянки та домоволодіння, а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які залучені до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог.

Таким чином, враховуючи об`єкт і зміст зазначених відносин, належними відповідачами у цьому спорі мають бути орган місцевого самоврядування, особа, щодо якої прийнято рішення та актуальний власник спірного нерухомого майна.

Звертаючись до суду про оскарження рішення ОСОБА_1 зазначив лише виконавчий комітет Вінницької міської ради.

За визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на переконання позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому залучається до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Частиною другою статті 51 ЦПК України 2017 року передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Відповідно до змісту статей 51, 175 ЦПК України 2017 року на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову не до усіх відповідачів суд не вправі за своєю ініціативою і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та має вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

З огляду на зазначене, враховуючи, що суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями залучати належного відповідача, колегія суддів вважає, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки до участі у справі не були залучені особи, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені внаслідок розгляду справи по суті.

Поряд з іншим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно зазначив, що спірні правовідносини виникли не внаслідок прийнятого рішення виконавчим комітетом Вінницької міської ради, а як результат неузгодженості щодо впорядкування адреси. Разом з тим, ОСОБА_1 щодо цього питання до КП «ВМБТІ» не звертався з невідомих причин, а відтак зазначене виключає наявність спору як такого у даній справі.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2019 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Т.О. Денишенко

С.К. Медвецький