ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/1186/18 Номер провадження 22-ц/814/733/19Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року (повний текс рішення виготовлено 22 грудня 2018 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про відновлення залишку коштів на рахунку та визнання кредитних угод недійсними,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства Комерційний банк (далі - АТ КБ) «Приватбанк» про відновлення залишку коштів на рахунку та визнання кредитних угод недійсними, посилаючись на те, що 26 жовтня 2012 року між нею та відповідачем укладено угоду № SAMDN7801 відповідно до якої позивачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 (Золота картка для виплат) з додатковими рахунками до угоди. Також відповідно до угоди № SAMDN7801 від 26 жовтня 2012 року відповідачем було надано позивачу картку № НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна») з кредитним лімітом в подальшому сума якого була встановлена в розмірі 33 000 грн.

Позивачу стало відомо, що 24 та 25 серпня 2018 року невстановлені особи перевипустили її картку мобільного зв'язку «Водафон» та отримавши несанкціоновано доступ в систему «Приват-24» 24 серпня 2018 року з її картки НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна») зняли кошти у сумі 205,03 грн (з урахування комісії) та на її картку № НОМЕР_3 (Золота картка для виплат) перевели 11 960 грн (з урахуванням комісії). Потім 25 серпня 2018 року невстановлені особи з використанням системи «Приват 24» з картки НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна») перевели на картку № НОМЕР_4, яку відкрили на ім'я позивача 10 400 грн (з урахуванням комісії), а з картки № НОМЕР_3 (Золота картка для виплат) перевили на ім'я третьої особи 5400 грн. В той же день за допомогою системи «Приват-24» з картки № НОМЕР_3 (Золота картка для виплат) перевели на її картку НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна») 6 038,48 грн, та 9997,82 грн з картки НОМЕР_4. Після цього маючи несанкціонований доступ до системи «Приват-24» оформили на ім'я позивача кредитні кошти у розмірі 75 000 грн (25 000 грн відповідно до угоди №6071, 25 000 грн, відповідно до угоди №6071, 26148,46 грн відповідно до угоди DNH0CTCT0084108), з послідуючим їх зарахуванням на картку НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна»), Кредитні кошти оформлено шляхом розміщення відповідних заявок в системі «Приват-24» та акцептовано кредитні угоди від імені позивача шляхом підтвердження ОТП - паролем, що було надіслано на фінансовий номер телефону позивача. З підстав того, що сім -карту фінансового номеру телефону було перевипущено, позивач ОТП - пароль особисто не отримувала та не здійснювала акцепт кредитних угод, тобто оформлення кредитних коштів відповідно до вищевказаних кредитних угод не відповідало волевиявленню позивача. Після зарахування кредитних коштів на картку в магазині «Комфі» за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лєрмонтова, 37, «безконтактним способом», використовуючи мобільний телефон з додатком «Приват-24», від імені позивача невстановлені особи здійснили операції на суму 75796,00 грн. Позивач розпорядження про списання коштів не давала, будь яких дій, що могли б призвести до списання та зняття грошових коштів не вчиняла, жодних операцій в магазині «Комфі» у м. Кривий Ріг, вул. Лєрмонтова, 37, не виконувала, так як знаходилася в м. Пирятин.

27 серпня 2018 року позивач звернулася з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення до поліції.

Просила зобов'язати АК КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на карткових рахунках № НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна») та № НОМЕР_3 (Золота картка для виплат) в AT КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN7801 від 26 жовтня 2012 року до того стану, в якому вони перебували перед виконанням операцій у період з 24 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року включно, тобто станом на 23 год 59 хв 23 серпня 2018 року та визнати кредитні угоди № 6071, № 6072, № DNH0CTCT0084108 укладені між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» від 25 серпня 2018 року недійсними з моменту їх укладання.

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 до АТ КБ «Приватбанк» про відновлення залишку коштів на рахунку та визнання кредитних угод недійсними задоволено у повному обсязі.

Зобов'язано АТ КБ «Приватбанк» відновити залишок коштів на карткових рахунках № НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна») та № НОМЕР_3 (Золота картка для виплат) в AT КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN7801 від 26 жовтня 2012 року до того стану, в якому вони перебували перед виконанням операцій у період з 24 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року включно, тобто станом на 23 год 59 хв 23 серпня 2018 року.

Визнано кредитні угоди № 6071, № 6072, № DNH0CTCT0084108 укладені між ОСОБА_2 та AT КБ «Приватбанк» від 25 серпня 2018 року недійсними з моменту їх укладання.

Стягнуто з AT КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_2, понесені останньою судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4000 грн.

Ухвалами Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року та від 28 грудня 2018 року виправлено описку допущену у резолютивній частині короткого тексту та повного тексту рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до AT КБ «Приватбанк» про відновлення залишку коштів на рахунку та визнання кредитних угод недійсними.

У третьому абзаці резолютивної частини короткого тексту та повного тексту рішення номера кредитних угод укладених від 25 серпня 2018 року між ОСОБА_2 та AT КБ «Приватбанк» зазначити «№ 6071, № 6072», замість «№ 6071, № 6071».

Непогодившись з рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржило АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та неправильне застосування норм процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначила, що вважає останню необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону та суперечить правовим висновкам викладеним в постановах Верховного Суду України та Верховного Суду.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача та пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 26 жовтня 2012 року між ОСОБА_2 та AT КБ «Приватбанк» було укладено угоду №SAMDN7801, відповідно до якої Позивачу відкрито картковий рахунок № НОМЕР_3 (Золота картка для виплат) з додатковими рахунками до угоди. Також відповідно до угоди № SAMDN7801 від 26 жовтня 2012 року Відповідачем було надано позивачу картку НОМЕР_2 (Золота картка «Універсальна») з кредитним лімітом в подальшому сума якого була встановлена в розмірі 33 000 грн.

25 серпня 2018 року, а саме о 00 год 43 хв позивач виявила, що її номер мобільного телефону оператора стільникового зв'язку «Водафон», що був приєднаний до вищевказаних карток та є фінансовим, відключений, а саме був поза межами досяжності, протягом наступного дня також не працював, позивач вважала що зв'язку немає через технічні причини мобільного оператора, проте, зателефонувавши на гарячу лінію оператора стільникового зв'язку «Водафон» 26 серпня 2018, вона дізналася, що будь - яких заборон по її мобільному номеру немає та їй потрібно придбати відновлюючу картку та зробити декілька операцій для відновлення своєї картки мобільного зв'язку. Після відновлення сім-картки мобільного зв'язку на номер телефону позивача зателефонував співробітник АТ КБ «Приватбанк» та запитав чи оформляє позивач кредит на придбання товару на суму 32 000 грн, позивач повідомила що ні, тоді співробітник банку повідомив, що з додатку «Приват 24» позивача проводяться шахрайські дії, тому її картка буде заблокована.

Зателефонувавши до мобільного оператора «Водафон» позивач дізналася, що всі дзвінки та СМС повідомлення з її номеру переадресовані на номер НОМЕР_5 та для відключення переадресації їй необхідно зробити деякі операції. Виключивши переадресацію позивач додзвонилася до співробітників АТ КБ «Приватбанк», які їй повідомили, що на її ім'я відкрито декілька он-лайн карток на які та з допомогою яких проводились маніпуляції з переказу грошових коштів та відкрито кредити на загальну суму у розмірі 50 000 грн та порадили звернутися в правоохоронні органи та до найближчого відділення АТ КБ «Приватбанк».

Невстановлені особи перевипустили картку мобільного зв'язку «Водафон» позивача та отримавши несанкціоновано доступ в систему «Приват-24» 24 серпня 2018 року з її картки НОМЕР_3 (Золота картка «Універсальна») зняли кошти у розмірі 205,03 грн (з урахування комісії) та на її картку № НОМЕР_2 (Золота картка для виплат) перевели 11 960 грн (з урахуванням комісії). Потім 25 серпня 2018 року невстановлені особи з використанням системи «Приват 24» з картки НОМЕР_3 (Золота картка «Універсальна») перевели на картку НОМЕР_4, яку відкрили на ім'я позивача 10 400 грн (з урахуванням комісії), а з картки № НОМЕР_2 (Золота картка для виплат) перевили на ім'я третьої особи 5400 грн. В той же день за допомогою системи «Приват 24» з картки № НОМЕР_2 (Золота картка для виплат) перевели на її картку НОМЕР_3 (Золота картка «Універсальна») 6 038,48 грн, та 9997,82 грн з картки НОМЕР_4. Після цього маючи несанкціонований доступ до системи «Приват 24» оформили на ім'я позивача кредитні кошти сумі 75 000 грн (25 000 грн відповідно до угоди №6071, 25 000 грн відповідно до угоди №6071, 26148,46 грн відповідно до угоди № DNH0CTCT0084108), з послідуючим їх зарахуванням на картку НОМЕР_3 (Золота картка «Універсальна»), Кредитні кошти оформлено шляхом розміщення відповідних заявок в системі «Приват 24» та акцептовано кредитні угоди від імені позивача шляхом підтвердження ОТП - паролем, що було надіслано на фінансовий номер телефону позивача. З підстав того, що сім -карту фінансового номеру телефону було перевипущено, позивач ОТП - пароль особисто не отримувала та не здійснювала акцепт кредитних угод, тобто оформлення кредитних коштів відповідно до вищевказаних кредитних угод не відповідало волевиявленню позивача. Після зарахування кредитних коштів на картку в магазині «Комфі» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Лєрмонтова, 37, «безконтактним способом», використовуючи мобільний телефон з додатком «Приват 24», від імені позивача невстановлені особи здійснили операції на суму 75796,00 грн. (а.с.17-22) Позивач розпорядження про списання коштів не давала, будь яких дій, що могли б призвести до списання та зняття грошових коштів не вчиняла, жодних операцій в магазині «Комфі» за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Лєрмонтова, 37 не виконувала, так як знаходилася в м. Пирятин.

27 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулася із заявою до Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області з заявою, у якій просила прийняти міри до осіб, які шахрайськими діями заволоділи її грошовими коштами у сумі 78000 грн 25 серпня 2018 року та здійснили ними оплату в інтернет магазині «Комфі». ( а.с.13)

Пирятинським ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області 27 серпня 2018 року за вказаним фактом внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань, відкрито кримінальне провадження № 0000312, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с.12), ОСОБА_2 визнано потерпілою у даному кримінальному провадженні, що підтверджується копією протоколу допиту потерпілого від 27 серпня 2018 року та копією протоколу додаткового допиту потерпілого від 29 серпня 2018 року. Досудове розслідування триває. ( а.с. 14-16)

28 серпня 2018 року позивач звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з заявою з проханням провести службове розслідування за вищезазначеним фактом та 07 вересня 2018 року надіслала листа з викладеними вище обставинами та вимогою, відповідно до ст. 1073 ЦК України негайно зарахувати на її картковий рахунок № НОМЕР_6 грошові кошти в сумі 83 000 грн, що були безпідставно списані в період з 24 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року. (а.с. 24)

Згідно відповіді наданої ПрАТ «ВФ Україна» № СС 1979.12.09 від 12 вересня 2018 року на звернення позивача слідує, що при анонімному користуванні послугами передбачена обов'язкова ідентифікація власника мобільного номера, яка передбачає ряд питань щодо обслуговування, відповіді на які може надати тільки його користувач, фахівцями було проведено аналіз обслуговування номера НОМЕР_1 впродовж 24-26.08.2018 року та підтверджуємо, що за цей період п'ять разів відбувалася заміна СІМ-карти в результаті розгляду заявок, поданих при дзвінку до ЦОА. В кожному з випадків ця операція була проведена згідно з вимогами законодавства та чинними процедурами компанії щодо ідентифікації. Особа, яка телефонувала, надала необхідні для ідентифікації відомості стосовно обслуговування згаданого вище номера. Заміна СІМ-карти проводилась без звернення в магазин, оскільки компанія пропонує окремий сервіс, який дозволяє виконати зазначену операцію дистанційно (у випадку попереднього придбання спеціального стартового пакету).

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 8, 9 Розділу VI Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням затвердженого постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року по справі № 6-71цс15, а також зазначена в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2018 року по справі 592/2386/16-ц.

При цьому, суд першої інстанції вірно звернув увагу, що у здійсненні платіжних операцій - покупок товарів та перерахувань, які мали місце 25-27 серпня 2018 року - позивач особисто не використовувала електронний платіжний засіб. Відсутні докази, що вона своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, позивач повідомила правоохоронні органи та АТ КБ «Приватбанк» про вчинений злочин.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з позицією суду першої інстанції, що позивач не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені за допомогою платіжних карток № НОМЕР_3 (Золота картка «Універсальна») та № НОМЕР_6 (Золота картка для виплат), залишок коштів на карткових рахунках №№ НОМЕР_3, НОМЕР_6 ОСОБА_2 та всіма додатковими рахунками згідно угоди № SAMDN7801 від 26 жовтня 2012 року підлягає відновленню до того стану, в якому вони перебували перед виконанням операцій у період з 24 серпня 2018 року по 25 серпня 2018 року, тобто станом на 23 год 59 хв 23 серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За положеннями ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З матеріалів справи вбачається, що у позивача було відсутнє волевиявлення на вчинення оспорюваного правочину, яке б відповідало його внутрішній волі, яка мала бути спрямована на реальне настання певних правових наслідків, що обумовлені таким правочином. За відсутності відповідного волевиявлення учасника правочину - такий правочин не спричиняє виникнення у цієї особи як прав, так й обов'язків, обумовлених змістом такої домовленості.

Отже суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, щодо задоволення позовних вимог також в частині визнання кредитних угод № 6071, № 6072, № DNH0CTCT0084108 укладених між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» від 25 серпня 2018 недійсними з моменту їх укладання.

Доводи наведені в апеляційній скарзі, що позивачем були порушені умови і правила надання банківських послуг, адже операції щодо переказів відбулися з допомогою мобільного номеру телефону проте позивач не звертався до оператора з вимогою про блокування сім-карти або до органів внутрішніх справ по факту втрати або викрадення телефону, а тому позивач своїми діями сприяла незаконному заволодінню сторонніми особами інформацією є недоведеними виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Проте, відповідач не надав жодних доказів, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Тоді як суд оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності прийшов до висновку про заволодіння номером телефону позивача та подальшою інформацією шляхом шахрайських дій.

Посилання банку на Умови та правила надання банківських послуг щодо зобов'язань та відповідальності клієнта та розділ 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затверджене Постановою Правління Національного банку України від 5 листопада 2014 року № 705, в якому викладені загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками, також не спростовують висновків суду, оскільки ґрунтуються на припущеннях, а не на безспірних доказах про те, що позивач порушила вказані Умови.

Зазначення АТ КБ «Приватбанк» про можливість шахрайських дій зі сторони ОСОБА_2 не підтверджуються матеріалами справи, при цьому відповідачем жодних доказів на підтвердження зазначеної позиції ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції не надано.

Також безпідставними є посилання відповідача про завищений розмір стягнутих судових витрат.

Так, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем надано суду кошторис витрат згідно договору про надання правової допомоги № 05/09-1 від 05 вересня 2018 року та акт наданих послуг 05/09-2, згідно яких загальна вартість послуг адвоката Ковтуна Ю.О., становить 4000,00 грн., до яких входять складання позовної заяви про стягнення безпідставно списаних грошових коштів - 3 год. вартістю 500 грн/год., робота зі збиранням доказів - 1 год. вартістю 500 грн., аналіз наявної судової практики - 1 год. вартістю 500 грн., формування юридичної позиції - 1 год. вартістю 500 грн., участь у судових засіданнях за позовом про стягнення безпідставно списаних грошових коштів 2 засідання вартістю по 500 грн.(а.с. 83).

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік станом на 1 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 грн.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду про стягнення витрат на послуги адвоката оскільки вони є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та встановленні в межах гранично допустимого розміру.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування правильного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - залишити без задоволення.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 12 грудня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 01 березня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко