Справа № 461/1104/19
Провадження № 4-с/461/13/19
УХВАЛА

31.05.2019 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,

скаржника ОСОБА_1 ,

приватного виконавця Шелінської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу адвоката Курилець Христини Зіновіївни, в інтересах ОСОБА_2 , про визнання неправомірною та скасування постанови приватного виконавця ,-

В С Т А Н О В И В:

адвокат Курилець Х.К., в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2018 р. ВП №56886462 винесену приватним виконавцем округу Львівської області Шелінською Ю.А.

В обгрунтування поданої скарги покликається на те, що 31.07.2018р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської обл. Шелінською Ю.А. на підставі виконавчого листа №2-2658/10, який виданий 17.02.2011 р. Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «ВіЕСБанк» 45845,52 доларів США заборгованості по кредитному договору по курсу НБУ станом на день винесення рішення становить 363907,98 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, а всього 365727,98 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Із вказаною постановою, ОСОБА_2 не погоджується, оскільки виконавчий лист приватним виконавцем прийнято до виконання із пропущеним строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також без зазначення дати народження боржника.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі. Просила суд скаргу задоволити.

Приватний виконавець Шелінська Ю.А. у судовому засіданні вимоги скарги заперечила, зазначила, що нею здійснюються дії щодо примусового виконання виконавчого листа виданого 17.02.2011 р. Галицьким районним судом м.Львова в межах своїх повноважень передбачених Законом України «Про виконавче провадження», оскаржувана постанова винесена законно та у встановлені законом строки, оскільки строки пред`явлення виконавчого листа до виконання декілька разів переривались.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_1 , приватного виконавця Шелінської Ю.А., дослідивши матеріали скарги, з`ясувавши обставини справи, суд доходить до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Суд встановив, що 31.07.2018 р. приватним виконавцем виконавчого округу Львівської обл. Шелінською Ю.А. на підставі виконавчого листа №2-2658/10, який виданий 17.02.2011 р. Галицьким районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «ВіЕСБанк» 45845,52 доларів США заборгованості по кредитному договору по курсу НБУ станом на день винесення рішення становить 363907,98 грн., 1700,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи, а всього 365727,98 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Постанову оскаржує ОСОБА_2 покликаючись на те, що виконавчий лист приватним виконавцем прийнято до виконання із пропущеним строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а також без зазначення дати народження боржника.

Однак, суд з таким твердженням не погоджується, з наступних підстав.

Згідно ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, виконавчий лист виданий Галицьким районним судом м.Львова 17.02.2011 р. був неодноразово пред`явлений до виконання у Сихівський відділ державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області, що підтверджується відмітками державних виконавців.

Так, перша відмітка - 26.12.2011 року повернуто стягувачеві на підставі п.9 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", остання відмітка - 25.06.2018 року на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "'Про виконавче провадження'' (виконавчий документ повертаегься стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними).

Таким чином, трирічний строк пред`явлення виконавчого листа №2-2658/10 був перерваний виконанням в Сихівському ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області. Згідно відмітки на виконавчому листі остання дата, з якої починає рахуватись трирічний строк - 25.06.2018 року.

Згідно заяви стягувача ПАТ "ВіЕс Банк" від 24.07.2018 року виконавчий лист №2- 2658/10 виданий 17.02.2011 року Галицьким районним судом м.Львова надійшов до приватного виконавця 30.07.2018 року, а 31.07.2018 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, всі дії були вчинені приватним виконавцем в межах строків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1, п.3 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З наведеної норми закону випливає, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

За вимогами ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

З урахуванням наведених вище норм та встановлених обставин справи, розглядаючи скаргу в межах заявлених вимог, суд прийшов до висновку, що постанова приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2018 р. ВП №56886462 винесена в межах її повноважень відповідно до закону, а тому підстав для обґрунтованості скарги адвоката Курилець Х.З., в інтересах ОСОБА_2 в процесі розгляду справи судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст.ст. 12, 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд , -

У Х В А Л И В:

в задоволені скарги ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , про визнання неправомірною та скасування постанови ВП№56886462 про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2018 року - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвала суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.06.2019 року.

Суддя О.Р. Юрків.