Справа № 426/1359/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

06 червня 2019 року м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді: Скрипника С.М.

секретаря: Брайловської М.М.

за участю сторін: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове Луганської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Сватівського районного суду Луганської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , але з моменту реєстрації та по теперішній час вони не проживають за вказаною адресою більше 4 років. При зверненні до Куземівської сільської ради Сватівського району Луганської області з питання зняття з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позивачу були надані роз`яснення про необхідність особистої присутності особи, що знімається з обліку та її паспорту для відмітки про зняття з реєстрації. Речей відповідачів у належному позивачу будинку немає, вони не цікавляться його станом, за весь час реєстрації у ньому вони не сплачували комунальні платежі, не брали участь у його ремонті та утриманні. Звернутися до відповідачів, стосовно зняття з реєстрації з обліку добровільно позивач не має можливості, так як місце перебування їх йому не відоме та зв`язок він з ними не підтримує.

Реєстрація у належному позивачу будинку осіб, які фактично не проживають, порушує права позивача як власника на розпорядження, володіння та користування належним позивачу на праві приватної власності майном.

Просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_1 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на позові наполягав з підстав, зазначених у ньому, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Враховуючи положення ст. 280 ЦПК України, а також те, що відповідачі належним чином повідомлений про дату, і час і місце судового розгляду, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подали, а також враховуючи те, що заперечень проти заочного вирішення справи від позивача не надходило, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що раніше вони перебували у шлюбі, наразі не перебувають. Відповідача попрохали позивача зареєструвати їх у своєму будинку, позивач дав згоду, оскільки вони товаришували з дитинства. Даний факт їй відомий, оскільки на той момент вони були у шлюбі і вона давала свою згоду на реєстрацію відповідачів. Жодного дня відповідачі не проживали у цьому будинку.

Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 1 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 , згідно свідоцтва про право власності (а.с.9-10).

В даному будинку зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , однак протягом тривалого часу по теперішній час за даною адресою не проживають, про що суду надано довідки Куземівської сільської ради № 02.25/230 та № 02.25/231 від 07.02.2019 (а.с.15,16).

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст. 317, 319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном.

Враховуючи те, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , суд приходить висновку, що право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Як вбачається з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, з огляду на задоволення позовних вимог, а також те, що позивач звільнений згідно закону від сплати судового збору, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути суму судового збору при зверненні до суду із вказаним позовом у розмірі 768,40 грн. в рівних частках, тобто по 384,20 грн. з кожного.

На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391,405 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 354,355 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Копію заочного рішення надіслати відповідачам.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення буде складено 07.06.2019 року.

Суддя: С.М.Скрипник