____________________________________________________________________________________________________________________ справа № 520/7768/19
провадження № 2/520/3686/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Літвінової І.А.

секретар судового засідання - Молодов В.С.,

розгляшув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та на матір до досягнення дитиною трьох років.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 09.12.2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрованим шлюб між нею та відповідачем. Від спільного подружнього життя вони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Батько проживає окремо, матеріально не допомагає. Тому позивач вимушена звернутися з відповідним позовом.

Ухвалою судді від 17.04.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі №520/7768/19. Розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Учасникам справи встановлено строк вчинення процесуальних дій з 17 квітня 2019 року по 17 травня 2019 року.

На виконання ухвали суду від 17.04.2019 року позивач надала суду витребувані докази та також дала пояснення стосовно матеріального стану відповідача.

Під час строку, встановленого ухвалою суду від 17.04.2019 року для вчинення процесуальних дій учасниками справи, від позивача надійшла заява про залишення без розгляду її позовних вимог щодо стягнення аліментів на матір до досягнення дитиною трьох років. Вимоги позивача задоволені ухвалою суду. В свою чергу відповідач надав заяву про визнання вимог в частині стягнення аліментів на дитину та просив призначити аліменти з урахуванням наявності у нього на утриманні ще однієї дитини.

Зважаючи на наведене суд перейшов до розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

В ході розгляду справи суд встановив, що шлюб між громадянами України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований 09 грудня 2016 року Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ), де в графі батько зазначений ОСОБА_2 , відповідач по справі.

Актом про фактичне проживання особи від 17 травня 2019 року підтверджено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 з матір`ю ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_4 .

Отже, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає з матір`ю ОСОБА_1 .

За положеннями статей 141, 155, 180, 181 СК України: мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправомірною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Позивач ОСОБА_1 просить суд присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у розмірі згідно із законодавством. Відповідач ОСОБА_2 в цій частині позов визнав та просить при визначені розміру аліментів врахувати, що у нього на утриманні є ще одна дитина. На підтвердження даного факту відповідач надав копію свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 від 14.04.2010 року, де в графі батько зазначений ОСОБА_2 , дитина: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Суд зазначає, що цей письмовий доказ може підтвердити лише факт народження дитини, проведення державної реєстрації цього факту, та дані батьків дитини. Але цей доказ не підтверджує проживання ОСОБА_5 , 2010 р.н. з відповідачем та утримання відповідачем цієї дитини.

Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що відповідачем ОСОБА_2 не надано доказів розміру матеріальних витрат на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно з частиною першою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За положеннями статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною другою статті 183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого на 2019 рік в Україні Законом «Пpo Державний бюджeт на 2019 рік», мінімум на малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дорівнює 1626 гривень, як на дитину віком до 6 років.

Суд надає оцінку тому, що поняття «мінімум» визначає крайню межу, при цьому частиною другою статті 183 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В даному контексті суд пов`язує поняття гармонійного розвитку із процесом виховання дитини, як всебічно та гармонійно розвиненої особистості - члена суспільства у демократичній державі, якою проголошена Україна. Такий процес можливий лише при повній взаємодії всіх ланок суспільства: сім`ї, навчально-виховних закладів, громадських формувань, спеціальних інституцій держави. І лише комплексний підхід може принести очікувані результати. Він передбачає забезпечення єдності вимог у системі всебічного гармонійного виховання, а також єдності й узгодженості форм, засобів і методів впливу на особистість та включає завдання морального, розумового й фізичного виховання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року), держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний обов`язок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти у ј розмірі доходу.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд доходить висновку, що законним і справедливим по відношенню до всіх осіб, права яких зачіпляються при розгляді цієї справи буде встановлення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходів відповідача.

При цьому суд враховує можливість зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Вказане право закріплене статтею 192 ЦПК України.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 259, 261-263, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_5 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини від всіх видів доходу ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 10 квітня 2019 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП: НОМЕР_5 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню у наступному порядку: стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на неповнолітнього сина аліменти в розмірі ј частини доходу ОСОБА_2 за період з 10 квітня 2019 року по 10 травня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 03 червня 2019 року.

Суддя

Літвінова І. А.