Справа № 428/6520/19
Провадження №6/428/106/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі

головуючого судді Юзефовича І.О.

за участю секретаря Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька матеріали подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської Марини Євгенівни про примусове проникнення до приміщення, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРИ-о-Сервіс» м. Сєвєродонецьк Луганської області,

встановив:

До Сєвєродонецького міського суду Луганської області звернувся старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавська М.Є. з поданням про примусове проникнення до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ТОВ «ТРИ-о-Сервіс», мотивуючи подання тим, на виконанні у Сєвєродонецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області знаходиться зведене виконавче провадження №59002722, боржником по якому являється ТОВ «ТРИ-о-Сервіс». Боржник без поважних причин не з`являється за викликом державного виконавця, перевірити майновий стан не можливо. В добровільному порядку вимоги державного виконавця згідно виконавчого документа боржником не виконані, що стало підставою звернення до суду з даним поданням.

Заявник старший державний виконавець Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавська М.Є. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Розглянувши вказане подання, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Статтею 30 Конституції України, кожному гарантовано недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Згідно вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Реалізація цього права надана суду та закріплена в ст. 439 ЦПК України, відповідно до якої питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Частиною другою зазначеної статті передбачено розгляд таких клопотань судом за участю державного чи приватного виконавця.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Вирішуючи питання про обґрунтованість подання, суд зауважує, що положення ст. 439 ЦПК України стосуються примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. У даному випадку боржником є юридична особа - ТОВ «ТРИ-о-Сервіс» м. Сєвєродонецьк Луганської області, з огляду на що застосування положень ст. 439 ЦПК України у зазначеному випадку суперечить вимогам чинного законодавства України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність відмови у задоволенні подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської М.Є. про примусове проникнення до приміщення, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРИ-о-Сервіс» м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Керуючись ст.ст. 260, 353-355, 439 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Красавської Марини Євгенівни про примусове проникнення до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРИ-о-Сервіс» (, місце знаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Богдана Ліщини (вул. Заводська), буд. 12).

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя