Справа №333/1427/19
Провадження №2/333/1256/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Єрохіної А.Б.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019 року ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з 21.04.2018 року вона з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає з позивачем. Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини та на її утримання не надає. Вона на цей час не працює, так як знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня звернення з заявою до суду та на її утримання в розмірі ј частини від усіх видів його доходу до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 14.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження.

14.05.2019 року до суду від ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в запереченнях відповідач зазначає, що позов визнає частково з таких підстав. З 06.01.2019 року і на даний час з позивачем мешкають окремо, однак матеріальну допомогу на утримання доньки надавав добровільно, перераховував гроші на картковий рахунок позивача: 23.01.2019 року 1010 грн.; 05.02.2019 року 2090 грн.; 09.03.2019 року 2020 грн., тобто допомогу надавав добровільно до того, як ОСОБА_1 звернулась з позовом до суду. Він офіційно працевлаштований, за останні пів року загальний дохід складає 53 275 грн. 87 коп., інші доходи відсутні. 04.09.2018 року уклав контракт про навчання у Донбаському інституті техніки та менеджменту, оплата становить: 2018-2019 роки 9400 грн., 2019-2020 роки 10 800 грн., 2020-2021 роки 12 450 грн., 2021-2022 14 400 грн. За півроку сума платежів за контрактом про навчання буде збільшуватись з 4 700 грн. до 7 200 грн. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини, а на утримання ОСОБА_1 - у розмірі 1/8 частини, так як стягнення більшої частки від доходу ставить його у скрутне матеріальне становище.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили його задовольнити. Вважають, що ОСОБА_3 має право можливість сплачувати аліменти як на утримання дитини, так і на утримання дружини, тому що остання не працює, навчається на денній формі навчання, вартість навчання за місяць складає 926 грн., самостійно здійснює догляд за дитиною, отримує соціальну допомогу в розмірі 860 грн., що не вистачає для задоволення нормальних життєвих потреб. Мешкає з дитиною у дідуся, який допомагає утримувати дитину.

Відповідач та його представник у суді позов визнали частково, не заперечують проти стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини, а на утримання дружини вважають за можливе сплачувати лише 1/8 частину від усіх видів доходів відповідача. Часткове визнання позову в цій частині обґрунтовують тим, що ОСОБА_3 офіційно працевлаштований, його дохід за період з 01.11.2018 року по 01.05.2019 року складає 53 275 грн. 87 коп., при цьому відповідач є студентом Донбаського інституту техніки та менеджменту, заочна форма навчання, загальна вартість освітньої послуги становить 47 050 грн. Сплата аліментів в розмірі, який просить позивач поставить його у скрутне матеріальне становище.

Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність частково задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

21.04.2018 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 273 (а.с. 7).

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , що підтверджено Свідоцтвом про народження, виданим Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, виданим 09.06.2018 року (актовий запис № 664) (а.с. 8).

Договором про надання освітніх послуг, укладеним між ОСОБА_6 (дідусь позивача) та Запорізьким авіаційним коледжем ім. О.Г. Івченка підтверджено, що ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, період навчання з 01.09.2018 року 30.06.2021 року, на контрактній формі.

Добровільне надання матеріальної допомоги ОСОБА_3 на утримання дитини підтверджено квитанціями від 23.01.2019 року на суму 1010 грн.; від 05.02.2019 року на суму 2090 грн.; від 09.03.2019 року на суму 2020 грн. Даний факт позивач підтвердила у судовому засіданні.

Згідно довідки № 101/768 від 03.05.2019 року, виданій Запорізьким ЗВ ВСП, ОСОБА_3 працює в Запорізькому зональному відділі Військової служби правопорядку, займає посаду стрілець групи охорони та патрульно-постової служби з 02.10.2018 року, заробітна плата (отримано на руки) за період з 01.11.2018 року по 01.05.2019 року складає 53 275 грн. 87 коп., тобто щомісячно у розмірі приблизно 8 879 грн.

Відповідно до контракту № 239ПРз.18-2018 року про навчання у Донбаського інституті техніки та менеджменту приватного вищого навчального закладу «Міжнародний науково-технічний університети імені академіка Юрія Бугая» від 04.09.2018 року ОСОБА_3 є студентом заочної форми навчання, загальна вартість освітньої послуги становить 47 050 грн. ( у період 2018-2022 р.р.).

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Пунктом 3 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи до уваги інтереси дитини і позивача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, можливість відповідача сплачувати аліменти та відсутність інформації про утримання відповідачем інших осіб, суд вважає, що розмір аліментів на утримання неповнолітньої ОСОБА_7 , що підлягають щомісячному стягненню повинен складати ј частину від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Про сплату такої суми відповідач не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утриманні від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Приймаючи до уваги інтереси дитини, стан здоров`я та матеріальне становище позивача (декретна відпустка, навчання), часткове визнання відповідачем позову, тобто можливість відповідача сплачувати аліменти (враховуючи його заробіток і витрати на навчання) та відсутність інформації про утримання відповідачем інших осіб, суд вважає, що розмір аліментів на утримання позивача повинен складати 1/6 частину від усіх видів його доходу, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Вважаю, що сплата вказаної суми суттєво не вплине на матеріальне становище відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 7, 79,180-182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 141, 142, 200, 206, 258, 263- 265, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на її утримання аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з 13.03.2019 року і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп. в дохід держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 03.06.2019 року.

Суддя Р.С. Холод