№ 201/4808/19
провадження 2-з/201/186/2019
УХВАЛА

04 червня 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75), третя особа: Акціонерне товариство «ПУМБ» (04070, м. Київ, вул. Андріївська, будинок 4, ідентифікаційний код 14282829) про визнання незаконною зняття з реєстрації та поновлення реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 23 квітня 2019 року звернулося до суду з позовом до відповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, третя особа: АТ «ПУМБ» про визнання незаконною зняття з реєстрації та поновлення реєстрації.

Ухвалою від 26 квітня 2019 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче засідання по справі.

Третьяк ОСОБА_4 03 червня 2019 року звернулася до суду з заявою про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд до набрання рішенням законної сили по цій справі зобов`язати АТ «ПУМБ» в особі його представників та третіх осіб, що діють від імені АТ «ПУМБ» забезпечити позивачам, представнику за довіреністю Даніну Олегу Семеновичу, та іншим мешканцям квартири безперешкодний доступ з можливістю поживання у квартирі, що розташована АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , а також заборонити АТ «ПУМБ» та будь-яким іншим особам діючим від імені АТ «ПУМБ» вчиняти будь-які дії, щодо пошкодження, демонтажу, знищення вхідних дверей, заміною замків та користування об`єктом нерухомого майна, а саме квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , оскільки в провадженні суду знаходиться вище вказана справа, однак працівники третьої особи АТ «ПУМБ» проникли та заволоділи вище вказаним майном, а також поміняли вхідний замок дверей та виставили охорону чим заблокували доступ до єдиного житла позивачів, крім того як зазначено у заяві третя особа вчиняє протиправні дії, що порушує законодавство та не виконує ухвалу суду про забезпечення позову по іншій справі, а тому з метою недопущення незаконного користування квартирою слід вжити вище вказані заходи забезпечення позову.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Також відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, керуючись наведеними нормами цивільного процесуального законодавства та враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Перевіривши матеріали справи і заяву про забезпечення позову та оцінивши надані докази, а також враховуючи, що заява подана з додержанням вимог статті 151 ЦПК України, а заходи забезпечення позову у вигляді встановлення обов`язку вчинити певні дії та заборони вчиняти певні дії є видами забезпечення позову, передбаченими ст. 150 ЦПК України і відповідають предмету позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до завершення розгляду справи, з урахуванням чого суд вважає можливим задовольнити заяву про забезпечення позову, в зв`язку з чим зобов`язати Акціонерне товариство «ПУМБ» в особі його представників та третіх осіб, що діють від імені Акціонерного товариства «ПУМБ» забезпечити ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представнику за довіреністю ОСОБА_6 , та іншим мешканцям квартири безперешкодний доступ з можливістю поживання у АДРЕСА_4 , що розташована АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , а також заборонити Акціонерному товариству «ПУМБ» та будь-яким іншим особам діючим від імені Акціонерного товариства «ПУМБ» вчиняти будь-які дії, щодо пошкодження, демонтажу, знищення вхідних дверей, заміною замків та користування об`єктом нерухомого майна, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , до набрання рішенням законної сили, оскільки в провадженні суду перебуває зазначена справа та між сторонами виник спір (користування вище вказаним майном), а предметом оскарження є визнання незаконною зняття з реєстрації та поновлення реєстрації позивачів за вище вказаною адресою, тобто у випадку не застосування заходів забезпечення позову існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду по справі. Спір між сторонами в досудовому порядку не вирішено, крім того є велика вірогідність того, що під час розгляду справи судом можуть бути вчинені будь-які інші дії, що можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по зазначеному спору, в зв`язку з чим невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися, крім того слід зазначити, що вказаним не порушуються інтереси інших осіб, а тому не можуть бути взяті до уваги можливі їх заперечення щодо зазначеного, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, однак справа ще не розглянута, по справі проводяться процесуальні дії з метою повного і всебічного її розгляду і з`ясування обставин та ін., всі ці обставини є предметом спору по справі між сторонами, по суті позовних вимог своїх пояснень сторони ще не давали, матеріали справи ще не досліджувалися. Таким чином на даний час, єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивачів є вжиття заходів забезпечення даного позову.

Також слід звернути увагу, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову по справі.

З огляду на зазначене можливо дійти висновку про те, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, а заходи забезпечення позову, є співмірними заявленим позовним вимогам, їх невжиття може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивачів, оскільки предметом спору є дії та рішення щодо визнання незаконною зняття з реєстрації та поновлення реєстрації, а відтак не вжиття заходів забезпечення позову порушить право позивачів на судовий захист.

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що у суду відсутні надані докази того, що майновий стан цього заявника або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у задоволенні позову, а тому обов`язок суду щодо беззаперечного застосування до позивача зустрічного зобов`язання, який передбачений випадками переліченими у ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутній. Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 149, п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 150, ст. 151, ч. 10 ст. 153, ст. 154, ч. 1 ст. 157, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зобов`язати Акціонерне товариство «ПУМБ» в особі його представників та третіх осіб, що діють від імені Акціонерного товариства «ПУМБ» забезпечити ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , представнику за довіреністю ОСОБА_6 , та іншим мешканцям квартири безперешкодний доступ з можливістю поживання у квартирі, що розташована АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , а також заборонити Акціонерному товариству «ПУМБ» та будь-яким іншим особам діючим від імені Акціонерного товариства «ПУМБ» вчиняти будь-які дії, щодо пошкодження, демонтажу, знищення вхідних дверей, заміною замків та користування об`єктом нерухомого майна, а саме: квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , до набрання рішенням законної сили.

У зв`язку забезпеченням позову зустрічне забезпечення по справі не застосовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набрала законної сили 04 червня 2019 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.А. Антонюк