Справа № 199/3924/19
УХВАЛА

07.06.2019 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Олени Володимирівни, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Олени Володимирівни, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), право власності на яку зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк» () на праві приватної власності, номер запису про право власності: 30868855, із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову посилався на те, що 01.11.2006 року між ОСОБА_2 на ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк», був укладений договір відновлювальної кредитної лінії №234/09-6, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості у сумі 32000 доларів США, а ОСОБА_2 зобов`язався повернути кредит та відсотки.

В забезпечення виконання даного зобов`язання між ОСОБА_1 та банком був укладений Іпотечний договір №935 від 01.11.2006року, посвідчений приватним нотаріусом ДМНО Римською А.В., реєстровий номер №5709. Згідно з вказаним договором, позивачем була передана в іпотеку належна йому квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 стало відомо, що на даний час право власності на вказану квартиру зареєстроване за АТ «Укрсоцбанк». Таким чином, ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою у якій оскаржує законність набуття АТ «Укрсоцбанк» права власності на спірне нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Оскільки забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, то розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема, в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясовує відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно встановити наявність зв`язку між вказаним заходом забезпечення позову і предметом спору, співрозмірність та адекватність заходу із заявленими позивачем вимогами.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Приймаючи до уваги, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може перешкодити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду, а також те, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 належить Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер №10-31/18, виданий 31.10.2018 року, вважаю заяву в частині накладення заборони на нерухоме майно задовольнити та накласти заборону на відчуження будь-яким шляхом нерухомого майна, а саме: квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову необхідно взяти до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, і які не є учасниками справи. Зокрема, такий вид забезпечення позову, як арешт майна, передбачає обмеження права власника майна на користування цим майном.

Частина 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. За змістом наведеного, жодне з положень Конвенції не може бути витлумачене як таке, що легітимізує набуття права власності одним суб`єктом за рахунок протиправного позбавлення майнового права іншого суб`єкта, із відмовою, до того ж, у можливості захисту порушеного права. Кожен, чиї права та свободи було порушено має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження (Статті 13 і 14 Конвенції). Таким чином накладення арешту на вказане нерухоме майно позбавить власника можливості користуватися вказаним майном, що є порушенням його прав.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до Державного реєстратора Обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської області Волос Олени Володимирівни, Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», про скасування рішення та запису про державну реєстрацію права власності накласти заборону на відчуження будь-яким шляхом нерухомого майна, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та належить на праві власності Акціонерному товариству «Укрсоцбанк» (), на підставі повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, серія та номер №10-31/18, виданий 31.10.2018 року.

Ухвала набирає чинності з дня постановлення 07.06.2019 року, але може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки - до 07.06.2022 року.

Суддя