Справа № 364/375/19
Провадження № 2/364/171/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Макаренко Л.А.,

при секретарі судового засідання Кулинич Г.І.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження) в приміщенні Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 01.04.2019 р. надійшов зазначений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в якій Позивач просить суд: збільшити розмір аліментів, які стягуються з Відповідача на її користь на утримання їх дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягувати їх у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач у позовній заяві зазначила, що вона з Відповідачем перебувала у шлюбі, який у 15.12.2006 р. було розірвано; від шлюбу у них у сторін народилася спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої з Відповідача за рішенням Володарського районного суду Київської області від 26.03.2007 р. стягуються аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 225 грн. щомісячно до повноліття дитини. Розмір аліментів було визначено судом у твердій грошовій сумі, оскільки Відповідач мав нестабільний та малий заробіток. Проте зараз розмір аліментів у 225 грн. на місяць на одну дитину є недостатнім для належного її утримання, оскільки потребує більших витрат, зокрема пов`язаних з навчанням в «Богуславському гуманітарному коледжі ім. І.С. Нечуя-Левицього», що здійснюється за окрему плату, забезпеченням культурного, фізичного розвитку та іншими потребами дитини. До того ж з часу винесення згаданого рішення суду і до дня подання цього позову ціни на споживчі товари та комунальні послуги зросли, змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку та інші соціальні норми.

Ухвалою суду від 09.04.2019 р. відкрито провадження в справі, задоволено клопотання Позивача й вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та їх виклику у судове засідання за наявними у справі матеріалами (письмове провадження), встановлено Відповідачеві 15-денний строк з дня отримання ухвали суду для подання відзиву з викладенням заперечення проти позову, роз`яснено право подати у зазначений строк клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За статтею 275 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

З огляду на це та дату відкриття судом провадження у даній цивільній справі строк її розгляду спливає 07.06.2019 р.; як вбачається з матеріалів справи, жодна із сторін не заявила клопотання про розгляд справи у іншому порядку.

Відповідач, отримавши згадану ухвалу суду від 09.04.2019 р. та копії позовної заяви з додатками 13.04.2019 р., що підтверджено відповідним поштовим повідомленням (а.с. 22), проте протягом встановленого судом строку відзиву на позовну заяву, а так само клопотання про розгляд справи у судовому засіданні до суду не подав.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України, враховуючи ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з такого.

З матеріалів справи судом встановлено, що сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвали шлюб 15.12.2006 р., що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого повторно 29.10.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 71 (а.с. 7).

Після розірвання шлюбу Позивач змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджено копією згаданого свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 7) та копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого 29.10.2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 08 (а.с. 6).

Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Володарського районного управління юстиції в Київській області 07.03.2003 р., актовий запис № 12 (а.с. 8).

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 26.03.2007 р. (справа № 2-64/2007) зменшено розмір аліментів на утримання названої неповнолітньої дитини та встановлено розмір аліментів, що стягуються з Відповідача на користь Позивача на утримання дочки, в твердій грошовій сумі 225 грн.

На підставі частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Названа вище неповнолітня дитина ОСОБА_3 є студенткою Комунального вищого навчального закладу Київської обласної ради «Богуславський гуманітарний коледж імені І.С.Нечуя-Левицького», термін навчання з 01.09.2018 р. до 30.06.2022 р. за кошти фізичних та юридичних осіб, денна форма навчання, що підтверджено копією довідки названого закладу від 18.03.2019 р. № 249 (а.с. 13); з огляду на контрактну форму її навчання стипендії вона не отримує, що також підтверджено копіями довідок названого навчального закладу (а.с. 12).

Як стверджує Позивач у позовній заяви, аліментів у розмірі 225 грн. на місяць, що зараз стягуються з Відповідача на утримання неповнолітньої дитина, яка до того ж навчається на контрактній формі навчання, є недостатньо.

Наведені твердження Позивача не спростовувалися Відповідачем, який отримав копію позовної заяви Позивача, як зазначалося, 13.04.2019 р. (а.с. 22).

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 09.04.2019 р., яку Відповідач отримав разом з копією позовної заяви 13.04.2019 р. (а.с. 20, 22), судом роз`яснено учасникам

справи засади змагальності цивільного судочинства, а також те, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 12 ЦПК України).

Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 20.11.1959 р. проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння; вона повинна рости, зокрема, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості (принцип 6).

За статтею 27 Конвенції про права дитини, схваленою Генеральною Асамблеєю Організації Об`єднаних Націй 20.11.1989 р. та ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XII, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини; батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічно стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплює, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку; батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (стаття 51 Конституції України, статті 150, 180 Сімейного кодексу України).

Відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, визначені частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України.

Разом з тим, протягом 2017-2018 років Україною прийнято низку законодавчих актів щодо посилення захисту права дитини на належне утримання та відповідне вдосконалення порядку стягнення аліментів, підвищивши тим самим державні гарантії і соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини. Так, зокрема змінено норму частини другої статті 182 Сімейного кодексу України, що відтепер визначає мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розміри прожиткового мінімуму на поточний 2019 рік, зокрема, для дітей відповідного віку визначені статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та є значно більшими за 225 грн., що на тепер стягуються з Відповідача на утримання дитини.

Згаданою Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989 р. передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, зокрема і судами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів (стаття 3).

Згідно з частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, з наведених законодавчих норм вбачається, що суд визначає, а так само змінює спосіб стягнення аліментів (у частці від доходу або у твердій грошовій сумі) за вибором саме того з батьків, з ким проживає дитина, та одержувача аліментів.

З огляду на усе викладене та беручи до уваги, що саме Позивач, яка є одержувачем аліментів, просить змінити як спосіб стягнення аліментів (з твердої грошової суми на стягнення аліментів у частці), а також розмір аліментів, визначивши його в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу (заробітку) Відповідача щомісячно, суд вважає наявними підстави для задоволення позову.

При цьому суд виходить також з непорушності конституційного права неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття, мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину (не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) та заявленого Позивачем до стягнення розміру аліментів (1/4 частки доходу Відповідача), що відповідає визначеному законом розміру аліментів на одну неповнолітню дитину та може бути стягнутий навіть безспірно в наказному провадженні (частина п`ята статті 183 Сімейного кодексу України, пункт 4 частини першої статті 161 ЦПК України).

Разом з тим, задовольняючи позов та змінюючи спосіб стягнення та розмір аліментів, суд водночас виходить з того, що у новому розмірі аліменти мають сплачуватися з дня набрання цим судовим рішенням законної сили, а не з дня звернення Позивача до суду з позовом (пункт 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Водночас суд у порядку пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення з Відповідача аліментів на користь Позивача на утримання неповнолітньої дитини у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, за імперативними вимогами частини шостої статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, у тому числі судового збору (частина перша статті 133 ЦПК України), з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Відповідно до статей 150, 180-183, 192 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 76, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 279, 351, 352, 354, 355, 430, підпунктом 15.5 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, визначений до стягнення рішенням Володарського районного суду Київської області від 26.03.2007 р. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів (справа № 2-64/2007).

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання цим судовим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), на користьдержави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Копії цього рішення суду направити учасникам справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано; в разі подання такої скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Макаренко