У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2019 року суддя Черкаського районного суду Черкаської області Тептюк Є.П., при секретарі Федоровій Л.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

17 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2, треті особи без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання правовідносин за кредитним договором припиненими, визнання дій фонду гарантування вкладів фізичних осіб протиправними, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.01.2019 провадження по даній справі було відкрито.

05.03.2019 року позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» вчиняти дії з оформлення результатів електронних торгів з продажу активу АТ «Банк «Фінанси та Кредит», кредитного портфеля, що складається з прав вимоги за 47 кредитними договорами, що забезпечені іпотекою, згідно лоту F07GL41104, до складу якого входить вимога за кредитним договором №1039-ЧД від 23.08.2007 року укладеного між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1, а саме підписувати договір купівлі-продажу активу (майна) права вимоги за кредитним договором №1039-ЧД від 23.08.2007 року; зупинити торги з продажу права вимоги за кредитним договором №1039-ЧД від 23.08.2007 року, що призначені на 21 березня 2019 року. Свою заяву позивач мотивує мірами превенції для недопущення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення. Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

п. 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується: іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) - ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначає, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Зазначена норма узгоджується з вимогами ст. 41 Конституції України.

Позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Позивач вказує, що на електронних торгах виставлений лот F07GL41104, до складу якого входить вимога за кредитним договором №1039-ЧД від 23.08.2007 і саме відносно даної вимоги ОСОБА_1 просить зупинити торги, проте даний спосіб забезпечення позову може вплинути на права кредитора щодо реалізації своїх прав по іншим зобовязанням, оскільки лот є цілісним і складається з кредитного портфеля з прав вимоги за 47 кредитними договорами.

Суд зауважує, що по справі не проведено жодного судового засідання, не вирішені завдання, встановлені ст. 189 ЦПК України, не розглянуті клопотання учасників процесу, серед яких і клопотання про заміну відповідача у справі.

Позивач не надав підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв'язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову. Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву безпідставною та необґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153,353 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на ухвалу можуть бути подані протягом 15 днів з дня її складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Є. П. Тептюк