Справа № 505/3233/18
Провадження № 2/505/862/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.05.2019 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі: головуючої судді - Павловської Г.В.,

при секретарі - Шевчук С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою ОСОБА_2 (до шлюбу прізвище ОСОБА_2 ), зареєстрований 01.12.1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 170.

Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що сімейне життя з відповідачкою не склалось через різні погляди на життя, різні характери, внаслідок чого відбувались сварки та скандали, що і призвело до повного розпаду сім'ї. Вони зовсім перестали розуміти один одного, втратили почуття кохання. Фактично шлюбні відносини між ними припинені в серпі 2018 року. Спільне господарство вони не ведуть. Примирення та збереження сім`ї є неможливим.

Позивач до суду не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути у його відсутність. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка подала до суду заяву про визнання нею позовних вимог та слухання справи у її відсутність. Просила залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований 01.12.1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 170. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Частиною 1 ст. 110 Сімейного кодексу України встановлено, що право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має один із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення

Згідно з ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Оскільки спільне сімейне життя подружжя не склалось через різні погляди на життя, різні характери, шлюбно-сімейні відносини припинені, сім`я розпалась остаточно і відновленню не підлягає, спільного господарства подружжя не веде, наданий сторонам строк на примирення позитивних результатів не дав, позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка ОСОБА_2 не заперечує проти цього, жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу у судовому засіданні не надано та судом не встановлено. Тому, за таких обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, є не доцільним, шлюб повинен бути розірваний.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.24, 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 01.12.1992 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 170, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (до шлюбу прізвище ОСОБА_2 ) - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище « ОСОБА_2 ».

Надіслати копію рішення після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України..

Суддя Г.В.Павловська

Повне судове рішення складено 07.05.2019 року.