Дата документу 23.05.2019 Справа № 554/1467/19
Провадження №2/554/1206/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 травня 2018 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі суду:
головуючого судді Блажко І.О.
при секретарі - Гребенюк С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства бурова компанія «Букрос» про виплату заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні, -
ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ПАТ бурова компанія «Букрос» про виплату заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні. В якому прохав : визнати його за період з 08.07.2004 по 31.12.2014 працівником ВАТ БК «Букрос» і стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату з урахуванням компенсації громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 80 787, 96 грн. В обґрунтування позову зазначив, що він пенсіонер, раніше працював в ПАТ «Бурова компанія «Букрос» з 08.07.2004 по 21.03.2011 водієм автотранспортних засобів, а останнім часом з 21.03.2011 по 31.12.2014 - охоронником. 31.12.2014 ОСОБА_1 звільнився за згодою сторін в зв`язку з визнання господарським судом ПАТ «Бурової компанії «Букрос» банкрутом. Під час роботи на підприємстві 24.06.2006 ОСОБА_1 отримав довідку № 364 про заборгованість підприємства по заробітній платі за період з 10.2010 по 05.2014, яка згідно довідки становить 30 742,12 грн..Пізніше, вже після звільнення, позивач отримав довідки про заборгованість підприємства по його заробітній платі за період з 06.2014 по 11.2014, яка згідно цієї довідки становить 3 703,88 грн. і за період 07.2014 по 12.2014 становить 2258,0 грн.Загальна заборгованість по даних цих довідок за період з 10.2010 по 12.2014 складає 34 451,0 грн. З урахуванням компенсації громадянам втрати частини доходів в зв`язку з порушенням строків їх виплати заборгованість підприємства перед ОСОБА_1 становить 80 787,96 грн. 06.06.2018, позивач звернувся до ВАТ «Бурової компанії «Букрос» в особі керуючого санацією Авраменка Ю.М. про надання йому уточнюючої довідки про заборгованість ВАТ «БК «Букрос» по зарплаті, а також про надання копії наказів про прийом на роботу і звільнення. Крім того, позивач прохав надати інформацію про включення його в реєстр вимог кредиторів ПАТ «Бурова компанія «Букрос». 17.07.2018 за вих. номером 17, керуючий санацією повідомив, що відсутні дані про включення ОСОБА_1 в реєстрі вимог кредиторів ПАТ «БК «Букрос» і взагалі відсутні дані про його роботу на підприємстві. При цьому, відповідно відсутні і накази про прийом його на роботу і звільнення. В той же час йогоробота в ВАТ «Бурова компанія «Букрос» підтверджується записами в трудовій книжці № 19 (про прийом на роботу) і № 22 (про звільнення), про його заробітну плату (наказ від 24.06.2014 № 364 і 2 накази № 8 від 21.01.2015), а також посвідченнями багатьох інших працівників компанії, які працювали з позивачем.Дії роботодавця щодо невиплати йому заробітної плати у період його роботи на підприємстві, не проведення зним розрахунків при звільненні, поставили позивача у скрутне матеріальне становище, унеможливило забезпечення нормального існування його та членів його сім`ї. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина ОСОБА_2 На його утриманні залишився син інвалід першої групи з дитинства, 1982 року народження, опікуном якого позивач являється. В силу обставин, які склалося з виплатою заборгованості по заробітній платі, позивач не маю можливості забезпечити сина - інваліда повноцінним харчуванням і лікуванням, санітарно-курортним лікуванням, продовжує рости заборгованість по комунальних платежах, змушений брати кредити, через що звертається до суду з даним позовом. (а.с.1-3)
26 лютого 2019 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства бурова компанія «Букрос» про виплату заробітної плати та проведення розрахунку при звільненніу справі №№554/1467/19, 2/554/1206/2019 залишено без руху(а.с.28, 29).
15 березня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження у справі №№554/1467/19, 2/554/1206/2019 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства бурова компанія «Букрос» про виплату заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні, та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 13:30 на 15 квітня 2019 року(а.с.52)
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надавши суду клопотання. В якому прохав про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує, прохає проводити судове засідання без здійснення повної відео та аудіо технічної фіксації судового процесу (а.с.62).
Відповідач ПАТ Бурова компанія «Букрос» до суду 15.04.2019 та 23.05.2019, свого представника не направили будучи повідомлені в порядку встановленим ЦПК України (а.с.56-57, 61).
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.
Судом встановлено, що з 08.07.2004 по 21.03.2011 ОСОБА_1 працював водієм автотранспортних засобів, а з 21.03.2011 року по 31.12.2014 року - охоронником в ПАТ «Бурова компанія «Букрос». 31.12.2014 був звільнений за згодою сторін в зв`язку з визнанням господарським судом ПАТ «Бурової компанії «Букрос» банкрутом. Що підтверджується копією трудової книжки № 543 від 06 липня 1971 року (а.с.9)
Відповідно до ч. 1ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Статтею 116 КЗпП України передбачено, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
В день звільнення з позивачем не було проведено розрахунок, існує заборгованість у розмірі 34 452 гривні, що підтверджується копіями довідокВАТ БК «Букрос» (а.с.13-15).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 34 452 гривні.
Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
У п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз`яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.
За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст.27 ЗУ «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 за №100.
З урахуванням цих норм, середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата. Відповідно до п.5 розділу ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п.8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період.
Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
Таким чином, суд приходить до висновку, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з жовтня 2010 року по грудень 2014 року становить 46 614 грн. 54 коп.
Конституційний Суд України в рішенні від 22.02.2012 за № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями ст. 117, 237-1 цього Кодексу роз`яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29.01.2014 у справі № 6-144цс13, від 22.01.2014 у справі № 6-159цс13.
Вiдсутнiсть фiнансово-господарської дiяльностi або коштiв у роботодавця не виключає його вини в невиплатi належних звiльненому працiвниковi коштiв та не звiльняє роботодавця вiд вiдповiдальностi, передбаченої ст. 117 КЗпП України (правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03.07.2013 за № 6-64цс13). Відповідач як юридична особа і господарюючий суб`єкт повинен таким чином організовувати виробництво, щоб бути спроможним виплатити зарплату своїм працівникам, щонайменше тим, що звільнилися з роботи.
Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного прав».
У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, «що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N 1, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. Питання, що потребує визначення, полягає в тому, чи мав відповідно до обставин справи, взятих в цілому, заявник право на матеріальний інтерес, захищений статтею 1 Протоколу N1».
Відповідно до вищезазначених норм матеріального права позивач мав правові підстави сподіватися на отримання заробітної плати за час своєї роботи на момент звільнення. Відповідач неправомірно не розрахувався з позивачем при звільненні, тому суд повинен захистити порушенні права позивача.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку стягнути з ПАТ БК «Букрос», на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 34 452 гривень, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні в сумі 46 614 гривень 54 копійок.
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з ПАТ БК «Букрос» на користь держави судовий збір у розмірі (1% від 80 787 грн. 96 коп.) 807 грн. 88 коп., від сплати якого звільнений при подачі позову позивач.
Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 350, 354 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства бурова компанія «Букрос» про виплату заробітної плати та проведення розрахунку при звільненні - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_1 працівником відкритого акціонерного товариства бурова компанія «Букрос» за період з 08 липня 2004 року по 31 грудня 2014 року.
Позивач - громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженецья с. Супрунівка, Полтавського району, Полтавської області, зареєстрований - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.

Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м. Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 20 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 23 травня 2019 року

Суддя І.О.Блажко