Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р.

м. Київ

справа № 753/6234/19

провадження № 2/755/3434/19

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить: визнати недійсним Договір № 35 «Про надання послуг з управління, утримання будинків споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг» від 01.10.2017 року в частині, що суперечать вимогам Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та Постанови Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018 року «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (далі - ТОВ «Інвестбудгаличина») укласти зі ОСОБА_1 додаткову угоду до Договору № 35 (нову редакцію), якою привести умови Договору № 35 у відповідність з вимогами Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та Постанови Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018 року «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком»; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» провести перерахунок вартості додаткових послуг за Договором № 5 з листопада 2018 року по березень 2019 року та всі наступні місяці, виключивши з них вартість не передбачених договором додаткових «послуг служби консьєржів» та зменшивши вартість «послуг охорони території» до 28,00 грн. на місяць.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 01.10.2017 року між ним та відповідачем ТОВ «Інвестбудгаличина» підписано Договір № 35 «Про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг», при цьому, затвердження умов Договору № 35 відбулося без дотримання встановлених законом процедур та без належного складання документів, а саме: повідомлення про дату та місце проведення зборів співвласників будинку АДРЕСА_1 щодо затвердження умов Договорів із співвласниками квартир будинку «Про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг»; збори співвласників будинку № 12-В щодо затвердження умов Договору про надання послуг не проводились; рішення (протокол) зборів співвласників будинку № 12-В щодо затвердження умов Договору про надання послуг позивачем не підписувалось; повідомлення про рішення, прийнятого зборами співвласників Будинку № 12-В щодо затвердження умов Договору про надання послуг, позивачу не надавалось. Додатком № 5 до Договору № 35 визначено, що окрім житлово-комунальних послуг, Управляючою компанією відповідачем надаються додаткові послуг: послуги диспетчерської служби - 85,00 грн. на місяць; послуги охорони території - 28,00 грн. на місяць. Починаючи з листопада 2018 року від відповідача позивачу щомісяця почали надходити однакові рахунки «на сплату житлово-комунальних послуг» із зазначенням таких послуг: утримання будинків та прибудинкових територій - 81,17 грн. на місяць; послуги служби консьєржів - 155,00 грн. на місяць; послуги охорони території - 100,00 грн. на місяць. Однак «послуги служби консьєржів» Договором № 35 не передбачені, а «послуги охорони території» в односторонньому порядку завищені відповідачем майже у чотири рази. При цьому жодних законодавчо визначених процедур щодо зміни обсягу, складу та ціни житлово-комунальних послуг чи додаткових послуг відповідачем не проведено. Позивач зазначені рахунки з огляду на їх неправомірність оплачувати відмовився, неодноразово намагався умовити керівництво відповідача відкликати ці рахунки, однак звернення позивача як і звернення його представника відповідачем проігноровано, що є підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

17.04.2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити дії, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам роз`яснено процесуальні права подачі до суду письмових заяв по суті позову. (а.с. 71-74)

Відповідач, отримавши 24.04.2019 року копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений ухвалою суду від 1704.2019 року строк, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приймаючи до уваги письмові заяви сторін щодо предмета спору, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Згідно положення частини 1, 3 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правам та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. (ст. 627 Цивільного кодексу України)

Згідно з ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту або із суті відносин між сторонами.

Перш за все, необхідно зазначити, що свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є ті умови, без погодження яких договір взагалі не вважається укладеним. Істотні умови договору визначаються в законі, разом з тим ними можуть стати будь-які умови, на погодженні яких наполягає та чи інша сторона. Істотні умови договору відображають природу договору, відсутність будь-якої з них не дає змоги сторонам виконати їх обов`язки, які покладаються на них за договором.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, крім договорів, цивільні права та обов`язки виникають також з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року, у редакції чинній на час укладення спірного Договору, управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 01.08.2016 року. (а.с. 67-68)

01.10.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» та ОСОБА_1 укладено Договір № 35 «Про надання послуг з управління, утримання будинків і споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг», за умовами якого споживач, приймаючи до уваги та розуміючи положення статті 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року, уповноважив ТОВ «Інвестбудгаличина» виконувати послуги з управління багатоквартирним будинком в якості управителя. ТОВ «Інвестбудгаличина» виступає, відповідно даного договору, виконавцем послуг утримання будинків та прибудинкових територій, балансоутримувачем, управителем будинку. (а.с. 10-17)

Відповідно до п. 2.1 Договору, цей Договір укладено з метою забезпечення кваліфікованого, якісного, гарантованого обслуговування житлового фонду, його технічного обладнання, сприяння в отриманні житлово-комунальних послуг, дотримання санітарного стану прибудинкових територій для створення споживачам належних умов для проживання в будинку, відповідно до положень Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 20 травня 2009 року № 529, та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630.

Відповідно до п. 2.10 Договору, споживач уповноважив управляючу компанію здійснювати укладання договорів з третіми особами (юридичними та фізичними особами) з метою забезпечення надання послуг з охорони території житлового будинку та послуг служби консьєржів. Споживач щомісяця компенсує Управляючій компанії вартість отриманих послуг охорони та служби консьєржів, шляхом оплати до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, виставленого Управляючою компанією рахунку.

Управляюча компанія зобов`язана сприяти споживачу в отриманні ним комунальних послуг, та надавати інші послуги за діючими розцінками згідно з вимогами Правил користування житловими приміщеннями, Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій та Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення; повідомляти споживача про зміну діючих розцінок (тарифів) на відповідні послуги за 15 днів до початку їх застосування, але не пізніше дня початку їх застосування. (п. 3.1.1, п. 3.1.4 Договору)

Споживач зобов`язаний неухильно дотримуватись вимог даного Договору та Правил користування. Оплачувати комунальні послуги за діючими розцінками і тарифами відповідно до загальної площі житлового приміщення та показань лічильників та/або нормативів споживання Сплачувати послуги Управляючій компанії за новими розцінками (тарифами) з моменту їх затвердження у встановленому законом порядку. (п. 3.2.1-3.2.3 Договору)

Відповідно до п. 4.1.4 Договору, Управляюча компанія має право у випадку (змін) здорожчання або здешевлення вартості відповідних послуг в односторонньому порядку, пропорційно, змінювати діючі розцінки на підставі діючого законодавства.

Діючі розцінки до Договору у формі додатків, які після їх затвердження виконавчим органом Київської міської ради та оголошення у порядку, встановленому п. 3.1.4 Договору стають невід`ємною частиною Договору. (п. 8.7 Договору)

Додатком № 1 від 01.10.2017 року до Договору № 35 від 01.10.2017 року є Положення Про правила користування житловими приміщеннями, що розташовані в житловому будинку (а.с. 18-22)

Додатком № 2 від 01.10.2017 року до Договору № 35 від 01.10.2017 року є Перелік послуг з утримання Будинку і споруд та прибудинкових територій. (а.с. 23)

Додатком № 3 від 01.10.2017 року до Договору № 35 від 01.10.2017 року є Вартість тарифу та порядок оплати послуг. (а.с. 24)

Відповідно до п. 1.3-3.1 Додатку № 3, з моменту набрання чинності рішення (розпорядження) органа місцевого самоврядування або іншого вповноваженого органу про погодження Управляючій компанії тарифів на послуги з утримання Будинку і споруд та прибудинкової території діють тарифи (застосовується вартість), встановлені таким рішенням (розпорядженням). Порядок затвердження тарифів регулюється діючим законодавством. Управляюча компанія 9відпвідно до порядку формування тарифів) здійснює розрахунки економічно обґрунтованих витрат на х виробництво і подає їх на затвердження органам місцевого самоврядування в установленому порядку. У разі змін вартості послуг Управляюча компанія, не менше ніж за 15 (п`ятнадцять) днів до введення їх в дію, повинна повідомити про це Споживача.

Крім того, Додатком до Договору № 35 від 01.10.2017 року є Срукура, періодичність та строки надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надає ТОВ «Інвестбудгаличина». (а.с. 25-26)

Додатком № 5 до Договору № 35 від 01.10.2017 року є Надання додаткових послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, послуги диспетчерської служби - 85,00 грн., послуги охорони території 28,00 грн. (а.с. 27)

Додатком № 6 до Договору № 35 від 01.10.2017 року є Перелік осіб, що зареєстровані у квартирі АДРЕСА_2 та мають пільги, зокрема, ОСОБА_1 , інвалід 2 групи, має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни. (а.с. 28)

За даними рахунків на сплату житлово-комунальних послуг по кв. АДРЕСА_2 з листопада 2018 року по лютий 2019 року нараховано: утримання будинків та прибудинкових територій - 81,17 грн., послуги служи консьєржів - 155,00 грн., послуги охорони території - 100,00 грн. (а.с. 29-32)

За даними рахунків на сплату житлово-комунальних послуг по кв. АДРЕСА_2 за березень 2019 року нараховано: утримання будинків та прибудинкових територій - 196,52 грн., послуги служи консьєржів - 155,00 грн., послуги охорони території - 100,00 грн. (а.с. 33)

Споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. (п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»)

Відповідно до положення ч. 1, 2, 3 статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: 2) будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно , зокрема, інформації про наявність у особи, що надає послугу, ліцензії. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування послуги споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Перелік форм підприємницької практики, що вводить в оману, не є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст. 203 ЦК України. Тобто, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його волі.

Недійсний правочин не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. (ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України)

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись законодавством, діючим станом на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача в частині визнання недійсним Договору № 35 «Про надання послуг з управління, утримання будинків споруд, прибудинкових територій та сприяння у отриманні комунальних послуг» від 01.10.2017 року в частині, що суперечать вимогам Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та Постанови Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018 року «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», - оскільки позивачем не зазначено, яка саме частина Договору, які його пункти та/або розділи є такими, що суперечать законодавству, діючому на час укладення Договору, в той час як істотні умови договору, в тому числі щодо строку його дії дотримано, та не визначення позивачем меж оспорення дійсності договору позбавляє суд можливості надання оцінки положенням договору, які, на думку позивача, не відповідають законодавству на час укладення спірного Договору та порушують його права як споживача послуг, які є предметом Договору.

Крім того, суд визнає необґрунтованою вимогу позивача в частині зобов`язання відповідача ТОВ Інвестбудгаличина» укласти із позивачем додаткову угоду до Договору № 35 (нову редакцію), якою привести умови Договору № 35 у відповідність з вимогами Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» та Постанови Кабінету Міністрів України № 712 від 05.09.2018 року «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», - оскільки позивачем не зазначено, які саме умови спірного Договору та відповідно до яких положень Закону від 05.09.2018 року та Постанови № 712 мають бути приведені у відповідність до чинного законодавства за умовами додаткової угоди до Договору № 35.

Крім того, суд визнає необґрунтованою вимогу позивача в частині зобов`язання відповідача ТОВ «Інвестбудгаличина» провести перерахунок вартості додаткових послуг за Договором № 35 з листопада 2018 року по червень 2019 року, виключивши з них вартість не передбачених договором додаткових «послуг служби консьєржів» та зменшивши вартість «послуг охорони території» до 28,00 грн. на місяць, - оскільки спірним Договором № 35 надано відповідачу право здійснення укладення договорів з третіми особами з метою надання як послуг з охорони території житлового будинку так і з послуг служби консьєржів (п. 2.10 Договору), та Спірним Договором № 35 надано право відповідачу пунктами 3.23, 4.1.4 Договору надано право у випадку (змін) здорожчання або здешевлення вартості відповідних послуг в односторонньому порядку, пропорційно, змінювати діючі розцінки на підставі діючого законодавства. При цьому судом ураховано, що відповідач не є відповідальною особою за проведення процедури прийняття рішень об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку та їх відповідності закону, що також не являється предметом даного спору.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 до Приватного вищого навчального закладу «Міжнародний коледж медицини», третя особа: ОСОБА_3 , про захист прав споживачів, стягнення коштів, стягнення моральної шкоди - підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 3, 6, 11, 23, 202, 203, 215, 216, 635, 638, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 10 червня 2019 року.

Суддя: В.І. Галаган