Постанова

Іменем України

06 червня 2019 року

м. Київ

справа № 500/4944/15-ц

провадження № 61-21004св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року в складі судді Пепеляшкова С. М. та постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року в складі колегії суддів: Драгомерецького М. М., Черевка П. М., Громіка Р. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки в натурі в окремий об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 01 листопада 2013 року на праві власності належить 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Ізмаїльського міського голови Одеської області від 10 січня 2014 року № 11 2/5 частинам житлового будинку ОСОБА_1 присвоєно самостійну юридичну адресу - АДРЕСА_2 .

На підставі договору дарування від 12 липня 1978 року ОСОБА_2 на праві власності належать 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами на АДРЕСА_2 .

Рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області від 27 червня 2014 року №42-VI у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,0539 га на АДРЕСА_2 для будівництва та обслуговування жилого будинку і прибудинкової території.

Вказував, що на момент звернення до суду порядок користування земельною ділянкою не відповідає вимогам справедливості, не дає можливості користуватися житловим будинком пропорційно його частки. Згоди щодо користування спірним майном сторонами не досягнуто.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив: виділити йому в натурі 2/5 частин домоволодіння на АДРЕСА_2 ; припинити спільну часткову власність сторін на спірне домоволодіння; визначити порядок користування земельною ділянкою на АДРЕСА_2 , яка знаходиться під вказаним домоволодінням.

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , про виділ частки в натурі в окремий об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 12 липня 1978 року є власником 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами на АДРЕСА_2 , власником інших 2/5 частин вказаного майна є ОСОБА_1

Сторонам також належить земельна ділянка під указаним домоволодінням. Згоди щодо користування спірним майном сторонами не досягнуто.

На підставі викладеного ОСОБА_2 з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

- виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомості 3/5 частин житлового будинку з надвірними спорудами на АДРЕСА_2 ;

- визнати за ним право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_2 , що складається з частини житлового будинку літ. «А» у складі наступних приміщень: «2-1» - коридор, площею 4,5 кв. м; «2-2» - кухня, площею 4,4 кв. м; «2-3» житлова, площею 15,9 кв. м, загальною площею 24,8 кв. м, в тому числі житловою площею 15,9 кв. м; літ. «Б» - літня кухня, площею забудови 25,8 кв. м; вбиральня літ. «Г», площею забудови 2 кв. м; літ. «Е» - сарай, площею забудови 16,8 кв. м;

- припинити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_2 , зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомості - житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами за вказаної адресою, що складається з частини житлового будинку літ. «А» у складі наступних приміщень: «2-1» - коридор, площею 4,5 кв. м; «2-2» - кухня, площею 4,4 кв. м; «2-3» житлова, площею 15,9 кв. м, загальною площею 24,8 кв. м, у тому числі житловою площею 15,9 кв. м; літ. «Б» - літня кухня, площею забудови 25,8 кв. м; вбиральня літ. «Г», площею забудови 2 кв. м; літ. «Е» - сарай, площею забудови 16,8 кв.м., що належить ОСОБА_2 , привласнивши окремий реєстровий номер;

- розподілити земельну ділянку на АДРЕСА_3;

- виділити йому ( ОСОБА_2 ) ділянку площею 0,04146 га згідно з графічним відображенням № 1, зазначеним у висновку експерта від 10 грудня 2015 року № 139/2015, варіанту порядку користування земельною ділянкою на АДРЕСА_3 за схемою поворотних точок лінії поділу земельної ділянки за наступним описом: від точки 1 по прямій лінії на відстані 12,77 м (до точки 2), з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 7,98 м (до точки 3), з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 4,24 м (до точки 4), з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 4,81 м (до точки 5), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 5,19 м (до точки 6), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 11,65 м (до точки 7), з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 1,68 м (до точки 8), з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 4,42 м (до точки 9), з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 5,15 м (до точки 10), з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 6,59 м (до точки 11), з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 4,36 м (до точки 12), з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 4,78 м (до точки 13), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 1,13 м (до точки 13), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 0,2 м (до точки 14), з наступним поворотом наліво по прямій лінії на відстань 0,5 м (до точки 16), з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 5,08 м (до точки 17), з наступним поворотом направо по прямій лінії на відстань 16,21 м (до точки 18), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстань 5,72 м до первісної точки відліку (до точки 1);

- припинити між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на земельну ділянку на АДРЕСА_3 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року позови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.

Виділено ОСОБА_1 в окремий об`єкт нерухомості 2/5 частини житлового будинку на АДРЕСА_2 , до складу яких входять: частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: «1-1» - коридор, площею 4,6 кв. м; «1-2» - житлова, площею 16,8 кв. м, загальною площею 21,4 кв. м, у тому числі житловою площею 16,8 кв. м.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_2 , що складається з житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: «1-1» - коридор, площею 4,6 кв. м; «1-2» - житлова, площею 16,8 кв. м, загальною площею 21,4 кв. м, у тому числі житловою площею 16,8 кв. м.

Припинено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_2 , зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_2 , що складається з житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: «1-1» - коридор, площею 4,6 кв. м; «1-2» - житлова, площею 16,8 кв. м, загальною площею 21,4 кв. м, у тому числі житловою площею16,8 кв. м, що належать ОСОБА_1 , привласнивши окремий реєстровий номер.

Виділено в натурі в окремий об`єкт нерухомості ОСОБА_2 3/5 частини житлового будинку на АДРЕСА_1 , до складу яких входять: частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: «2-1» - коридор, площею 4,5 кв. м; «2-2» - кухня, площею 4,4 кв. м, «2-3» - житлова, площею 15,9 кв. м, загальною площею 24,8 кв. м, у тому числі житловою площею 15,9 кв. м; літня кухня літ. «Б», площею забудови 25,8 кв. м; вбиральня літ. «Г», площею забудови 2 кв. м; сарай літ. «Е», площею забудови 16,8 кв. м.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: «2-1» - коридор, площею 4,5 кв. м; «2-2» - кухня, площею 4,4 кв. м; «2-3» - житлова, площею 15,9 кв. м, загальною площею 24,8 кв. м, у тому числі житловою площею 15,9 кв. м; літня кухня літ. «Б», площею забудови 25,8 кв. м; вбиральня літ. «Г», площею забудови 2 кв. м; сарай літ. «Е», площею забудови 16,8 кв.м.

Припинено між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна на АДРЕСА_1 , зареєструвавши у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як окремий об`єкт нерухомості житловий будинок з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: «2-1» - коридор, площею 4,5 кв. м, «2-2» - кухня, площею 4,4 кв. м, «2-3» - житлова, площею 15,9 кв. м, загальною площею 24,8 кв. м, у тому числі житловою площею 15,9 кв. м; літня кухня літ. «Б», площею забудови 25,8 кв. м; вбиральня літ. «Г», площею забудови 2 кв. м; сарай літ. «Е», площею забудови 16,8 кв. м, що належать ОСОБА_2 , привласнивши окремий реєстровий номер.

Проведено розподіл земельної ділянки відповідно до першого варіанту висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 036/2017.

Виділено у користування ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 215,6 кв. м (з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А») за наступними координатами: від точки 9 по прямій лінії на відстані 20,31 м (до точки 10), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 9,04 м (до точки 11), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 8,5 м (до точки 12), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,63 м (до точки 13), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,71 м (до точки 14), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,67 м (до точки 15), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,18 м (до точки 16), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,19 м (до точки 17), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 18), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,2 м (до точки 19), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,5 м (до точки 20), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 21), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,55 м (до точки 23), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,39 м (до точки 24), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 11,26 м до первісної точки відліку (до точки 9).

Вхід на територію земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_1 , організовано з боку АДРЕСА_1 , через існуючу дерев`яну хвіртку.

Виділено у користування ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 323,4 кв. м (з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А» з надвірними спорудами) за наступними координатами: від точки 1 по прямій лінії на відстані 12,77 м (до точки 2), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 7,98 м (до точки 3), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,24 м (до точки 4), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,81 м (до точки 5), далі у тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,19 м (до точки 6), далі у тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 11,65 м (до точки 7), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,68 м (до точки 8), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,32 м (до точки 9), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 20,31 м (до точки 10), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 9,04 м (до точки 11), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 8,50 м (до точки 12), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,63 м (до точки 13), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,71 м (до точки 14), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,67 м (до точки 15), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,18 м (до точки 16), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 1,19 м (до точки 17), далі у тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 18), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,2 м (до точки 19), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,5 м (до точки 20), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 21), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 16,21 м (до точки 21), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,72 м до первісної точки відліку (до точки 1).

Вхід (в`їзд) на територію земельної ділянки, що виділяється ОСОБА_2 організовано з боку АДРЕСА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що спірні домоволодіння належать сторонам на підставі спільної сумісної власності, тому вони мають право на виділення цих часток в натурі відповідно до проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції судовим експертом надано три висновки судових будівельно-технічних експертиз, суд першої інстанції прийняв до уваги перший варіант розподілу земельної ділянки відповідно до висновку додаткової судової земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 036/2017.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року рішення суду першої інстанції змінено, скасовано рішення суду в частині розподілу земельної ділянки й ухвалено в цій частині нове рішення про розподіл земельної ділянки згідно з другим варіантом розподілу земельної ділянки відповідно до судової будівельно-технічної експертизи від 18 липня 2016 року № 059/2016.

Проведено розподіл земельної ділянки на АДРЕСА_3 , яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та виділено у загальне користування власників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 23,2 кв. м, межі якої описуються наступним чином (див. графічне відображення № 2, вказано синім кольором): від точки 5, по прямій лінії на відстані 2,1 м (до точки 6), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,15 м (до точки 18), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,42 м (до точки 17), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 1,68 м (до точки 19), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 11,65 м (до точки 20); з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,40 м до первісної точки відліку (до точки 5).

Виділено у власність ОСОБА_1 земельні ділянки на АДРЕСА_3 , межі яких описуються наступним чином (див. графічне відображення № 2, зазначено зеленим кольором):

Перша земельна ділянка: від точки 6, по прямій лінії на відстані 6,59 м (до точки 7), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,36 м (до точки 8), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,78 м (до точки 9), далі у тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 10), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,2 м (до точки 11), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,5 м (до точки 12), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 13), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,55 м (до точки 15), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 6,39 м (до точки 16), далі у тому ж напрямку по прямий лінії на відстані 12,57 м (до точки 17), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,42 м (до точки 18), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,15 м до первісної точки відліку (до точки 6).

Визначено, що площа першої земельної ділянки з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А», розташованої на АДРЕСА_3, становить 124,4 кв. м.

Вхід на територію першої земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_1 , вирішено організувати з боку АДРЕСА_1 , через існуючу дерев`яну хвіртку.

Друга земельна ділянка, що підлягає виділу у власність ОСОБА_1 : від точки 3, по прямій лінії на відстані 14,26 м (до точки 4), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,37 м (до точки 5), далі у тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 2,4 м (до точки 20), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,19 м (до точки 21), далі у тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 4,8 м (до точки 22), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,24 м (до точки 23), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 5,77 м до первісної точки відліку (до точки 3).

Визначено, що площа другої земельної ділянки, розташованої на АДРЕСА_3 , що підлягає виділу у власність ОСОБА_1 , становить 81,9 кв. м, а загальна площа земельної ділянки становить 217,9 кв. м (206,3 кв. м (124,4 кв. м + 81,9 кв. м) + 11,6 кв. м).

Вхід на територію другої земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_1 , вирішено організувати з території загального користування.

Виділено у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_3 , межі якої описуються наступним чином (див. графічне відображення № 2, зазначено червоним кольором): від точки 1, по прямій лінії на відстані 12,77 м (до точки 2), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 2,21 м (до точки 3), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 14,26 м (до точки 4), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 3,37 м (до точки 5), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 2,10 м (до точки 6), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 6,59 м (до точки 7), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 4,36 м (до точки 8), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 4,78 м (до точки 9), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 1,13 м (до точки 10), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 0,20 м (до точки 11), з подальшим поворотом вліво по прямій лінії на відстані 0,50 м (до точки 12), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 5,08 м (до точки 13), з подальшим поворотом вправо по прямій лінії на відстані 16,21 м (до точки 14), далі в тому ж напрямку по прямій лінії на відстані 5,72 м до первісної точки відліку (до точки 1).

Визначено, що площа земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_2 з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А» та надвірними будівлями, розташованої на АДРЕСА_3 , становить 309,5 кв. м, що відповідає площі, належної відповідно до ідеальної частини, а загальна площа земельної ділянки становить 321,1 кв. м (309,5 кв. м + 11, 6 кв. м).

Вхід на територію земельної ділянки, що підлягає виділу у власність ОСОБА_2 , вирішено організувати з АДРЕСА_1 , через існуючу металеву хвіртку, по території загального користування.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок. Суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 18 липня 2016 року № 059/2016 пропонується другий варіант розподілу земельної ділянки на АДРЕСА_3 , який є найбільш доцільним та технічно можливим відповідно до ідеальних частин співвласників.

При другому варіанті розподілу земельної ділянки, експерт пропонує організувати територію загального користування для доступу власників до належних їм частин, в обстежуваному об`єкті нерухомості.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у березні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду змінити, викласти резолютивну частину судового рішення відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2016 року № 059/016.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що як перший варіант розподілу земельної ділянки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 036/2017, так і другий варіант розподілу земельної ділянки відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 липня 2016 року № 059/2016 не відповідають вимогам справедливості та розумності, а також нормам ЗК України.

Суди повинні були врахувати існуючий порядок користування земельною ділянкою по поділити її саме відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2016 року № 059/016.

Доводи іншого учасника справи

У червні 2018 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, зазначивши, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду є законними та справедливими, тому їх необхідно залишити без змін.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 травня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

06 червня 2018 справу передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.2, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, зі змінами та доповненнями, постанови Пленуму Верховного Суду від 24 травня 2019 року № 8 «Здійснення правосуддя у Верховному Суді» та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 28 травня 2019 року № 7 «Про заходи, спрямовані на своєчасний розгляд справ і їх вирішення у розумні строки», у справі № 500/4944/15-ц (провадження № 61-21004св18) призначено повторний автоматичний розподіл.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що на підставі договору дарування від 12 липня 1978 року ОСОБА_2 на праві власності належать 3/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами на АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 01 листопада 2013 року на праві власності належить 2/5 частини житлового будинку з надвірними спорудами на АДРЕСА_1 .

Розпорядженням Ізмаїльського міського голови Одеської області від 10 січня 2014 року № 11 2/5 частинам житлового будинку ОСОБА_1 присвоєно самостійну юридичну адресу - АДРЕСА_2 .

Рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області від 27 червня 2014 року №42-VI у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,0539 га на АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку і прибудинкової території.

Суди також встановили, що сторони не дійшли згоди щодо поділу та користування спірним майном.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в незміненій частині та постанова апеляційного суду відповідають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України, статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Виходячи із цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Відповідно до частин першої, другої статті 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 10 грудня 2015 року встановлено, що можливо виділити 2/5 частини житлового будинку, розташованого на АДРЕСА_2 , які належать ОСОБА_1 , в окремий об`єкт нерухомості, а ОСОБА_2 можливо виділити в окремий об`єкт 3/5 частини вказаного житлового будинку.

Суд першої інстанції, в висновком якого в цій частині погодився й апеляційний суд, правильно прийняв до уваги судову будівельно-технічну експертизу від 10 грудня 2015 року № 139/2015, оскільки її висновки узгоджуються з нормами матеріального права та забезпечують найкращий варіант поділу вказаного майна.

Згідно з частиною четвертою статті 120 ЗК України при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Як встановлено вище, рішенням Ізмаїльської міської ради Одеської області від 27 червня 2014 року №42-VI у власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передано земельну ділянку площею 0,0539 га на АДРЕСА_3 для будівництва та обслуговування жилого будинку і прибудинкової території.

Статтею 89 ЗК України передбачено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам.

Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом.

Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції, судовим експертом було надано три висновки судових будівельно-технічних експертиз, а саме: від 10 грудня 2015 року № 139/2015; від 18 липня 2016 року № 059/2016; від 01 червня 2017 року № 036/2017.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм: жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію.

У резолютивній частині рішення в такій справі суд залежно від її обставин повинен вказати розміри й межі тих ділянок, які має використовувати кожна зі сторін, і тих, які виділено для спільного користування, а також зазначити, як сторони мають проходити до будинку, будівель, споруд та на вулицю.

У разі, коли громадяни, яким жилий будинок належить на праві спільної власності, крім наданої для будівництва й обслуговування цього будинку та господарських будівель земельної (присадибної) ділянки з належного дозволу відповідного органу виконавчої влади або місцевої ради тимчасово користуються ще й незайнятою суміжною ділянкою, суд, вирішуючи спір про порядок користування присадибною ділянкою та розпорядження нею, може одночасно визначити за тими ж правилами і порядок тимчасового користування суміжною ділянкою, зазначивши в рішенні, що він встановлюється на період до припинення права користування нею.

Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Апеляційний суд врахував викладені вище норми матеріального права та висновки експертиз, а також дійшов правильного висновку, що висновком судової будівельно-технічної експертизи від 18 липня 2016 року № 059/2016 пропонується другий варіант розподілу спірної земельної ділянки, який є найбільш доцільним та технічно можливим відповідно до ідеальних частин співвласників. При другому варіанті розподілу земельної ділянки, експерт пропонує організувати територію загального користування для доступу власників до належних їм частин, в обстежуваному об`єкті нерухомості.

Судом апеляційної інстанції також враховано, що загальна площа земельної ділянки, що пропонується виділити ОСОБА_1 , при другому варіанті розподілу земельної ділянкиекспертизи від 18 липня 2016 року, відповідає площі, належній відповідно до ідеальної частини. Площа земельної ділянки, що пропонується виділити власнику ОСОБА_2 , при другому варіанті розподілу земельної ділянки експертизи від 18 липня 2016 року, відповідає площі, належній відповідно до ідеальної частини.

Не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги, що суди взяли до уваги не правильні висновки експертів, оскільки рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанова апеляційного суду ухвалені на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість. Рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанова апеляційного суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Доводи касаційної скарги, що суди повинні були поділити земельну ділянку саме відповідно до варіанту № 1 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2016 року № 059/016, який відповідає існуючому порядку користування земельною ділянкою, не заслуговують на увагу, оскільки укладеної належним чином угоди про порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, яка повинна відповідати вимогам статті 88 ЗК України, скаржник не надав.

У мотивувальній частині оскаржуваних судових рішень наведено дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, надано їм юридичну оцінку та визначено відповідно до них правовідносини.

Інші наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої та апеляційної інстанцій стосовно установлення обставин справи, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 400 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом касаційної інстанції. Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження в судах попередніх інстанцій із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції у незміненій частині та постанову апеляційного суду - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків місцевого суду в незміненій частині та апеляційного суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року в незміненій частині та постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк