КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

04 березня 2019 року

справа 355/1442/18

провадження № 22-ц/824/4013/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Музичко С.Г., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року у складі судді Лисюка О. Д. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики залишено без розгляду.

Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 05 жовтня 2018 року справа №355/1442/18 провадження №2/355/12/18 про накладення арешту на майно.

Не погоджуючись з ухвалою суду позивач подала апеляційну скаргу.

У відповідності до ч.1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч.3 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Апелянтом не порушено питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

З матеріалів справи слідує, що копію оскаржуваної ухвали позивач отримала особисто 03.01.2019 року (а.с.34), проте з апеляційною скаргою вона звернулася 21.01.2019 року, з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.01.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення виявлених в ній недоліків, а саме: апелянта зобов'язано надати до Київського апеляційного суду виправлену апеляційну скаргу із зазначенням суду до якого вона подана, з копіями у відповідності до кількості учасників справи, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням причин його пропуску, з наданням доказів поважності причин такого пропуску, протягом десяти днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 29.01.2019 року отримано 09.02.2019 року матір'ю позивача (а.с.44).

Відповідно до ч.3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, вказаною нормою процесуального права встановлено, що строк може бути поновлено тільки у разі наявності поважних причин його пропуску, а відтак зазначення причин, які стали підставою для пропущення визначеного законом процесуального строку, є обов'язковими.

Разом з тим, апелянт не звернувся до суду із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням причин його пропуску, з наданням доказів поважності причин такого пропуску.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Обов'язковість остаточності судового рішення як основи принципу верховенства права ЄСПЛ розглядав неодноразово. У справі «Христов проти України» суд визначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка передбачає принцип юридичної визначеності, що є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Розглядаючи підстави поновлення строків, ЄСПЛ вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого їм судового провадження («Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України»). Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України»).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, тому у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Баришівського районного суду Київської області від 27 грудня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: