Справа № 461/2998/19
Провадження № 4-с/461/24/19
УХВАЛА

06.06.2019 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

з участю: секретаря судового засідання Карваш О.В.

представника скаржника Воробець С.І.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Кордонець М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Квадрос», Товариство з обмеженою відповідальністю «Євген», Приватне підприємство «М-Студія», ТОВ СП Українсько-Кіпрське «Лео Порто», Галицький відділ Державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Галицький відділ державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (Галицького ВДВС ЛМУЮ), Держаний виконавець Табінський О.В. на дії державного виконавця у виконавчому провадженні №44831119, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати: постанову державного виконавця Табінсього О.В. про відкриття виконавчого провадження №44831119 від 23.09.2014 року; постанову державного виконавця Табінсього О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №44831119 від 24.04.2019 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «Тойота Крузер Прадо», д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ; постанову державного виконавця Табінсього О.В. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №44831119, якою накладено арешт на: житлову будівлю, земельну ділянку, 75 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_3 у ТОВ СП Українсько-Кіпрське «Лео Порто» та на майно, що належить вищевказаному підприємству; 90% корпоративних та майнових прав ОСОБА_3 у ТзОВ фірма «Квадрос» та на майно, що належить вищевказаному підприємству, в т.ч. рухоме майно підприємства автомобіль Kia Rio, д.н. НОМЕР_3 , на 100 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_3 у ПП «М-Студія» та на майно, що належить вищевказаному підприємству; постанову державного виконавця Табінсього О.В. про закінчення виконавчого провадження №44831119 від 29.09.2014 року.

Вказану скаргу мотивує тим, що, ознайомившись із документами вказаного виконавчого провадження, побачив ряд істотних порушень норм законодавства, чинного під час вчинення виконавчих дій, зокрема при прийнятті виконавчого документу, не було враховано, що він не містить всіх обов`язкових реквізитів, передбачених ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції від 20.07.2014 року. В ухвалі Галицького районного суду м.Львова не зазначено ні місце проживання чи реєстрації стягувачів та боржника, ні їхніх ідентифікаційних кодів, що прямо суперечить приписам ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження». Відтак, у державного виконавця не було підстав відкривати виконавче провадження на підставі виконавчого документа, який не відповідає нормам чинного законодавства. Крім того, вказане виконавче провадження було відкрите на підставі спільної заяви стягувачів - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 19.09.2014 року, однак, в даній заяві серед додатків, зазначено оригінал ухвали про забезпечення позову, який у заявників, на момент подання вказаної заяви, а саме 19.09.2014 року був відсутній. Вказане підтверджується матеріалами справи №461/10920/14, в яких немає жодної відмітки про отримання стягувачами оригіналу ухвали про забезпечення позову. Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія супровідного листа Галицького районного суду м.Львова, яким було надіслано копію ухвали про забезпечення позову. Вказує, що, в матеріалах виконавчого провадження повинні були бути дві копії ухвали про забезпечення позову, хоча в таких міститься лише ксерокопія отриманої ухвали від суду, при цьому відсутні докази того, що разом із заявою про відкриття провадження стягувачі подали оригінал ухвали Галицького районного суду м.Львова про забезпечення позову.

В обґрунтування поважності причин пропущеного строку на звернення до суду із даною скаргою покликається на те, що він неодноразово намагався ознайомитись із матеріалами виконавчого провадження, однак, лише 10.04.2019 року вперше отримав таку можливість та отримав копії виконавчих документів, які раніше йому не надсилались в межах такого.

Представник скаржника - Воробець С.І. в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, надав пояснення аналогічні до викладених у такій та просив скаргу задоволити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, вважає таку підставною.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні скарги, оскільки скаржником пропущено строк звернення до суду, покликаючись на копії документів, долучених до матеріалів скарги.

Головний державний виконавець відділу Галицького ВДВС м.Львів Левко Л.Р. скерувала на адресу суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи без участі державного виконавця, на підставі наявних матеріалів справи.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми, оскільки відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Суд приймає до уваги, як належні та допустимі, покликання ОСОБА_3 на те, що строк звернення до суду був ним пропущений з поважних причин, оскільки скаржником доведено, що з матеріалами виконавчого провадження ознайомився лише 10.04.2019 року, що підтверджується долученими до матеріалів скарги копіями заяви. Таким чином, враховуючи наведене та з метою забезпечення його права на доступ до правосуддя, яке є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст.55 Конституції України, суд приходить до висновку про необхідність поновлення строку на звернення до суду із даною скаргою.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими для виконання на всій території України.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах виконавчого провадження №44831119, на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 11.09.2014 року (справа №461/10920/14-ц), державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ Табінським О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №44831119 від 23.09.2014 року; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні від 24.04.2019 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «Тойота Крузер Прадо», д.р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ; постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №44831119, якою накладено арешт на: житлову будівлю, земельну ділянку, 75 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_3 у ТОВ СП Українсько-Кіпрське «Лео Порто» та на майно, що належить вищевказаному підприємству; 90% корпоративних та майнових прав ОСОБА_3 у ТзОВ фірма «Квадрос» та на майно, що належить вищевказаному підприємству, в т.ч. рухоме майно підприємства автомобіль Kia Rio, д.н. НОМЕР_3 , на 100 % корпоративних та майнових прав ОСОБА_3 у ПП «М-Студія» та на майно, що належить вищевказаному підприємству; постанову про закінчення виконавчого провадження №44831119 від 29.09.2014 року

Пунктом 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 20.07.2014 року) встановлено, що у виконавчому документі зазначаються, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Частиною 1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 20.07.2014 року) передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 20.07.2014 року), державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, з метою захисту інтересів стягувача, одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

З наведеного випливає, що державний виконавець вправі самостійно звернутися до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідок про індивідуальний ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності боржника та індивідуальний податковий номер стягувача, та з запитами до відповідних органів про витребування інформації щодо місця проживання та реєстрації стягувачів та боржника.

Вищевказаний висновок суду підтверджується також правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові у справі №6-45цс14 від 21 травня 2014 року, згідно якої відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не може вважатися належною підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Пунктом 2 ч.2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 20.07.2014 року) визначено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Крім того, відповідно до ч.ч.9, 10 ЦПК України (в редакції від 04.06.2014 року) ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У разі забезпечення вимог заявника заставою ухвала про забезпечення позову звертається до виконання негайно після внесення предмета застави в повному розмірі. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Табінським О.В. було дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 20.07.2014 року), тобто дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно боржника та закінчення виконавчого провадження - здійснені в межах його повноважень, а відтак, вимоги скарги до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 11,17,18 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 20.07.2014 року), -

у х в а л и в:

поновити ОСОБА_3 строк на звернення до суду для оскарження дій та рішень державного виконавця.

у задоволені скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця у виконавчому провадженні №44831119 - відмовити.

Повний текст ухвали складено та проголошено 07.05.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Х.М. Мисько