ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року

м.Суми

Справа №583/117/19

Номер провадження 22-ц/816/3294/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенко В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Розторгуєву Валентину Борисівну, на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2019 року в складі судді Ярошенко Т.О., постановлене у м. Охтирка Сумської області, повне рішення складено 11 квітня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивувала тим, що з 1996 року вона зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Іншого житла не має. У 1997 році уклала шлюб з відповідачем, який у 2004 році набув права власності на вказаний житловий будинок у порядку спадкування. Стосунки між сторонами погіршилися, у зв`язку з чим ОСОБА_1 була вимушена залишити житлове приміщення. ОСОБА_2 змінив вхідні замки, доступу до житла позивачу не надає.

При вселенні позивача до будинку будь-яких угод щодо користування будинком сторони не укладали, а тому позивач вважає, що має право на користування будинком, просить суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 шляхом надання ключів та безперервного доступу до цього будинку.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно не врахував надані позивачем докази створення перешкод у користуванні житлом, зокрема висновки Охтирського відділу поліції, визнання відповідачем факту заміни замків, а тому дійшов помилкового висновку по суті спору.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає законним і обґрунтованим, зазначає, що доводи апеляційної скарги про те, що позивач має перешкоди у користуванні житлом - безпідставні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника адвоката Розторгуєвої В.Б., які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала належних доказів на обґрунтування своїх вимог.

Колегія суддів не може погодитися з даним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 січня1997 року (а.с. 7).

29 жовтня 1999 року ОСОБА_1 зареєстрована у будинку за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 6, 9).

У січні 2005 року ОСОБА_2 набув права власності на вказаний будинок у порядку спадкування (а.с.11-12).

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

За змістом ст. 156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Як було встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_2 належить на праві власності житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , у якому крім власника також зареєстрована ОСОБА_1

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 18 грудня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, сімейні відносини між сторонами припинені.

Не зважаючи на припинення сімейних відносин між сторонами, відповідно до ст. 156 ЖК УРСР, позивач не втратила права користування житловим приміщенням, належним відповідачу.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 змінив замки на вхідних дверях будинку та воріт, ключі позивачу не надав, до житлового приміщення її не допускає, чого він не заперечував і в суді апеляційної інстанції.

Факт перешкоджання з боку ОСОБА_2 у користуванні житловим приміщенням ОСОБА_1 також підтверджений показами свідків у суді першої інстанції та висновком Охтирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, з якого вбачається, що 18 грудня 2018 року позивач зверталась до поліції з заявою про перешкоджання з боку ОСОБА_2 у доступі до будинку АДРЕСА_1 , в ході перевірки дільничним офіцером було проведено профілактичну бесіду з відповідачем (а.с. 13).

З огляду на зазначене апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги, вважає, що відповідач протиправно створює позивачу перешкоди у користуванні житлом, таким чином порушує житлові права ОСОБА_1

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установивши, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і порушив норми процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, а тому скасовує рішення суду першої інстанції і ухвалює нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, апеляційний суд покладає судові витрати, понесені позивачем у судах першої та апеляційної інстанцій, у розмірі 1920 грн 40 коп. на відповідача.

Враховуючи малозначність справи (п. 2 ч. 6 ст. 19, ч. 4 ст. 274 ЦПК України), постанова апеляційного суду не підлягає касаційному оскарженню відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Розторгуєву Валентину Борисівну, задовольнити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 квітня 2019 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання ключів та безперервного доступу до цього будинку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1920 грн 40 коп. судового збору, сплаченого в судах першої і апеляційної інстанцій.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04 червня 2019 року.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

С.Г. Хвостик