ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/5151/19Головуючий у 1-й інстанції Братасюк В.М.
Провадження № 22-ц/817/533/19 Доповідач - Ткач З.Є.
Категорія - 30409000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Ткач З.Є.

суддів: Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

за участю секретаря Романюк Х.Ю.

з участю представників ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» - директора Дрозд Р. А. та адвокатів Редькви Н. М. і Гуцалюка А. Р., представника ОСОБА_1 - адвоката Накельського Ю.Б., представника ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» - адвоката Мозіля С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу № 607/5151/19 за апеляційною скаргою Приватного підприємства фірма «АМН ТРАНС» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року, постановленого суддею Братасюк В.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма «АМН ТРАНС», третя особа без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ», про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного підприємства фірма «АМН ТРАНС», (далі - ПП ФІРМА «АМН ТРАНС»), третя особа без самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» (далі - ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ»), про стягнення боргу.

Позов обґрунтовував тим, що згідно Договору позики №12, укладеного 15 січня 2019 року між ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» та ПП ФІРМА «АМН ТРАНС», останньому було надано позику на суму 7 000 150 грн. до 21 лютого 2019 року.

Згідно договору про відступлення права вимоги від 20 лютого 2019 року, ТОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» відступила ОСОБА_1 право вимоги до ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» щодо виконання грошових зобов`язань за договором позики від №12 від 15 січня 2019 року в розмірі 7 000 150 грн.

ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» зобов`язання згідно договору позики належно не виконало, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 7 000 150 грн.

У зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача 7 000 150 грн., а також витрати пов`язані із сплатою судового збору.

В підготовчому засіданні Тернопільського міськрайонного суду представник відповідача ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» - адвокат Дідик Т. О., заявлений позов визнав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року вирішено:

"Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства фірма «АМН ТРАНС» на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики №12 від 15.01.2019 року в сумі 7 000 150 (сім мільйонів сто п`ятдесят) гривень.

Стягнути з Приватного підприємства фірма «АМН ТРАНС» на користь ОСОБА_1 сплачену при зверненні до суду суму судового збору в розмірі 9 605 гривень."

Не погодившись із даним рішенням директор ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Мотивував тим, що - адвокат Дідик Т. О. ніколи не був уповноважений директором фірми Дрозд Р. А. представляти інтереси ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» та укладати від імені підприємства договір позики; представляти інтереси підприємства в суді та визнавати позов про стягнення грошових коштів; вчиняти будь-які інші дії від імені підприємства.

Від ОСОБА_1 заперечень на апеляційну скаргу не поступило.

В суді апеляційної інстанції представники ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» ОСОБА_2 , адвокати Редьква Н. М. та Гуцалюк А. Р ., просили задовольнити апеляційну скаргу, зіславшись на доводи викладені в ній, та просили постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову про стягнення грошової заборгованості.

Також пояснили, що ОСОБА_1 не є належним позивачем, оскільки не довів переходу до нього права вимоги, відповідно до умов передбачених пунктом 1.4 договору від 20 лютого 2019 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підриємців та громадських формувань від 29 березня 2019 року директором Приватного підприємства фірма «АМН ТРАНС» з 15 січня 2013 року є ОСОБА_2

Всі дії адвокат Дідик Т.О. вчинив на підставі довіреності від 13 грудня 2018 року, виданої ОСОБА_4 .

Внесення в Єдиний державний реєстр запису від 12 грудня 2018 року про те, що керівником Приватного підприємства фірма «АМН ТРАНС» є ОСОБА_4 , було незаконним і скасовано наказом Міністерства юстиції України №269/5 від 29 січня 2019 року (а. с. 79)

Тому видана ОСОБА_4 довіреність на ОСОБА_5 та вчинення останнім правочинів від імені ПП ФІРМА «АМН ТРАНС», також є незаконними.

Вказав, що суд першої інстанції незаконно відхилив заявлене директором ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» ОСОБА_2 клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю їх представника, і безпідставно прийняв відмову від позову адвоката Дідика Т.О., який не був належним представником підприємства в суді, чим порушив вимоги ЦПК України щодо участі в суді у справі належного представника та порушив право на захист своїх цивільних прав та інтересів в суді.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Накельський Ю.Б., та представник ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» - адвокат Мозіль С.І., доводи апеляційної скарги не визнали, та просили рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Вказали, що договір позики та договір переуступки вимоги є чинними, ОСОБА_5 . діяв від імені ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» на підставі довіреності від 13 грудня 2018 року, яка на час здійснення правочинів була дійсною і є чинною до тепер.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та додані докази до апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 січня 2019 року між ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» та ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» укладено договір позики №12, згідно якого ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» позичила у ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» 7000150,00 грн. до 21 березня 2019 року. (а.с. 6).

На підтвердження отримання відповідачем позики, позивач надав копію виписки за період з 01 січня 2019 року по 18 лютого 2019 року з рахунку ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» в філії Тернопільського обласного управління АТ «Ощадбанк». (а.с. 8 - 20)

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 20 лютого 2019 року, укладеного між ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 (Новий кредитор), Первинний кредитор відступає за плату Новому кредитору належне йому право вимоги до ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» щодо виконання грошових зобов`язань погашення заборгованості в розмірі 7000150,00 грн. за договором позики №12 від 15 січня 2019 року, а Новий кредитор заміняє Первісного кредитора як сторону - кредитора в первинному договорі та приймає на себе всі його права та обов`язки за Первинним договором. (а.с. 7).

Встановлено, що у визначений договором позики строк ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» кошти кредитору не повернуло.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір суд першої інстанції керувався тим, що відповідач визнав в судовому засіданні позов та прийшов до висновку, що викладені в позовній заяві обставини не підлягали доказуванню, і постановив рішення про задоволення позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь ОСОБА_1 всю суму заборгованості за договором позики.

Проте з цими висновками колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов`язанні визначені ст. 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги (цесія) за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Договір відступлення права вимоги може бути як безоплатним, та і оплатним.

У останньому випадку на відносини цесії розповсюджуються положення про договір купівлі-продажу, оскільки ст. 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначав, що згідно договору про відступлення права вимоги від 20 лютого 2019 року до нього перейшло право вимоги за договором позики №12 від 15 січня 2019 року в сумі 7 000 150 гривень.

За умовами пункту 1.2 договору про відступлення права вимоги, відступлення права вимоги за договором здійснюється на умовах оплати Новим кредитором Первісному кредитору їх договірної вартості в розмірі 7 000 150,00 гривень. Новий кредитор здійснює оплату вартості відступлення прав первісному кредитору протягом 360 календарних днів з моменту укладання цього договору шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Первісного кредитора, шляхом зарахування зустрічних однорідних, або іншим не забороненим способом передбаченим законодавством України.

Згідно пункту 1. 4 договору про відступлення права вимоги, права вимоги виконання зобов`язань за договором переходять до Нового кредитора після повного розрахунку із Первісним кредитором згідно умов цього договору.

Оскільки в самому договорі не встановлено дати переходу до Нового кредитора права вимоги, а пов`язано з настанням певної події - повної сплати договірної вартості, суд мав, не обмежуючись фактом укладення такого договору, визначити коли саме був проведений повний розрахунок, і таким чином, встановити час, коли перейшло до ОСОБА_1 право вимоги.

Встановлення цих обставин є істотними для правильного вирішення спору.

На ці обставини посилався відповідач в апеляційній інстанції, заперечуючи набуття позивачем права вимоги за договором про відступлення права вимоги.

Однак, ні в суд першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду позивачем та його представником не було надано доказів виконання грошових зобов`язань ОСОБА_1 за договором про відступлення права вимоги, а також виписок із рахунків, на які позивачем вносилися грошові кошти, хоча такі виписки міг надати позивач на обґрунтування заявленого позову.

Доводи представника позивача про проведення повного розрахунку шляхом зарахування Первісним кредитором зустрічних однорідних вимог, колегія суддів оцінює критично, оскільки такі твердження, без будь-якої конкретизації таких вимог, зазначення дати зарахування, та без надання достовірних доказів про вчинення таких дій, є голослівними та не можуть бути достатніми для встановлення факту переходу до ОСОБА_1 права вимоги відповідно до умов договору від 20 лютого 2019 року.

При цьому суд першої інстанції не міг беззаперечно посилатися на визнання адвокатом ОСОБА_5 . позовних вимог, оскільки ще 21 березня 2019 року до Тернопільського міськрайонного суду поступило клопотання від директора ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи та надання можливості для укладення договору про надання правової допомоги адвокатом для належного захисту та представництва інтересів підприємства гарантованого конституції України. (а.с. 28)

Статтею ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім того, визнання відповідачем позову не може бути безумовною підставою задоволення позову, оскільки згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд не звернув уваги, що в заявленому клопотанні фактично містилось заперечення відповідача щодо заявлених позовних вимог та залишив без належної перевірки доводи позивача ОСОБА_1 про перехід до нього на підставі договору про відступлення права вимоги від 20 лютого 2019 року від ТОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» права вимоги до ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» щодо виконання грошових зобов`язань за договором позики від №12 від 15 січня 2019 року в розмірі 7 000 150 грн.

Враховуючи, що в судових засіданнях першої та апеляційної інстанціях ні позивачем, ні ТзОВ «ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ» не подано документів, які б засвідчували здійснення розрахунків між сторонами договору про відступлення права вимоги і, таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він є новим кредитором і невиконання відповідачем договірних зобов`язань були порушені його права, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити саме з цих підстав.

Отже рішення суду першої інстанції ухвалене в результаті неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, відтак воно не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В порядку розподілу судових витрат стягнути з ОСОБА_1 в користь ПП ФІРМА «АМН ТРАНС» 14407,50 грн. сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 382, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства фірма "АМН ТРАНС" задовольнити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року скасувати та постановити нове, яким у позові ОСОБА_1 до Приватного підприємства фірма "АМН ТРАНС", третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМИСЛОВА ГРУПА ПРАЙМ" про стягнення боргу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватного підприємства фірма "АМН ТРАНС" (46008, м. Тернопіль, вул. Гайова, 44, ) 14407 (чотирнадцять тисяч чотириста сім) грн. 50 (п`ятдесят) коп. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 31 травня 2019 року.

Головуючий: Ткач З.Є.

Судді: Міщій О.Я.

Шевчук Г.М.