Справа №464/263/15-ц
пр № 6/464/6/19
У Х В А Л А

20 лютого 2019 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої - судді Бойко О.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

за участю:

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву відповідача ОСОБА_5 про відстрочення виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в :

07.12.2018 року ОСОБА_5Ф подав до суду заяву про відстрочку виконання постанови Верховного Суду по справі № 464/263/15 від 03.10.2018 року на один рік до 03.10.2019 року. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що він є людною похилого віку, пенсіонером, та хворіє на низку захворювань, а тому наявне у нього тяжке захворювання та примусове виселення може негативно відобразитися на його тяжкому стані здоров'я. Додатково покликається на те, що у провадженні Сихівського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа № 464/7814/17 за його позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та договору дарування квартири АДРЕСА_1, з якої його хочуть виселити. Стверджує, що у разі задоволення його позовних вимог він набуде права власності в цілому або на Ѕ на спірну квартиру. Відтак вважає, що вказані обставини є такими, що істотно ускладнюють виконання судового рішення та відстрочка його виконання не завдасть шкоди стягувачу, оскільки такий забезпечений житлом.

ОСОБА_3 подано до суду заперечення на заяву про відстрочку виконання судового рішення в якій остання вказує, що покликання ОСОБА_5Ф, на його стан здоров'я є неналежним, з огляду на ту обставину, що заявник перебуває на диспансерному спостережені у сімейного лікаря та кардіолога КНП «Дрогобицької міської поліклініки», тому останньому недоцільно їздити зі Львова в Дрогобич задля диспансерного спостереження. Вказує, що розгляд Сихівським районним судом м. Львова справи № 464/7814/17 за його позовом до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та договору дарування квартири АДРЕСА_1 не відноситься до обставин в розумінні ст. 435 ЦПК України, оскільки таке можливе, лише у виключних випадках. Простить у задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини справи.

Судом встановлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 02.11.2016р. по справі № 464/263/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3В про визнання недійним правочинів, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про виселення, яке постановою Верховного Суду від 03.10.2018 року залишено бе змін, у задоволенні первісного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3 відмовлено, а зустрічний позов задоволено виселено ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_2.

В подальшому видано виконавчий лист № 464/263/15-ц від 21.11.2018, та державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області 27.11.2018р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57798693.

При вирішенні поданої заяви суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обовязковим до виконання.

Відповдіно до ч. 1 ст 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення Сихівського районного суд Львова 02.11.2016р. по справі № 464/263/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3В про визнання недійним правочинів, визнання права власності та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про виселення вступило в закону силу, а відтак повинно бути виконане.

Положеннями ч. 1 ст. 435 ЦПК України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Поряд з цим згідно ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 7 вказаної статті передбачено, що про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

У абз. 1 п. 10 Постанови пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 N 14, роз'ясненно, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК ( 1503-06 ) і ст. 121 ГПК ( 1798-12 ) їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З огляду на доводи заявника, а саме на відомості які містяться в висновку лікаря-спеціаліста від 06.12.2018р. № 935, яким рекомендовано постійне динамічне спостереження, медикаментозне лікування, дієта, уникання психоемоційних та фізичних навантажень, суд доходить висновку, що така обставина не є такою, що носить винятковий характеру, яка ускладнює виконання рішення Сихівського районного суд Львова 02.11.2016р. по справі № 464/263/15-ц, так як виконання чи невиконання зазначених вище рекомендацій лікаря не перебуває у прямій чи опосередкованій залежності, щодо виконання рішення про виселення квартири АДРЕСА_2.

Суд також критично оцінює доводи заявника, щодо наявності судового спору, а саме справи № 464/7814/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання недійсним заповіту та договору дарування квартири АДРЕСА_1. Наявність такого спору не є перешкодою до виконання рішення Сихівського районного суд Львова 02.11.2016р. по справі № 464/263/15-ц, що ступило в законну силу та підлягає обов'язковому виконанню, оскільки у справах позовного провадження розгляд позову завершується прийняттям судового рішення по суті позовних вимог, а наявність виключно поданого позову не є самостійною підставою до його задоволення.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що заява є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви відповідача ОСОБА_5 про відстрочення виконання рішення суду - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 15 днів з часу складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26.02.2019 року.

Головуюча :