04.06.2019 227/2800/18
04 червня 2019 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: Мацишин Л.С.,
секретаря судового засідання: Харькової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Білозерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно,
У травні 2019 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 227/2800/18 за позовом ОСОБА_1 до Білозерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, в якій вона просила в резолютивній частині рішення вказати рік випуску автомобіля (2010 рік) та його ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
13 травня 2019 року судом ухвалено рішення, яким заявлені позивачем вимоги задоволено, вирішено визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок з надвірними побудовами та господарськими спорудами, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та на автомобіль ВАЗ 211140 державний номер НОМЕР_2 .
Статтею 265 ЦПК України визначено вимоги щодо змісту рішення суду, згідно п. 1 ч.5 якої, у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог.
За змістом п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач просила визнати право власності в порядку спадкування за законом, крім іншого, на автомобіль ВАЗ 211140 державний номер НОМЕР_2 після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .
Як вбачається з мотивувальної частини рішення, у якості доказу судом досліджувалося свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , відповідно до якого судом встановлено, що ОСОБА_3 був власником транспортного засобу ВАЗ НОМЕР_4 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2010 року випуску. (а.с.15)
Пунктом 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМУ від 07 вересня 1998 р. №1388, передбачено вимоги до документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та мають бути оформлені в установленому порядку, а саме: копія рішення суду має бути засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не зазначив року випуску та ідентифікаційного номеру шасі (кузова, рами).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати.
Враховуючи те, що судом при ухваленні рішення, а саме визнаючи право власності в порядку спадкування на автомобіль, в резолютивній частині рішення не вказав важливих ідентифікуючих ознак автомобіля, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення.
У зв`язку з викладеним, керуючись ст. ст. 265, 270, 353-354 ЦПК України, суд
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 227/2800/18 за позовною заявою ОСОБА_1 до Білозерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно.
Доповнити абзац другий резолютивної частини рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 13 травня 2019 року словами наступного змісту: «2010 року випуску, ідентифікаційний номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 ».
Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.
У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подано апеляційної скарги, або якщо додаткове рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Л.С. Мацишин