Дата документу 22.05.2019 Справа № 336/7885/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/7885/18 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/1997/19 Дмитрюк О.В.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Полякова О.З.

Крилової О.В.

За участю секретаря: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, посилаючись на те, що з 2000 року по 2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем по справі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 жовтня 2001 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

Рішенням Шевченківського районного сулу м. Запоріжжя від 23.05.2003 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до повноліття дитини.

Акцентує, що зазначене судове рішення належним чином відповідачем не виконувалось. Станом на 17.11.2018 року загальна сума заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом становить 35 713,07 грн.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 їх сину ОСОБА_3 виповнилось 18 років.

Вказує, що їх син ОСОБА_3 є студентом 2-го курсу денного відділення ДНЗ «Запорізьке ВПУМ». Термін навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року.

Син мешкає разом з нею та знаходиться повністю на її утриманні.

Відповідач має можливість та зобов`язаний фінансово утримувати їх спільного повнолітнього сина, оскільки син навчається на денній формі навчання, що фактично унеможливлює його працевлаштування та він потребує фінансової підтримки.

Окрім того, звертає увагу, що син потребує додаткових витрат пов`язаних зі станом здоров`я, в дитини діагностовано сколіоз та плоскостопість. Дитині необхідно відвідувати басейн та масаж.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позову до суду та до закінчення дитиною навчання 30.06.2021 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.12.2018 р. на період навчання до 30.06.2021 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 704,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми за один місяць.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що про розгляд справи повідомлений не був. Судом не враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Позивачем не надано доказів підтвердження, що син несе будь-які витрати, пов`язані з навчанням та/або лікуванням, та потребує матеріальної допомоги у заявленому розмірі. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з`явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 2000 року до 16 жовтня 2001 року, від якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народився син - ОСОБА_3 . Дитина проживає з матір`ю та навчається на 2 курсі денного відділення ДНЗ «Запорізьке ВПУМ». Відповідач працевлаштований та отримує постійний дохід.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено належними та допустимими доказами право на стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги, які полягають у посиланні скаржника на невисоку заробітну платню, перебування на його утриманні ще трьох неповнолітніх дітей та матері похилого віку, колегія суддів не бере до уваги, оскільки утримання дітей є обов`язком батьків, як тих, які проживають разом з батьками, так і тих, хто проживає окремо. Разом з тим, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх доходів не створить непомірного фінансового навантаження на бюджет відповідача.

Окрім того, відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Отже ОСОБА_1 самостійно, на власний розсуд обрав професію та погодився на заробітну плату певного розміру, а отже вважає її достатньої задля забезпечення себе та своїх дітей.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2019 року по цій справі залишити без змін.

Дата складання повної постанови 27 травня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: О.З. Поляков

О.В. Крилова