Справа № 171/2447/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чумак Т.А. за участю секретаря Жандарук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Апостолівської міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності за набувальною давністю,

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що приблизно в 2004 році їй стало відомо про занедбане приміщення магазину, розташоване в АДРЕСА_1 області АДРЕСА_2 . З метою зберігання будівлі з 2004 року вона відкрито та безперервно почала використовувати нежитлове приміщення колишнього продовольчого магазину за його цільовим призначенням. Вона здійснила поточний та капітальний ремонт приміщення, сплачує комунальні послуги. Вказана будівля належала ліквідованому підприємству КП «Жовте». Вказаний об`єкт нерухомості знаходиться в задовільному стані, придатний до експлуатації, відповідає вимогам надійності та безпечної експлуатації та чинним будівельним нормам та правилам.

19.01.2006 року КП «Жовте» було ліквідоване, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру юридичних осіб. Правонаступники вказаного підприємства відсутні, жодних претензій від будь кого щодо належності або права третіх осіб на вказане приміщення до неї не надходило. З 28.12.2004 року вона добросовісно, відкрито та безперервно володіє вищевказаним приміщенням нежитлової будівлі, вважає, що на підставі ст.344 ЦК України набула право власності на вищевказане майно в порядку набувальної давності. Просить позовні вимоги задовольнити та визнати за нею право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю магазину, розташовану по АДРЕСА_2 .

Позивач та її представник адвокат Романченко В.В. в судове засідання не з`явилися, подали заяву про підтримання позову та розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у встановлений судом строк відзив на позов відповідачем надано не було. Ухвалою Апостолівського районного суду від 18.04.2019 року відповідача зобов`язано надати відзив на позов ОСОБА_1

10.05.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач вважає позовні вимоги законним та обґрунтованими, просить провести судовий розгляд справи без участі представника.

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, доходить висновку про задоволення позову з наступних підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію договору купівлі-продажу від 28 грудня 2004 року, зі змісту якого вбачається, що начальник КП «Жовте» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склали договір купівлі-продажу, відповідно до якого продавець продає нежитлове приміщення (колишнього продовольчого магазину) по АДРЕСА_2 , а покупець викупляє приміщення для своїх потреб; продавець продає приміщення в частково розібраному стані, сума покупки складає 6000 грн. Вказаний договір складено у простій письмовій формі.

Копією квитанції № 193 до прибуткового касового ордера № 193 підтверджується факт прийняття 28.12.2004 року КП «Жовте» від ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6000 грн.

Згідно інформації МЮУ про юридичну особу від 22.11.2018 року колективне підприємство «Жовте», що знаходиться в с. Жовте Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстровано 02.11.2005 року; державна реєстрація про припинення вказаної юридичної особи здійснена 19.01.2006 року.

Згідно технічного паспорту, виготовленого 06.01.2012 року, за адресою: АДРЕСА_2 , знаходиться будинок магазину продовольчих товарів, загальною площею 159,4 кв.м.

Відповідно рішення реєстратора КП Апостолівське БТІ про відмову в реєстрації від 25.01.2012 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації на будинок магазину продовольчих товарів за адресою: АДРЕСА_3 Жовте, АДРЕСА_2 , 6 АДРЕСА_4 , Дніпропетровської області, у зв`язку з тим, що документи не відповідають вимогам, установленим Положенням, і не дають змоги установити відповідність заявлених прав.

Згідно висновку державної санітарно епідеміологічної експертизи від 10.02.2011 року, заявником якої є ОСОБА_1 , продовольчий магазин підприємця ОСОБА_1 по АДРЕСА_5 Лікарняній, 6 АДРЕСА_4 , в с АДРЕСА_1 відповідає вимогам діючого санітарного законодавства України і експлуатація його може бути погоджена (затверджена).

Ринкова вартість вказаного будинку магазину продовольчих товарів згідно Звіту про незалежну оцінку ринкової вартості станом на 11.07.2018 року складає 96118 грн. У вказаному звіті зазначено, що власником зазначеного майна є ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2004 року, видавник: начальник КП «Жовте» Чоха В.В.

Ухвалою Апостолівськогого районного суду від 05.02.2019 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 витребувано у відповідача інформацію про реєстрацію права власності на будівлю вищевказаного продовольчого магазину.

Згідно відповіді виконкому Апостолівської міської ради від 12.02.2019 року у вказаному виконачому комітеті відсутня будь-яка інформація із зазначеного питання та рекомендовано звернутися до КП «Апостолівське БТІ».

Згідно довідки КП «Апостолівське БТІ» від 01.03.2019 року будинок магазину продовольчих товарів, загальною площею 159,4 кв.м., інвентаризаційною вартістю 114511 грн., за адресою : АДРЕСА_2 , користувачем якого є ОСОБА_1 , станом на 01.01.2013 року не зареєстрований в КП «Апостолівське БТІ», реєстраційний запис відсутній.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

4Ст.3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.ст.16, 328 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як роз`яснено у п.п.9,11,13,14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч. 3 ст. 344 ЦК України). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст.344 ЦК України).

Враховуючи положення ст.ст.335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (ст.214 ЦПК України).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч.4 ст.344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини та положення ЦК України, що регламентують підстави та порядок набуття права власності за набувальною давністю, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на вищевказаний будинок магазину продовольчих товарів підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що спірний будинок магазину продовольчих товарів не має власника, скільки відсутня державна реєстрація вказаного об`єкту нерухомості, крім того, з 28.12.2004 року, тобто з часу володіння вказаним об`єктом нерухомості позивачем, жодна особа (юридична чи фізична) не пред`являла своїх вимог щодо права власності на вказане майно та щодо незаконності володіння та користування вказаним майном позивачем. Також судом встановлено, що позивач відкрито та безперервно володіє спірним об`єктом нерухомості з 28.12.2004 року, тобто на протязі більше 10 років, та вважала, що вона добросовісно заволоділа вказаним майном на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з КП «Жовте», у володінні та користуванні якого перебувало вказане майно, оскільки про відсутність реєстрації права власності за КП «Жовте» позивачу стало відомо 25.01.2012 року.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та визнання права власності за позивачем в порядку набувальної давності на будинок магазину продовольчих товарів, що розташований в АДРЕСА_2 , загальною площею 159,4 кв.м.

Керуючись ст.ст.10-13,81,259,263,265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності за набувальною давністю на будинок магазину продовольчих товарів, що розташований по АДРЕСА_2 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.А.Чумак