Справа № 159/789/19
Провадження № 2/159/551/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Лесика В.О.,

за участі секретаря Шокот С.Т.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання відповідача у справі, ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступні обставини: на праві особистої приватної власності належить їй квартира АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровано місце проживання її сина ОСОБА_2. Відповідач не проживає за зареєстрованим місцем проживання. З 2006 року проживає на території Республіки Італії і інтересу до квартири не проявляє, витрат, повязаних з оплатою комунальних послуг чи з обслуговуванням квартири не несе. З огляду на те, що відповідач у вказаній квартирі з 2006 року не проживає за місцем реєстрації, а реєстрація його призводить до порушення позивачевих майнових та немайнових прав, як власника житла, а відтак вона прохає суд ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право користування належним їй житлом.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не зявилися, подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують і прохають задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в підготовче судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними у справи доказами, а також не заперечує проти задоволення позову.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки визнання позову відповідачами не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Згідно ст. 319, 383 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання членів своєї сімї, інших осіб.

Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно доводиться та обставина, що Волинським обласним бюро технічної інвентаризації від 17.03.2004 року за ОСОБА_1 на підставі договору міни будинку на праві приватної власності зареєстровано квартиру ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ході судового розгляду встановлено, що за згоди власника житла, позивача ОСОБА_4, було здійснено реєстрацію місця проживання відповідача за адресою розташування, належного позивачеві на праві приватної власності квартири.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла чи законом.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідач понад десять років не проживає за місцем реєстрації, тобто у квартирі АДРЕСА_2, не приймає участі у витратах, повязаних з оплатою комунальних послуг, витратах повязаних з обслуговуванням житла. Відповідно реєстрація відповідача у квартирі, належній позивачеві призводить до порушення майнових та немайнових прав позивача, як власника житла.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 206, 247, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. 317, 319,405 ЦК України, ст.ст. 72, 150 Житлового кодексу України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 64 в будинку № 1 по вул.Смірнова в м. Ковелі Волинської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено 04 березня 2019 року.

Головуючий В.О.Лесик