ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7916/19 Справа № 191/1415/19 Суддя у 1-й інстанції - Кухар Д. О. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства "Марійське" на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року про забезпечення позову по справі за позовом селянського (фермерського) господарства "Надія" до ОСОБА_1 , приватного підприємства "Марійське" про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2019 року селянського (фермерського) господарства "Надія" звернулись до суду із позовом до ОСОБА_1 , приватного підприємства "Марійське" про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки.

У червні представник СФГ «Надія» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.05.2019 року було відкрито загальне позовне провадження по справі №191/1415/19 за позовною заявою Селянського (фермерського) господарства «НАДІЯ» до ОСОБА_1 про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах. Водночас подано позовну заяву (уточнюючу), яка за своїм змістом відповідає заяві про збільшення позовних вимог, що стосуються доповнення первісного позову вимогою про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Марійське», а тому просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПП "Марійське" вчиняти будь-які дії, пов`язані з користуванням спірною земельною ділянкою, заборонивши обробіток землі, внесення добрив чи засобів захисту рослин, посів чи висадка сільськогосподарських культур та будь-які інші дії (роботи чи заходи), пов`язані з доступом до вказаної земельної ділянки чи її використанням у будь-який спосіб. .

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року заяву Селянське ( фермерського ) господарства «Надія» про забезпечення позову задоволено та постановлено вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Приватному підприємству «Марівське», вчиняти будь-які дії, пов`язані з користуванням земельною ділянкою з кадастровим номером : 01 : 003 :0136 , площею 6,63 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ - 01.01), яка знаходиться на адміністративній території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, як то обробіток землі, внесення добрив чи засобів захисту рослин, посів чи висадка сільськогосподарських культур та будь-які інші дії (роботи чи заходи), пов`язані з доступом до вказаної земельної ділянки чи її використанням у будь-який спосіб.

Ухвала суду мотивована тим, що існує можливість, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доцільність пред`явленої заяви, а тому вважає, що заява С (Ф ) Г «Надія» про забезпечення позову підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі ПП "Марійське" просять ухвалу суду скасувати та відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову , посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що забезпечення судом позову призведе до збитків ОСОБА_1 внаслідок погіршення стану земельної ділянки, а також призведе до збитків ПП "Марівське" через вимушене невиконання ними землеохоронних умов договору оренди землі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доцільність пред`явленої заяви.

З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися. Виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, наведеними в п. 4 постанови №9 від 22 грудня 2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції у повному обсязі не пересвідчився в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, не з`ясував обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просив застосувати позивач, позовним вимогам. При цьому, врахувавши інтереси лише позивача, суд першої інстанції залишив поза увагою, що даний вид забезпечення позбавляє можливості користування майном, обмеження можливості господарюючого суб`єкта у його господарській діяльності, що може призвести до незворотних наслідків, чим порушив конституційні права відповідачів.

Судом першої інстанції залишено поза увагою, що заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, а також не звернуто увагу на Мараторій з продажу землі, тобто на заборону відчуження землі сільськогосподарського призначення.

Крім того, при задоволенні заяви про забезпечення, суд першої інстанції не врахував, що таке забезпечення впливає на господарську діяльність відповідача, та може призвести до настання незворотних наслідків.

Враховуючи викладене колегія суддів вважає, що заява про забезпечення позову є необгрунтованою, а тому в її задоволенні необхідно відмовити.

За таких обставин оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Марійське" - задовольнити.

Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2019 року про забезпечення позову - скасувати.

В задоволенні заяви селянського (фермерського) господарства "Надія" про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко