ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2934/19 Справа № 199/1790/16 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря - Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення майна з акту опису й арешту майна, та звільнення його з-під арешту,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення майна з акта опису та арешту майна, звільнення його з-під арешту. В обґрунтування позову посилалась на те, що 09 червня 2011 року між нею та ОСОБА_2 укладено та нотаріально посвідчено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_2 безоплатно передала у власність ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 . 14 березня 2013 року у справі № 2/199/114/13 за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення боргу Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська ухвалив рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за попереднім договором купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_2 грошові кошти з урахуванням індексу інфляції у розмірі 94 500 грн 00 коп., 18 % річних - 37 800 грн 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 700 грн 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн 00 коп., витрати , пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 2 812 грн 80 коп., а всього - 135 932 грн 80 коп. На підставі зазначеного судового рішення 12 вересня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 2/199/114/13. Постановою старшого державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 22 листопада 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/199/114/13, виданого 12 вересня 2013 року. 06 серпня 2015 року державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області склав акт опису й арешту майна № 40853888, відповідно до якого описано та накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 .Позивач зазначає, що на підставі договору дарування, укладеного 09 червня 2011 року є власником домоволодіння АДРЕСА_1 , а включення зазначеного домоволодіння до акта опису та арешту майна боржника і накладення на нього арешту обмежує її права як власника нерухомого майна, у зв`язку із чим просила задовольнити позов (а.с. 4-5).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення майна з акту опису й арешту майна, та звільнення його з-під арешту, - відмовлено (а.с. 65-66).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення її позовних вимог (а.с. 70-71).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що 14 березня 2013 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, яким вимоги позивачів задоволені частково, та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за попереднім договором купівлі-продажу домоволодіння АДРЕСА_2 грошові кошти з урахуванням індексу інфляції в розмірі 94500 грн., 18% річних згідно з умовами договору про повернення завдатку в розмірі 37 800 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 2812 грн. 80 коп., а всього 135 932 грн. 80 коп.

Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції Загребельською Д.С. 22 листопада 2013 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №40853888, а 06 серпня 2015 року державним виконавцем цього ж відділу було складено акт опису й арешту майна, згідно з яким було описано та накладено арешт на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на праві власності належить ОСОБА_2 ..

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Проте, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 , докази того, що позивач є власником зазначеного нерухомого майна, відсутні.

З даним висновком суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Так, ч. 4 ст. 41 Конституції України і ст. 32 ЦК України визначено непорушність права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV «Про виконавче провадження» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України «Про виконавче провадження»), особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ст.ст. 717, 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 1 ст. 722 ЦК України визначено, що право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Це правило застосовується у сукупності із загальними нормами ЦК України щодо моменту набуття права власності за договором.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначала, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, укладеного 10 червня 2011 року.

Пунктом 13 договору дарування від 10 червня 2011 року встановлено, що право власності на відчужене домоволодіння у обдаровуваної виникає з моменту прийняття нею дарунка. Обдаровувана свідчить, що вона дарунок приймає. Прийняттям дарунка вважатиметься одержання оригінального приміщення цього договору після нотаріального посвідчення.

Відчуження нерухомого майна є підставою припинення права власності на нього (п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України).

Системний аналіз ст.ст. 346 717, 719, 722 ЦК України і положень договору дарування, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дають підстави для висновку про те, що право власності на подароване нерухоме майно перейшло до обаровуваного в момент прийняття дарунку, під яким розумілося отримання примірника нотаріально посвідченого договору дарування. Після укладення договору дарування право власності у ОСОБА_2 на домоволодіння АДРЕСА_1 припинено.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, за відсутності державної реєстрації прав на нерухоме майно, які виникають на підставі нотаріально посвідченого договору дарування, обдарована особа набуває право власності на дарунок відповідно до ч. 1 ст. 722 ЦК України та умов договору дарування, однак обмежений у праві розпорядження цим нерухомим майном до моменту реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції неправильно визначив характер спірних правовідносин, неправильно застосував норми права, не звернув увагу на те, що право власності за договором дарування переходить до обдаровуваного з моменту отримання ним дарунка та дійшов помилкового висновку про те, що право власності на об`єкт дарування у позивача не виникло, оскільки таке право не було зареєстровано у встановленому законом порядку, а тому відсутні правові підстави для виключення спірного домоволодіння з акта опису та арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення у справі - скасуванню, відповідно до ст. 376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення майна з акту опису й арешту майна, та звільнення його з-під арешту.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн. (а.с. 3), за подання апеляційної скарги позивачем сплачено 606,32 грн. (а.с. 69), за подання касаційної скарги - 661,44 грн. (а.с. 96).

Тобто, загалом ОСОБА_1 понесено судових витрат на загальну суму 1 818,96 грн., які в силу ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по 909,48 грн. з кожної на користь ОСОБА_1

Керуючись ст. ст. 259, 268, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2016 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про виключення майна з акту опису й арешту майна, та звільнення його з-під арешту - задовольнити.

Виключити з акту опису та арешту майна № 40853888 від 06 серпня 2015 року та звільнити з-під арешту домоволодіння АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 909,48 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 909,48 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: