УХВАЛА

07 червня 2019 року

м. Київ

справа № 496/513/16-ц

провадження № 61-10802ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», третя особа - філія «Інфоксводоканал» товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся з указаним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» (далі - ТОВ «Інфокс»), третя особа - філія «Інфоксводоканал» ТОВ «Інфокс». У якому просив:

- зобов`язати ТОВ «Інфокс» за власний рахунок провести періодичну повірку (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобу вимірювальної техніки холодної води у житловому будинку АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ТОВ «Інфокс» поновити постачання холодної води у вищезазначеному житловому будинку, шляхом з`єднання труби з основним водогоном, методом проведення газозварювальних робіт.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року, позов задоволено.

Зобов`язано ТОВ «Інфокс» здійснити періодичну повірку приладів обліку водопостачання (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) у житловому будинку АДРЕСА_1 , за власний рахунок.

Зобов`язано ТОВ «Інфокс» поновити постачання холодної води у вказаному житловому будинку, шляхом з`єднання труби з основним водогоном, методом проведення газозварювальних робіт.

У червні 2019 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ТОВ «Інфокс» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_1 до ТОВ «Інфокс» є зобов`язання ТОВ «Інфокс» за власний рахунок провести періодичну повірку (в тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобу вимірювальної техніки холодної води у житловому будинку АДРЕСА_1 ; поновлення постачання холодної води у вищезазначеному житловому будинку, шляхом з`єднання труби з основним водогоном, методом проведення газозварювальних робіт.

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Інфокс» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 06 листопада 2017 року та постанову Одеського апеляційного суду від 16 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», третя особа - філія «Інфоксводоканал» товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс», про захист прав споживачів відмовити.

Суддя В. С. Жданова