Справа № 296/1455/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Галасюка Р.А.,

секретаря Могилевець В.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом адвоката Ткачука Володимира Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, і стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

15.02.2018 року адвокат Ткачук В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, і стягнення моральної шкоди, який в подальшому уточнив та просив стягнути з відповідача на його користь 63877,28 грн. збитків завданих автомобілю, 1400 грн. за складання висновку, 5000 грн. витрат на правову допомогу, 2114,40 сплаченого судового збору та 16000 грн. моральної шкоди.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 24 вересня о 15 год. 15 хв. в м. Житомирі на перехресті вул. К. Острозьких та вул. Героїв Крут, керуючи автомобілем Dewoo Matiz д.н. НОМЕР_1 по вул. К. Острозьких, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Героїв Круг, не виконавши при цьому вимоги правил дорожнього руху, не надав перевагу в русі автомобілю Ореl Vесtга д.н. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль Ореl Vесtга д.н. НОМЕР_2 належить ОСОБА_1 (позивачу) на підставі приватної власності, однак під час ДТП, користувався автомобілем син позивача ОСОБА_4 .

Автомобіль Dewoo Matiz д.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_3 , однак під час ДТП, користувався автомобілем ОСОБА_2 .

Згідно постанови Корольовського районного суду м.Житомира від 01.11.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та обрано йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідач керуючи транспортним засобом та, будучи учасником ДТП, не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується постановою № 238768.

Внаслідок зіткнення автомобіль Ореl Vесtга д.н. НОМЕР_2 отримав ряд механічних ушкоджень, згідно з висновком експертного авто-товарознавчого дослідження № 59 від 19.10.2017 р., сума збитку, завданого автомобілю, що належить ОСОБА_1 , становить 63877 грн. 28 коп. За складання висновку сплачено 1400 грн.

04.06.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву до суду про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі (а.с. 110).

Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача надав заяву до суду про розгляд справи у його відсутність, позові вимоги визнав частково, поклався на пояснення у відзиві (а.с. 36-38).

Дослідивши матеріали позовної заяви, приймаючи до уваги надані сторонами докази, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 24 вересня о 15 год. 15 хв. відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем керуючи автомобілем Dewoo Matiz д.н. НОМЕР_1 по вул. К. Острозьких на перехресті вул. К. Острозьких та вул. Героїв Крут в м. Житомирі, при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Героїв Круг, не виконавши при цьому вимоги правил дорожнього руху, не надав перевагу в русі автомобілю Ореl Vесtга д.н. НОМЕР_2 , що рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення.

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказані положення закріплюються в п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01 березня 2013, з якого вбачається, що особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно частини першої статті 1187 ЦК, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено в ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд, вирішуючи питання про дійсний розмір шкоди, завданої позивачеві в наслідок ДТП, приймає до уваги висновок № 59 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом Кудинським Володимиром Степановичем 19.10.2017 року, вказаним висновком матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Ореl Vесtга д.н. НОМЕР_2 в розмірі 63877,28 грн. (а.с 13-16), оплата експертних послуг склала 1400,00 грн. (а.с. 21).

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 поніс витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 5000,00 грн. (а.с. 39). Так, для захисту своїх прав позивач уклав договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом від 05.01.2018 р. В свою чергу адвокатом було надно правничу допомогу належним чином. Підтвердженням оплати правової допомоги є договір, квитанція від 05.01.2018 р.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Отже, вартість правничої допомоги підлягає стягненню з відповідача.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди, суд враховує роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди, повязаної з фактом падіння від руху автомобіля, яким керував відповідач, при цьому порушила п. 16.11 ПДР України, адже при виїзді еа нерегульоване перехрестя проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою, не зупинився та не надав перевагу в русі автомобілю, що рухався по головній дорозі, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення.

З урахуванням перелічених факторів, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди в розмірі 16 000,00 гривень є значно завищеним. Суд враховує обставини по справі, та вважає, що з виниклим ДТП позивачу були спричинені моральні страждання, позивач був змушений витрачати час на вирішення питання оцінки завданої шкоди та оформлення відповідних документів, позбавлений можливості користуватися власним автомобілем, автомобіль відновленню не підлягає, що створює певні незручності, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм.

Тому суд приходить до висновку, що за вказаних обставин, відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 гривень є достатнім та обґрунтованим.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 91, 141, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов адвоката Ткачука Володимира Васильовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, і стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 :

- матеріальні збитки в розмірі 63877 (шістдесят три тисячі вісімсот сімдесят сім) грн. 28 коп.;

- 1400 (одна тисяча чотириста) грн. 00 коп. за складання експертного висновку № 59 від 19.10.2017 р.;

- 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрати на правову допомогу;

- 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. завданої моральної шкоди, а всього: 75277 (сімдесят п`ять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Cуддя Р. А. Галасюк