Постанова

Іменем України

02 жовтня 2019 року

м. Київ

справа № 755/11237/18

провадження № 61-8013св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мореплавне»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» на постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року у складі колегії суддів: Болотова Є. В., Лапчевської О. Ф., Музичко С. Г.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» (далі - ТОВ «Мореплавне») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Рубін Інвест» (далі - ТОВ «Рубін Інвест»), Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Атекс» (далі - ТОВ «Будівельна компанія «Атекс»), про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів про право власності на приміщення громадського значення.

Позовна заява мотивована тим, що 20 березня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Мореплавне» укладені договори купівлі-продажу приміщень № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, вбудованих в житловий будинок в літері «А» за адресою: АДРЕСА_1 .

Про перехід права власності на приміщення до позивача нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З. А. було здійснено відповідні записи №№ 34353982, 34354229, 34354421, 34354632, 34354737, 34354847 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

У липні 2018 року позивач з`ясував, що з незалежних від нього причин ці приміщення вибули з його володіння поза його волею, та з 23 березня 2018 року право власності на приміщення перереєстроване на ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23 березня 2018 року з ТОВ «БК «Атекс».

Позивач зазначає, що вибуття спірного нерухомого майна з його власності стало можливим в результаті існування підробленої довіреності від 15 серпня 2016 року на представництво інтересів одного з попередніх власників спірних приміщень, а саме: ОСОБА_2 , яку насправді він ніколи не підписував та видання якої заперечує.

Реєстрація права власності на спірні приміщення за ОСОБА_1 порушує права позивача як законного власника на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відтак приміщення №№ НОМЕР_6, НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1 підлягають витребуванню з незаконного володіння ОСОБА_1 та поверненню до власника, яким є позивач, незалежно від добросовісності ОСОБА_1 , з підстав пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України.

На підставі вищевикладеного ТОВ «Мореплавне» просило витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 138,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) шляхом визнання права власності на ці приміщення за ТОВ «Мореплавне»; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1 ; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) за ОСОБА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 20 грудня 2018 року позов ТОВ «Мореплавне» задоволено.

Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 138,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00); приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) шляхом визнання права власності на ці приміщення за ТОВ «Мореплавне».

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності на приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 138,7 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 182,3 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 312,2 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 361,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_4 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 896,9 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00) за ОСОБА_1

Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності приміщення громадського призначення, вбудоване в житловий будинок в літері «А», загальною площею 365,4 кв. м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_6 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00) за ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що вибуття нерухомого майна з незаконного володіння відповідача стало можливим у зв`язку з тим, що відбулось підроблення підпису ОСОБА_2 на довіреності від 15 серпня 2016 року, яка стала підставою для прийняття від його імені рішення про внесення спірних приміщень до статутного капіталу новоствореного ТОВ «Рубін Інвест», яке в подальшому невідкладно відчужило вказані приміщення іншій юридичні особі - ТОВ БК «Атекс».

Укладення договору купівлі-продажу від 23 березня 2018 року, де ТОВ БК «Атекс» діяло як продавець, а ОСОБА_1 - як покупець, не відповідає внутрішній волі позивача та не є результатом його вільного волевиявлення в розумінні статті 203 ЦК України, оскільки жодних вольових дій щодо відчуження спірних приміщень на користь відповідача ні позивач, як діючий власник майна, ні ОСОБА_2 не здійснювали, а тому згідно зі статтею 388 ЦК України, наявні правові підстави для витребування спірних приміщень з незаконного володіння відповідача та повернення їх до власника - позивача.

При цьому, місцевим судом зазначено, що видалення запису з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на спірні приміщення не позбавляє позивача права володіння майном, що передбачене статтею 398 ЦК України та не позбавляє права на захист такого права у порядку, що передбачений статтею 396 ЦК України, в тому числі шляхом визнання права власності на це майно та витребування його з чужого незаконного володіння іншою особою (пункт 2 частина перша статті 399 ЦК України).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано.

Ухвалено нове рішення у справі.

У задоволенні позову ТОВ «Мореплавне» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ТОВ «Рубін Інвест», ТОВ «Будівельна компанія «Атекс», про витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів про право власності на приміщення громадського значення відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Київського апеляційного суду від 20 лютого 2019 року.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що наказом Міністерства юстиції України від 06 червня 2017 року № 1809/5 скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Мореплавне» на спірні нежитлові приміщення.

Таким чином, оскільки лише власник майна може ставити питання про його витребування на підставі статей 387, 388 ЦК України, а у позивача ТОВ «Мореплавне» відсутня державна реєстрація права власності та інше підтвердження наявності права власності на спірне майно, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У квітні 2019 року ТОВ «Мореплавне» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення місцевого суду.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що позивач правомірно набув у власність спірні приміщення 20 березня 2017 року на підставі договорів купівлі-продажу і незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Суд апеляційної інстанції, на думку заявника, помилково зробив висновок про відсутність у позивача права звертатись в порядку статей 387, 388 ЦК України за захистом свого порушеного речового права на нерухоме майно (права власності).

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

15 липня 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2019 року вказану справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд встановив, що 15 грудня 2015 року між ТОВ «Кліко Компані» та ОСОБА_2 укладено договори купівлі-продажу приміщень № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, вбудованих в житловий будинок в літері «А» в будинку АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мелеховою Л. Г.

На підставі вказаних договорів купівлі-продажу нежитлових приміщень за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на приміщення, відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 грудня 2015 року, індексні номери 49948586, 49948685, 49949206, 49949288, 49949367, 49949447.

Згідно із протоколом загальних зборів засновників ТОВ «Рубін Інвест» від 18 серпня 2016 року на зборах було прийнято рішення про, зокрема: створення ТОВ «Рубін Інвест»; утворення Статутного капіталу товариства за рахунок наступного майна, що складає 100 % статутного капіталу товариства на момент його державної реєстрації: майно учасника ОСОБА_2 - приміщення №№ НОМЕР_6, НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, що розташовані за адресою : АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 18 серпня 2016 року, ОСОБА_2 , від імені якого на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 15 серпня 2016 року діяв ОСОБА_4 (громадянин Республіки Молдова), передав ТОВ «Рубін-Інвест» в якості внеску до статутного капіталу останнього приміщення №№ НОМЕР_6, НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1, що належали ОСОБА_2 на праві власності.

31 серпня 2016 року між ТОВ «Рубін Інвест» та ТОВ «БК «Атекс» укладено договір про припинення зобов`язання переданням відступного.

У договорі про припинення зобов`язання переданням відступного вказано, що ТОВ «БК «Атекс» (кредитор) згоден на передачу йому ТОВ «Рубін Інвест» (боржник) нерухомого майна, яким є спірні приміщення №№ НОМЕР_6, НОМЕР_5, НОМЕР_4, НОМЕР_3, НОМЕР_2, НОМЕР_1 (пункт 1.1. договору).

27 грудня 2016 року між представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладені договори купівлі-продажу приміщень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, вбудованих в житловий будинок в літері «А» розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В. І.

20 березня 2017 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Мореплавне» укладені договори купівлі-продажу приміщень № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, вбудованих в житловий будинок в літері «А» розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З. А.

Право власності на приміщення перейшло до ТОВ «Мореплавне», про що нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З. А. було здійснено відповідні записи №№ 34353982, 34354229, 34354421, 34354632, 34354737, 34354847 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

06 червня 2017 року Наказом № 1809/5 Міністерства юстиції України задоволено скаргу ліквідатора ТОВ «БК «Атекс», скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26 грудня 2016 року №№ 33187677, 33187957, 33187231, 33187455, 33186601, 33186969, 33185679, 33186184, 33184596, 33185218, 33188339, 33188490, 333177916, 33179314, прийняті приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Мазуренком С. В.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 27 грудня 2016 року №№ 33224396, 33224340, 33224471, 33224523, 33224615, 33224572, 33224683, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовим В. І.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 лютого 2017 року № 33659233, прийняте приватним нотаріусом Єгоровою М. Є.; скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 березня 2017 року №№ 34353982, 34355429, 33659233, 34354421, 34354632, 34354737, 34354847, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потапчук З. А.

На підставі цього наказу від 06 червня 2017 року №1809/5 із Реєстру були видалені записи про право власності на спірні приміщення за позивачем.

23 березня 2018 року між ТОВ «БК «Атекс» та ОСОБА_1 укладені договори купівлі-продажу приміщень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, вбудованих в житловий будинок в літері «А» розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В. В.

У відповідності до висновку експерта від 29 січня 2018 року № 8-4/2472 підпис від імені ОСОБА_2 на довіреності від 15 серпня 2016 року, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т. М., якою уповноважено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_4 на вчинення юридичних правочинів, в графі «Підпис» поруч із рукописним текстом синього кольору «ОСОБА_2 » виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Рубін Інвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» про визнання недійсними рішень загальних зборів, установчих документів і правочинів.

Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Рубін Інвест», на підставі яких 18 серпня 2016 року здійснено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи. Визнано недійсним Статут ТОВ «Рубін Інвест», державну реєстрацію якого проведено 18 серпня 2016 року. Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Рубін Інвест», на підставі яких 19 серпня 2016 року здійснено державну реєстрацію змін до установчих документа юридичної особи. Визнано недійсними зміни до установчих документів ТОВ «Рубін Інвест», державну реєстрацію яких проведено 19 серпня 2016 року. Визнано недійсним правочин щодо передачі приміщень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , до статутного капіталу ТОВ «Рубін Інвест», оформлений Актом прийому-передачі нерухомого майна від 18 серпня 2016 року, на підставі якого в Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Рубін Інвест» зареєстровано право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317 і 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти

своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права (стаття перша Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За положеннями статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У цьому разі майно може бути витребуване від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача, з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 17 лютого 2016 року у справі № 6-2407цс15).

Відповідно до частини першої статті 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17 грудня 2014 року у справі № 6-140цс14, власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

ТОВ «Мореплавне» зазначає, що реєстрація приміщень за ОСОБА_1 порушує права позивача, як законного власника, на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Спірні приміщення вибули з власності товариства незаконно та поза його волею. Дана обставина виникла на підставі підробленої довіреності від 15 серпня 2016 року, що підтверджується висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 8-4/2472 від 29 січня 2018 року.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що Наказом Міністерства юстиції України від 06 червня 2017 року № 1809/5 скасовано рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ «Мореплавне» на спірні нежитлові приміщення, відмовив у задоволенні позову. При цьому суд свого висновку належним чином не мотивував, наявні в матеріалах справи докази у повному обсязі не дослідив та оцінки їм не надав.

Зокрема, вказуючи про те, що у позивача відсутня державна реєстрація права власності на спірне майно, апеляційний суд не врахував, що метою віндикаційного позову є саме забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю).

Вказане у повній мірі кореспондується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у пункті 142 постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208 цс 18).

Оскільки однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 143 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Тобто незаконне позбавлення власника права володіння нерухомим майном, у тому числі, шляхом безпідставного виключення відповідного запису про державну реєстрацію права власності із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з подальшим його неодноразовим відчуженням передбачає наявність у такого власника права на захист порушених прав шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України.

Також суд апеляційної інстанції помилково залишив поза увагою, що рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 11 вересня 2017 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ «Рубін Інвест», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» про визнання недійсними рішень загальних зборів, установчих документів і правочинів.

Визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Рубін Інвест», на підставі яких 18 серпня 2016 року здійснено державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи. Визнано недійсним Статут ТОВ «Рубін Інвест», державну реєстрацію якого проведено 18 серпня 2016 року. Визнано недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «Рубін Інвест», на підставі яких 19 серпня 2016 року здійснено державну реєстрацію змін до установчих документа юридичної особи. Визнано недійсними зміни до установчих документів ТОВ «Рубін Інвест», державну реєстрацію яких проведено 19 серпня 2016 року. Визнано недійсним правочин щодо передачі приміщень № НОМЕР_1, № НОМЕР_2, № НОМЕР_3, № НОМЕР_3, № НОМЕР_4, № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , до статутного капіталу ТОВ «Рубін Інвест», оформлений Актом прийому-передачі нерухомого майна від 18 серпня 2016 року, на підставі якого в Державному peєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «Рубін Інвест» зареєстровано право власності на зазначені об`єкти нерухомого майна.

Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Апеляційний суд не з`ясував, чи набуло вказане судове рішення законної сили та не дав оцінку встановленим цим рішенням обставинам та не врахував їх при вирішенні судового спору.

Також судом апеляційної інстанції не встановлено, чи оскаржувалися дії Міністерства юстиції України щодо видачі Наказу Міністерства юстиції України від 06 червня 2017 року № 1809/5, чи є вказаний наказ чинним.

Крім того, апеляційним судом не досліджено питання, чи є відповідач у справі добросовісним набувачем майна, з урахуванням доводів позивача про те, що на час придбання ОСОБА_1 спірного майна ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 листопада 2017 року на спірні приміщення було накладено арешт.

При цьому, як роз`яснено у пункті 25 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» набувач визнається добросовісним, якщо при вчиненні правочину він не знав і не міг знати про відсутність у продавця прав на відчуження майна, наприклад, вжив усіх розумних заходів, виявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна. При цьому в діях набувача не повинно бути і необережної форми вини, оскільки він не лише не усвідомлював і не бажав, а й не допускав можливості настання будь-яких несприятливих наслідків для власника. До вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом (пункт 3 частини першої статті 388 ЦК) відносяться, зокрема, такі випадки, як вчинення правочину під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника власника з другою стороною, тобто у всіх випадках, коли майно вибуло з володіння поза волею власника (або законного володільця). Набувач не може бути визнаний добросовісним, якщо на момент вчинення правочину з набуття майна право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстроване не за відчужувачем або у цьому реєстрі був запис про судовий спір відносно цього майна (обтяження). Водночас запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності відчужувача не є безспірним доказом добросовісності набувача. Відповідач може бути визнаний добросовісним набувачем за умови, що правочин, за яким він набув у володіння спірне майно, відповідає усім ознакам дійсності правочину, за винятком того, що він вчинений при відсутності у продавця права на відчуження. Власник має право спростувати заперечення набувача про його добросовісність, довівши, що під час вчинення правочину набувач повинен був засумніватися у праві відчужувача на відчуження майна.

Також апеляційним судом не з`ясовано, чи перебувало взагалі спірне майно у володінні позивача, враховуючи, що станом на 20 березня 2017 року (дата придбання приміщень позивачем) це нерухоме майно вже було зареєстроване за ТОВ «Будівельна компанія «Атекс» (з 31 серпня 2016 року до 23 березня 2018 року - відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно).

Встановлення цих обставин має істотне значення для вирішення справи.

Отже, суд апеляційної інстанції при апеляційному перегляді рішення місцевого суду не встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не перевірив всіх доводів учасників справи, недостатньо сприяв всебічному та повному дослідженню доказів, тому дійшов передчасного висновку по суті заявлених вимог.

Суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, в зв`язку з чим позбавлений можливості ухвалити нове рішення або змінити судові рішення у цій справі.

За змістом статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Приймаючи до уваги тривалий час розгляду судами вказаної справи, з метою дотримання принципів справедливості, добросовісності та розумності, що є загальними засадами цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України), а також основоположних засад (принципів) цивільного судочинства (частина третя статті 2 ЦПК України), суд касаційної інстанції дійшов висновку про передачу справи на новий розгляд до апеляційного суду для повного, всебічного та об`єктивного дослідження і встановлення фактичних обставин, що мають важливе значення для правильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

На стадії касаційного розгляду справи суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої, частини четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

Враховуючи, що апеляційний суд належним чином не встановив фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, ухвалене ним судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Під час нового розгляду суду належить врахувати викладене, розглянути справу в установлені законом розумні строки з додержанням вимог матеріального і процесуального права, дослідити та належним чином оцінити подані сторонами докази, дати правову оцінку доводам і запереченням сторін та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення відповідно до встановлених обставин і вимог закону.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мореплавне» задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 20 березня 2019 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді C. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. П. Курило