Справа № 209/1900/19
Провадження № 2-з/209/24/19
УХВАЛА

ІМЕЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року суддя Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Байбара Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Територіальний сервісний центр № 1244 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішній справ, про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Територіальний сервісний центр № 1244 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішній справ, в якому просить: визнати недійсним договір купівлі-продажу № 1244/2018/803785 транспортного засобу від 27 січня 2018 року, а саме: автомобіля марки «Mersedes-Benz», модель 350VIN НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , синього кольору, що був незаконно укладений між представником ОСОБА_1 за довіреністю від 28 жовтня 2016 року ОСОБА_3 , та покупцем ОСОБА_2 , яка є дружною ОСОБА_3 ; застосувати наслідки недійсного правочину шляхом скасування реєстрації на вказаний автомобіль та зареєструвати (поновити реєстрацію) автомобіль за власником ОСОБА_1 , в тому числі: видати свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та повернути державні номерні знаки НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 у встановленому законом порядку; судові витрати покласти на відповідачів.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення її позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель 350VIN НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши будь-яким особам експлуатацію вказаного транспортного засобу, вилучити його та відправити на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Регіональному сервісному центрі МВС України у Дніпропетровській області до набрання законної сили рішенням суду у даній цивільній справі.

На обґрунтування заяви посилається на те, що вона придбала автомобіль «Mersedes-Benz», модель 350VIN НОМЕР_1 , 2004 року випуску, та зареєструвала вказаний автомобіль на своє ім`я та отримала свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 . 28 жовтня 2016 року вона оформила довіреність на ім`я свого сина ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_3 , які повинні були діяти в її інтересах та вчиняти юридичні дії щодо автомобіля лише за попередньою домовленістю з нею та з її згоди. В березні 2018 року вона випадково дізналася про продаж вказаного автомобіля від її імені. На адвокатський запит від Територіального сервісного центру МВС була отримана інформація про те, що 27 січня 2018 року Територіальним сервісним центром № 1244 був посвідчений договір купівлі-продажу № 1244/2018/803785 транспортного засобу, згідно якого ОСОБА_3 , діючий від імені ОСОБА_5 на підставі довіреності від 28 жовтня 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Лещенко О.В., продав ОСОБА_2 належний їй, позивачу, автомобіль її, позивача, імені за ціною 313,595,00 грн. Відповідач ОСОБА_3 в усній розмові підтвердив, що він продав вказаний автомобіль своїй дружині ОСОБА_2 , і на його, думку, цей продаж був законним. Вважає, що при укладенні договору відповідач ОСОБА_3 не діяв у її інтересах, а діяв у власних інтересах, бо продав автомобіль своїй дружині, а тому він, як один з подружжя, набув право власності на 1/2 частину цього автомобіля у праві спільної сумісної власності подружжя, чим порушив вимоги ст. 238 ЦК України. Також вважає, що, дізнавшись про наявність в суді її позовної заяви, відповідачі можуть умисно здійснити відчуження автомобіля на користь третіх осіб, щоб уникнути наслідків, які настануть у випадку задоволення її позову, що у свою чергу зробить неможливим виконання рішення суду. Тому вважає, що до набрання рішенням законної сили необхідно вжити заходів забезпечення позову вказаним нею шляхом.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливи виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З доданих до позовної заяви договору купівлі-продажу № 1244/2018/803785 транспортного засобу та довідки Територіального сервісного центру № 1244, вбачається, що ОСОБА_3 , який діяв від імені ОСОБА_1 , дійсно 27 січня 2018 року продав належний позивачу автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель 350, VIN НОМЕР_1 , 2004 року випуску, ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, оскільки є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Суд вважає, що такий вид забезпечення позову є достатнім для ефективного захисту прав та інтересів позивача.

Суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову відносно вомог заборони будь-яким особам експлуатацію вказаного транспортного засобу, вилучити його та відправити на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Регіональному сервісному центрі МВС України у Дніпропетровській області до набрання законної сили рішенням суду у даній цивільній справі, оскільки в обгрунтування позовної заяви зазначено (сторінка 7), що позивач не збирається вчиняти перепони проти користування автомобілем Відповіджачем 2 ( ОСОБА_3 .), бо між Позивачем та Відповідачем 2 була домовленість щодо користування даним автомобілем, Позивач зазначає, що не відмовляється від цих домовленостей та підтверджує можливість користування автомобілем Відповідачем 2.

Керуючись статтями 149, 150 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа Територіальний сервісний центр № 1244 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області Міністерства внутрішній справ, про визнання правочину недійсним, застосування наслідків недійсності правочину.

Накласти арешт на автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель 350, VIN НОМЕР_1 , 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Г.А. Байбара.