Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Моторне (транспортне) страхове бюро України, звернулося до суду з позовом в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 27572,48 грн. та судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 4 квітня 2014 року приблизно о 17.00 годині водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Buick Century», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Стеценка в м. Києві зі сторони вул. Щусєва, в напрямку Інтернаціональної площі, скоїв зіткнення з автомобілем марки «HYUNDAI Matrix», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 Після вчинення даного ДТП ОСОБА_1 не зупинив керований ним автомобіль, здійснив розворот та продовжив рух в напрямку вул. Щусєва. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, зазначені вище транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а пасажир автомобіля марки «HYUNDAI Matrix», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Вироком Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року водія ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді двох років обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами. На час скоєння даної ДТП, відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпіла в ДТП ОСОБА_3 у зв`язку із завданими їй тілесними ушкодженнями понесла матеріальні збитки на лікування в сумі 18 257,17 грн, що підтверджується квитанціями та товарними чеками на придбання ліків та лікарських засобів, довідками з лікувальних закладів, випискою з історії хвороби, розрахунком №1 від 11.07.2016р. Також. У зв`язку з втратою працездатності, ОСОБА_3 не отримала дохід в період перебування на лікарняному, а саме з 26.04.2016 по 20.05.2016р., що складає 1 089,53 грн. Зазначені витрати не були відшкодовані винуватцем ДТП. Також, Згідно Звіту № 65/05/16 від 26 травня 2016 року про оцінку колісного транспортного засобу, складеного оцінювачем-автотоварознавцем ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки «HYUNDAI Matrix», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту зносу становить 8715,31 гривень. 19 липня 2016 року МТСБУ розглянувши заяву потерпілої та зібрані аварійним комісаром документи по ДТП, прийняло рішення (Наказ № 5745 від 19 липня 2016 року) про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих та виплатило потерпілій ОСОБА_3 , грошові кошти на загальну суму 26 972,48 гривень, з яких: 17 167,64 гривень - відшкодування шкоди у зв`язку з лікуванням; 1 089,53 гривень - відшкодування шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілого; 8 715,31 гривень - відшкодування шкоди завданої транспортному засобу при ДТП. Крім того, МТСБУ було сплачено ФОП ОСОБА_4 за послуги аварійного комісара за огляд авто та збір документів у розмірі 600,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 42/05/16рв від 12 липня 2016 року.

27 лютого 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням сторін.

Копію вказаної ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем не було отримано, а конверт разом з копією ухвали та копією позовної заяви з доданими до неї документами повернувся до суду за закінченням терміну зберігання. Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі позивачем було отримано 14 березня 2019 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідачем до суду відзиву на позов подано не було, позивачем додаткових пояснень, заяв до суду подано не було.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.04.2014 приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «BUICK CENTURY» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по другій смузі руху, проїзної частини вулиці Стеценка в місті Києві зі сторони вулиці Щусєва в місті Києві в напрямку Інтернаціональної площі в місті Києві, позаду попутно рухаючогося автомобіля «HYNDAI MATRIX» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , під`їжджаючи до кругового руху на Інтернаціональній прощі в м. Києві. ОСОБА_1 рухаючись у вказаному напрямку та під`їжджаючи до кругового руху на Інтернаціональні прощі, де попереду рухаючийся автомобіль «HYNDAI MATRIX» державний номерний знак НОМЕР_2 , не зменшив швидкість аж до зупинки, проявив неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не дотримав безпечної дистанції до попереду рухаючогось автомобіля внаслідок чого скоїв зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля «BUICK CENTURY» державний номерний знак НОМЕР_1 , із задньою частиною автомобіля «HYNDAI MATRIX» державний номерний знак НОМЕР_2 . Після скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 , не зупинив керований ним автомобіль «BUICK CENTURY» державний номерний знак НОМЕР_1 , а здійснивши розворот продовжив рух в напрямку вулиці Щусєва. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля «HYNDAI MATRIX» державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 спричиненні тілесні ушкодження.

Вироком Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року скасовано вирок Подільського районного суду м. Києва від 04 лютого 2016 року. ОСОБА_1 призначено за ч.1 ст. 286 КК України покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транпортними засобами строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільненого ОСОБА_1 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На даний час вирок Апеляційного суду м. Києва від 26 квітня 2016 року не скасований та набрав законної сили.

За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «HYNDAI MATRIX» державний номерний знак НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_3

Цивільно-правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу на момент ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Київський страховий дім» на підставі Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС-№ 4255092, з терміном дії з 01 серпня 2013 року по 30 липня 2014 включно. При цьому, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «BUICK CENTURY» державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент ДТП не була застрахована.

16 травня 2016 року до позивача звернувся ОСОБА_2 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 24 квітня 2016 року о 17 годині 00 хвилин по вул. Щусєва в м. Києві між автомобілем BUICK CENTURY», пір керуванням водія ОСОБА_1 , д.н.з. НОМЕР_1 , та автомобілем «HYNDAI MATRIX», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Згідно Звіту № 65/05/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту, з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20% на замінні складові та матеріали легкового автомобіля «HYNDAI MATRIX», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 8715,31 гривень.

Як вбачається з розрахунку шкоди пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності потерпілого від 15 липня 2016 року, розмір неотриманого доходу у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності ОСОБА_3 складає 1089,53 грн.

Згідно розрахунку відшкодування шкоди у зв`язку із лікуванням потерпілого №1 від 11 липня 2016 року, складеного лікарем-експертом відділу експертиз ОСОБА_5 ., загальний розмір відшкодування шкоди у зв"язку з лікуванням потерпілої ОСОБА_3 складає 17 167,64 грн.

21 червня 2016 року ОСОБА_3 звернулась до позивача із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди на підставі ст. 35 та п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В подальшому, 19 липня 2016 року позивачем було винесено наказ № 5745 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 », за яким було розраховано до сплати на рахунок ОСОБА_3 відшкодування за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 26 972,48 грн., яка була перерахована позивачем, що підтверджується платіжним дорученням № 5745рв від 20 липня 2016 року.

Додатково, позивачем були понесені витрати на послуги аварійного комісара на загальну суму 600,00 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 42/05/16 від 27 травня 2016 року та платіжним дорученням № 42/05/16рв від 12 липня 20169 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання та створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 41 п. 1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Судом достовірно встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у повній мірі виплаченого відшкодування.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням викладеного, оцінивши зібрані у справі докази, враховуючи визнання позову з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача по стягненню з відповідача на користь позивача понесених витрат у розмірі 27 572,48 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про задоволення позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов"язаних з виплатою страхового відшкодування.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 22, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України (, адреса: м. Київ, Русанівський бульвар, 8, р/р НОМЕР_3 в ПАТ «Укрексімбанк» м. Києва, МФО 322313) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого за адреса: АДРЕСА_1 ) про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в сумі 27 572 (двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) гривні 48 (сорок вісім) копійок та судовий збір у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: