Справа №345/58/19
Провадження № 2-о/345/7/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.05.2019 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Миговича О.М.

секретаря Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 08.02.2007 року, він як член сім`ї зареєструвався за місцем проживання по АДРЕСА_1 . На час реєстрації у квартирі, заявник був одинокий і він вирішив разом проживати із ОСОБА_2 так як вони є родичами, також у нього на утриманні малолітня дочка, яка хворіла хворобою опорно-рухового апарату. Вони почали вести спільне господарство, заявник особисто купляв продукти, оплачував комунальні послуги, за власні кошти провів дороговартістний ремонт. У всіх кімнатах та на кухні була проведена заміна вікон на металопластикові вікна, встановлені утеплені броньовані двері, проведене заміна міжкімнатних дверей, а на підлогу укладений ламінат. Заявник придбав холодильник, телевізор, пральну машинку та інші побутові речі. Вважає, що є всі ознаки ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна і все це в інтересах сім`ї. У зв`язку із цим він змушений звернутися із даною заявою до суду та просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі за адресою по АДРЕСА_2 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі та просить встановити даний факт.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій вказав, що не заперечує проти задоволення даної заяви, розгляд справи просить проводити у його відсутності,

Суд, дослідивши докази у справі, суд вважає заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Всупереч вказаним вимогам заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 однією сім`єю, також ним не представлено суду доказів ведення спільного господарства заявника з ОСОБА_2 , наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Посилання позивача на спільне проживання з ОСОБА_2 , не є достатнім для визнання факту проживання однією сім`єю, без наявності інших ознак сім`ї.

Таким чином, в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження факт проживання заявника із ОСОБА_2 однією сім`єю.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог ОСОБА_1 в заявлених нею межах та про відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст.294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: