Справа №536/739/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Кременчук

Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Колотієвський О.О. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Томащук Алли Ярославівни на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ :

22 лютого 2019 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшла скарга ОСОБА_1 , заінтересована особа: Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Верховинського районного управління юстиції Томащук Алли Ярославівни на дії державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити дії.

У вказаній заяві, ОСОБА_1 зокрема просила суд на час розгляду скарги зупинити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2/536/442/2013, виданого 11.06.2013 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму.

Зазначену вимогу обґрунтовувала зокрема тим, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини державних виконавців, а не з її, тому вважає, що здійснення розрахунку по сплаті аліментів та вимога сплачувати аліменти, виходячи з розміру середньої заробітної плати працівника для даної місцевості є незаконною.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця, предметом розгляд даної скарги зокрема є визнання неправомірними дії державного виконавця в частині здійснення розрахунку заборгованості виходячи зі середньої заробітної плати працівника для певної місцевості, та зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості по аліментах із врахування фактично сплачених сум аліментів відповідно до ч.1 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» - в розмірі не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого сімейним кодексом.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує порядок нарахування заборгованості по аліментах. Тобто, в разі задоволення скарги, новий розрахунок заборгованості по аліментах може становити меншу суму, ніж та, яка є на даний час, тобто якщо при новому розрахунку боргу, сума буде відповідати фактично сплаченій сумі, то і сума заборгованості буде відсутня.

В той час, ОСОБА_1 не оспорює наявність виконавчого провадження та обов`язку щодо сплати аліментів, а тому виконання рішення суду не може бути зупинено, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також суд враховує характер стягнення аліменти на утримання дитини, що необхідні для її уснування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 447-453 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 2/536/442/2013, виданого 11.06.2013 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму відмовити.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. О. Колотієвський