Справа № 646/1806/18
№ провадження 2/646/220/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.05.19 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Янцовської Т.М.,
з участю секретаря Маркової О.В.,
представника позивача Мазюка О.М. ,
представника третьої особи - Крупської А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 646/4924/18 за позовом ОСОБА_3 до держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Харківської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування,
В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позові.
Позивач та його представник не заперечують проти прийняття заочного рішення.
Представник третьої особи - прокуратури Харківської області вважала позов необґрунтованим, а тому просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що завдання моральної шкоди позивач пов`язує із бездіяльністю прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР за заявою його захисника від 22.01.2018 р. на дії працівників правоохоронних органів; не наданням медичної допомоги під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання та слідчому ізоляторі; приниження м честі і гідності, психічного впливу на нього під час перебування у кайданках 15.01.2018 р. Позивач, будучи інспектором 5 роти 1 батальйону УПП у Харківській області, 15.01.2018 р. затриманий за підозрою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України. Відповідно до інформації отриманої захисником позивача від КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. Мещанінова О.І .» та ІТТ позивач під час його огляду 15.01.2018 р. за медичною допомогою не звертався. Відповідно до довідки ХУВП № 27 від 06.02.2018 р. під час перебування в установі позивач також не звертався до лікарів медичної частини установи. Заява захисника Мазюка О.М. та ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. направлені до Військової прокуратури Харківського гарнізону. Посадовими особами органів прокуратури будь-яких протиправних дій стосовно ОСОБА_3 не вчинено, доказів протиправності їх дій під час досудового розслідування позивачем не надано. На даний час відсутні будь-які судові рішення або висновки компетентних органів, окрім іншого, прокурора вищого рівня до компетенція якого згідно ст.308 КПК України відноситься розгляд скарг щодо недотримання слідчим (прокурором) розумних строків, якими б встановлено факт невиконання або неналежного виконання своїх службових обов`язків уповноваженими особами прокуратури під час досудового розслідування у кримінальному провадженні. Позивачем не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про завдання йому моральної шкоди і відповідно не надано жодного доказу.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, не скористався своїм правом на подачу відзиву.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, третьої особи, показання свідків ОСОБА_5 ., ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ., перевіривши матеріали цивільної справи, прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.01.2018 р. застосовано запобіжний захід - тримання під вартою відносно позивача з утриманням його в Харківській установі виконання покарань № 27 строком до 15.03.2018 р., з визначенням застави у розмірі 500000 гривень. Разом з тим доручено Харківському обласному бюро судово-медичної експертизи проведення медичного обстеження ОСОБА_3
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. скаргу адвоката Мазюк О.М. в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Харківської області та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань задоволено, зобов`язано уповноважену особу прокуратури Харківської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою про вчинення кримінального правопорушення, поданою Мазюком О.М. 22.01.2018 р., яка отримана уповноваженими особами прокуратури Харківської області 22.01.2018 р.
З повідомлення адміністрації КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» від 05.02.2018 р. убачається, що ОСОБА_3 15.01.2018 р. о 13:00 год. був доставлений в супроводі співробітників Слобідського ВП до кабінету терапевту приймального відділення зі скаргами серцебиття, обстежений амбулаторно, діагноз: вегето-судина дистонія, ЕКГ без очагової патології, в госпіталізації не потребує, також був оглянутий в кабінеті травмпункту, діагноз: пошкодження зв`язкового апарату лівого зап`ястя.
З повідомлення начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області від 01.02.2018 р. убачається, що 15.01.2018 р. надійшло повідомлення про те, що до «ХМКЛШНМД імені проф. О.І. Мещанінова» звернувся ОСОБА_3 з діагнозом: забій руки, дане повідомлення у встановленому законом порядку зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події Московського ВП ГУНП в Харківській області за № 2437 від 15.01.2018 р. Факти, які зазначені у повідомленні, до ЄРДР внесені не були, матеріали ЖЄО № 2437 від 15.01.2018 р. перебувають на розгляді в секторі дільничних офіцерів поліції відділу превенції Московського ВП ГУНП в Харківській області.
Відповідно до листа начальника ІТТ № 1 від 31.01.2018 р. ОСОБА_3 15.01.2018 р. доставлений до ізолятора тимчасового тримання № 1 ГУНП в Харківській області, скарг на стан здоров`я не надходило, були зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді синців на правому коліні та забій кисті лівої руки.
Згідно листа начальника державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» від 06.02.2018 р. ОСОБА_3 прибув до державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» 17.01.2018 р. По прибуттю до установи був оглянутий черговим медичним працівником. На час огляду пред`являв скарги на хворобливість в області лівої кисті, набряк, обмеження рухів пальцями. При тілесному огляді виявлено хворобливість при пальпації в області основ І та ІІ пальців лівої кисті, набряк, обмеження рухів пальцями. 18.01.2018 р. було проведено рентгенологічне обстеження лівої кисті, висновок: кісткової патології не виявлено. За час перебування в установі ОСОБА_3 до лікарів медичної частини установи не звертався.
Відповідно до довідок КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 25» від 27.01.2018 р., 01.02.2018 р. ОСОБА_3 перебував на амбулаторному лікуванні у хірурга поліклініки з 23.01.2018 р. по 01.02.2018 р. з діагнозом абсцес лівої кисті, гематома лівої кисті, 23.01.2018 р. проведено операцію: розтин і дренування гнійника.
Згідно висновку експерта № 09-2043/2018 від 16.04.2018 р. у ОСОБА_3 встановлено тілесні ушкодження: гематома лівої кисті, яка в своїй течії ускладнилась розвитком інфекційного процесу та призвела до хірургічного втручання, в ході якого видалено нагниваючу гематому.
Листом прокуратури Харківської області від 08.10.2018 р. на звернення захисника Мазюка О.М. в інтересах ОСОБА_3 від 22.01.2018 р. повідомлено про відсутність підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом перевищення службових повноважень посадовими особами СБУ в Харківській області, які спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що заява не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.
Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.
За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України, при цьому обов`язок відшкодувати завдану шкоду потерпілому покладається не на посадову особу, незаконним рішенням, дією чи бездіяльністю якої завдано шкоду, а на державу Україна.
В судовому засіданні встановлено, що не оспорюється представником третьої особи - прокуратури Харківської області, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката Мазюка О.М. в інтересах ОСОБА_3 від 22.01.2018 р. не внесено. Ухвала слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 07.02.2018 р. про задоволення скарги захисника Мазюка О.М. на бездіяльність прокурора Харківської області свідчить про реалізацію позивачем передбаченого КПК України права на оскарження бездіяльності прокурора. Між тим, листом прокуратури Харківської області від 08.10.2018 р. на звернення захисника в інтересах позивача від 22.01.2018 р. повідомлено про відсутність підстав щодо внесення відомостей до ЄРДР.
Частиною 1 статті 82 ЦПК України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Разом з тим, суд вважає за встановлене ненадання позивачу своєчасної медичної допомоги за період його находження в ізоляторі тимчасового тримання та слідчого ізолятору. Посилання представника третьої особи на те, що позивач, перебуваючи в ізоляторі тимчасового тримання та слідчому ізоляторі за медичною допомогою не звертався, є безпідставними, оскільки відповідно до листа начальника ІТТ № 1 від 31.01.2018 р. у ОСОБА_3 15.01.2018 р., від якого хоча і не надходило скарг на стан здоров`я, але були зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді синців на правому коліні та забій кисті лівої руки. Згідно листа начальника державної установи «Харківська установа виконання покарань (№27)» від 06.02.2018 р. ОСОБА_3 17.01.2018 р. пред`являв скарги на хворобливість в області лівої кисті, набряк, обмеження рухів пальцями.
Вищезазначене свідчить про бездіяльність посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень.
Враховуючи те, що у даній справі не встановлено незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт щодо позивача, тому відсутні підстави для застосування частини першої статті 1176 ЦК України та до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення частини шостої статті 1176 ЦК України.
За приписами частини шостої статті 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до вимог статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у принижені честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до роз`яснень пленуму Верховного Суду у постанові від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір її відшкодування визначає суд в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я позивача, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Факт спричинення позивачу моральних і фізичних страждань органом досудового розслідування знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.
Позивач відчув моральні страждання, оскільки пережив фізичний біль та страждання, що позначилось на його здоров`ї та укладі життя, він відчуває несправедливість і бажання з боку співробітників прокуратури приховати цей злочин шляхом бездіяльності, що в свою чергу несе негативні наслідки, руйнує його життя, порушує стосунки з оточуючими людьми, викликає важкі моральні переживання і недовіру до органу досудового розслідування в особі слідчих і прокурорів прокуратури Харківської області і викликає розпач в можливості встановлення істини по справі.
Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди, яку він зазнав під час перебування у кайданках в приміщенні прокуратури Харківської області, що виразилось у психічному та фізичному насильству з боку співробітника правоохоронного органу, суд не знаходить підстав для їх задоволення з огляду на наступне.
Оскільки для виникнення зобов`язання з відшкодування шкоди відповідно до статті 1173 ЦК України необхідною умовою є наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, наявність шкоди, протиправність дій її заподіювача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, ці обставини підлягають доказуванню на загальних підставах та відповідно до статей 12, 81 ЦПК України є обов`язком позивача.
Але в судовому засіданні не встановлено, а позивачем не доведено наявності завданої йому моральної шкоди, протиправності діяння її заподіювача (визнання незаконними дій), наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача. Дії, бездіяльність посадових осіб правоохоронного органу у встановленому законом порядку визнані не були, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.
Керуючись ст. 56 Конституції України, ст. ст. 23, 1166, 1167, 1173, 1174, 1176 ЦК України, Постановою пленуму Верховного Суду від 31.03.95 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_3 до держави України в особі Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Харківської області, про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю органу досудового розслідування задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог у задоволені відмовити.
Судові витрати віднести за рахунок держави.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Червонозаводський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення оголошено 27.05.2019 року.
Суддя: Т.М. Янцовська