Справа 431/2149/19
Провадження 2/431/701/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Старобільський районний суд Луганської області

у складі: головуючого - судді Воронкіна О.А.,

за участю секретаря: Савкової Т.Є.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту,

встановив:

Позивач КП «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з метою реалізації державної політики стимулювання житлового будівництва на селі розпорядженням голови Луганської обласної державної адміністрації від 17.05.1997 року № 419 було створено Луганське обласне комунальне підприємство «Обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі», правонаступником якого на підставі рішення Луганської обласної ради від 23.12.2005 року № 22/36 є Комунальне підприємство «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі». 03 липня 2008 року між Фондом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0392/2008 про надання кредиту у розмірі 20000, 00 гривень строком на 12 років 2 місяця. Фактично відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на суму 20000, 00 гривень. Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатися щоквартально до 3 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (444,44 грн.) починаючи з 03.09.2009 року згідно з встановленим графіком.

У відповідності зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений договором термін, але відповідач порушив умови кредитного договору, а саме строки повернення кредиту, внаслідок чого створилась заборгованість, яка до цього часу не погашена, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 4809,30 гривень. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 4809,30 гривень та судовий збір.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

22 квітня 2019 року була винесена ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суддею одноособово, з повідомленням сторін.

Від представника позивача 15.05.2019 надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі (а.с. 27).

Відповідач ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення на його адресу поштових відправлень, які він особисто отримав (а.с. 31).

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного судового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

Суд, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Комунального підприємства «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в повному обсязі, так як в судовому засіданні встановлено факт існування кредитного боргу відповідача ОСОБА_1 перед підприємством «Луганський обласний Фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» в розмірі 4809,30 грн.

Даний факт підтверджується наданими суду доказами, відповідно яких: 03 липня 2008 року між Фондом та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0392/2008 про надання кредиту у розмірі 20000, 00 гривень строком на 12 років 2 місяця. Фактично відповідач ОСОБА_1 отримав кредит на суму 20000, 00 гривень. Відповідно до кредитного договору, фактично отриманий кредит повинен повертатися щоквартально до 3 числа поточного кварталу рівними частинами основного боргу (444,44 грн.) починаючи з 03.09.2009 року згідно з встановленим графіком (а.с. 6-7).

Згідно розрахунку боргу, станом на 03.09.2009 року, розмір заборгованості становить 4809,30 гривень (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя, а за ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту не виконує і має борг по кредитному договору, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 4809,30 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на оплату судового збору в сумі 1921,00 грн. (а.с. 2).

На підставі ст.ст. 12, 81, 141, 247, 258, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 533, 536, 554, 610-612, 1054 ЦК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чмирівка Старобільського району Луганської області, паспорт НОМЕР_1 , виданий Старобільським РВ УМВС України в Луганській області 20.04.2001 року, ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» () борг у сумі 4809,30 грн. (чотири тисячі вісімсот дев`ять гривень тридцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Чмирівка Старобільського району Луганської області, паспорт НОМЕР_1 , виданий Старобільським РВ УМВС України в Луганській області 20.04.2001 року, ІПН НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Луганський обласний фонд підтримки індивідуального житлового будівництва на селі» () витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. А. Воронкін