Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1414/19
Провадження №: 2/332/1045/19
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді Мєркулової Л.О.
за участю секретаря Чебикіної Н.А..
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини доходу, суд -
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» на його користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі за період з вересня 2016р. по березень 2017р. в розмірі 15 597,46 грн. та компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 5 596,37 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення положень ст. 116 КЗпП України не виплатив позивачу нараховану заробітну плату в день його звільнення з посади електрогазозварника. Вказує на обов`язок відповідача провести компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням встановлених строків їх виплати більше ніж на один місяць відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заявою просить суд розглянути справу за його відсутністю, та позов задовольнити у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на надав.
На підставі викладеного, керуючись ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів та відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалити заочне рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно наказу № 25 від 01.04.2016р. ОСОБА_1 було прийнято до цеху № 6 електрогазозварником на Запорізьке ДП «Кремнійполімер». Наказом по підприємству від 27.03.2017р. № 220 його було звільнено з роботи з підстав ч. 1 ст.40 КЗпП України у зв`язку з ліквідацією підприємства.
30 травня 2016року між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 було укладено контракт про проходження громадянином України військової служби у Збройних Силах України на посаді осіб рядового складу, зі строком виконання три роки. У зв`язку із чим наказом командира військової частини пп НОМЕР_1 № 315 від 30.05.2016р. позивача було зараховано до списків особового складу на всі види забезпечення та визнано таким, що приступив до виконання службових обов`язків солдата.
Згідно довідки № 402 від 06.06.2017р. солдат ОСОБА_1 у період з 29.05.2017р. по теперішній час безпосередньо брав (бере) участь в антитерористичній операції на сході країни, формат якої з 30 квітня 2018р. змінено на операцію об`єднаних сил.
Постановою Господарського суду Запорізької області від 30 листопада 2016р. відкрито ліквідаційну процедуру банкрутства ЗДП «Кремнійполімер» та у встановленому законом порядку призначено ліквідатора.
У зв`язку з проведенням процедури банкрутства підприємства 18 травня 2018р. до Господарського суду Запорізької області подано заяву про визнання кредиторських вимог ОСОБА_1 до ЗДП «Кремнійполімер», з вимогою включити ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів першої черги задоволення.
27 серпня 2018 року Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлов - комунального господарства України до Господарського суду Запорізької області було подано заяву про припинення справи про банкрутство у справі № 12/58/09.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23 січня 2019р. зазначену заяву Міністерства було задоволено, скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів та припинено ліквідацію банкрутства підприємства Відповідача. У зв`язку із чим заяву ОСОБА_1 з кредиторськими вимогами до Відповідача йому було повернуто без розгляду, та рекомендовано зазначене питання вирішувати за нормами цивільного судочинства в суді загальної юрисдикції.
Відповідно до ст.115КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Однак, в порушення вказаних положень КЗпП України підприємство не виплатило заробітну плату позивачу за виконану ним роботу, чим порушено його трудові права.
Відповідно до ст.43Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки "класичне" право власності, яке розглядається в Україні, а й до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.
Отже, відсутність коштів у роботодавця жодним чином не може слугувати поважною причиною невиплати працівникові всіх належних йому сум, а невиплата заробітної плати розцінюється Європейським судом з прав людини як порушення права на мирне володіння своїм майном.
Згідно із ч. 5 ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Відповідно до ч.1 ст.21, ч. 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці", працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.
Статтею 233КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
У порушення вище зазначених норм права Відповідач здійснював неповну виплату нарахованої заявнику заробітної плати, тим самим позбавивши його права володіти, користуватися і розпоряджатися належними йому грошовими коштами у вигляді заробітної плати, чим грубо порушив право заявника.
Згідно довідки Відповідача № 31 від 05.02.2018р. станом на день видачі цієї довідки заборгованість зі сплати ОСОБА_1 , заробітної плати, що утворилась за період з вересня 2016р. по березень 2017р., складає суму 15 597,46 ( п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто сім грн. 46коп.). Зазначена сума визначена з утриманням податків та військового збору.
За таких вищенаведених підстав, оскільки відповідачем позивачу не виплачена належна йому заробітна плата, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу щодо стягнення з відповідача заборгованості з заробітної плати у розмірі 15 597,46 грн.
На підставі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Розглядаючи вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 5596,37 грн. судом враховується, що відповідно до змісту ст.ст.2, 3, 4 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Механізм розрахунку компенсації докладно описано у п. 4 "Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати" затвердженого постановою КМ України від 21.02.2001 року № 159. Зокрема, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Приклади обчислення суми компенсації наведено у додатку до вказаного Порядку.
Згідно до положень статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати » № 2050- III від 19.10.2000р.( зі змінами та доповненнями) компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів.
Відповідно до ст. 1.ч.2 ст.2 Закону України «Про оплату праці» та Інструкції зі статистики заробітної плати,затвердженої Наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5, яка детально визначає структуру заробітної плати та те,що індексації та компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати входять до фонду додаткової заробітної плати, тому вважаю, що останні не обмежені позовною давністю,і підлягають стягненню за весь період заборгованості.
Зазначений розрахунок здійснений на підставі показників індексу інфляції, які розміщені на офіційному веб-сайті Міністерства фінансів України за період з вересня по грудень 2016р та упродовж 2017-2018 роки, та за січень і лютий 2019р.
Тому, суд вважає, що розрахунки позивача суми компенсації втрати частини доходів, зроблені вірно і сумніву не викликають.
На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення суми компенсації втрати частини доходів за весь час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку з порушенням термінів їх виплати
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 знайшов своє обґрунтування і тому підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.97, 115 КЗпП України, ст.ст.21, 24 Закону України "Про оплату праці", ст.ст.2, 3, 4 Закону України від 19.10.2000 № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", ст.ст.12, 13, 76-81, 137, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, стягнення компенсації втрати частини доходу - задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати, але не більше ніж чим за один місяць, в порядку ст. 430 ЦПК України.
Стягнути з Запорізького державного підприємства «Кремнійполімер» на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Л.О.Мєркулова