У Х В А Л А

"31" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, -

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, яким позов було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» майнову шкоду в сумі 1 205 210, 61 грн. завдану внаслідок злочину, та в дохід держави 1762 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, 08 травня 2019 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , за підписом представника ОСОБА_2 про перегляд зазначеного заочного рішення.

Заява обґрунтована тим, що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, у зв`язку з чим не з`явився в судове засідання та не подав відзиву на позовну заяву. Відповідачу не було відомо, що його кримінальним правопорушенням було комусь завдано майнової шкоди, оскільки ні у документах сторони обвинувачення, ні у вироку суду не встановлювався факт завдання такої шкоди будь-якій особі. Завдання майнової шкоди має мати спосіб (механізм), тобто логічна послідовність дій по позбавленню особою іншої особи в той чи інший спосіб майна останньої, але ні у позовній заяві, ні у вироку, ні у заочному рішенні не має способу завдання майнової шкоди.

В матеріалах справи відсутні відомості направлення ОСОБА_1 копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, повідомлення про вручення поштового відправлення не містить підпису ОСОБА_1 , поштове відправлення з судовою повісткою повернуто на адресу суду за закінченням строку зберігання, матеріали справи не містять відомостей про направлення на адресу ОСОБА_1 копії заочного рішення суду. Вважає поважними причинами неявки в судове засідання та неповідомлення ОСОБА_1 їх суду, причиною неподання ним відзиву є ненадіслання судом копії позову, ухвали про відкриття провадження у справі, заочне рішення суду, неотримання судової повістки на 17.10.2018 р та на 20.11.20018 р. ОСОБА_1 не було і не могло бути відомо, що його кримінальним правопорушенням було комусь завдано майнової шкоди,оскільки ні у документах сторони обвинувачення, ні у вироку суду не встановлювався факт завдання такої шкоди будь-якій особі. Стороною обвинувачення у кримінальному провадженні № 755/8935/17 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, встановлювались обставини заподіяння ОСОБА_1 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» будь-якої шкоди у будь-якому розмірі, і це підприємство не є потерпілим від злочину. Згідно мотивувальної та резолютивної частини вироку, суду кримінальному провадженні розглядав обвинувальний акт саме з вищевказаними відомостями про відсутність потерпілих від злочину та про не заподіяння кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, та затверджував вироком угоду з вищевказаними відомостями про не заподіяння матеріальної шкоди в результаті кримінального правопорушення. У вироку відсутня сума заподіяних збитків. Завдання майнової шкоди має бути мати спосіб (механізм), тобто логічна послідовність дій по позбавленню особою іншої особи в той чи інший спосіб майна останньої, але ні в позовній заяві, ні у вироку, ні в заочному рішення немає способу завдання матеріальної шкоди, а без визначення способу заподіяння шкоди рішення є безпідставним.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 заяву про перегляд заочного рішення підтримав, просив суд її задовольнити, з підстав викладених у заяві.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представника заявника, оцінивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину та призначено справу до розгляду на 17 жовтня 2018 року.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 особисто отримав ухвалу суду 24 вересня 2018 року.

17 жовтня 2018 року розгляд справи було відкладено на 20 листопада 2018 року для повторного виклику сторін.

Судова повістка, направлена ОСОБА_1 в судове засідання на 20 листопада 2018 року, не була йому вручена, а конверт з відправленням повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 було постановлено проводити заочний розгляд цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину.

20 листопада 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, яким позов було задоволено.

При цьому, всі ухвали суду та виклики в судові засіданні, в тому числі і заочне рішення суду від 20 листопада 2018 року, були направлені відповідачу за адресою зареєстрованого місця проживання ( АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч. ч. 1-8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є:1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З огляду на вищевикладене вбачається, що отримавши ухвалу Дніпровського районного суду про відкриття провадження у справі від 05 вересня 2018 року ОСОБА_1 був проінформований про розгляд справи, однак не вживав жодних заходів про отримання інформації про рух справи., судом здійснювалися виклики відповідача, а також направлялося заочне рішення суду у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства України.

Суд не приймає до уваги доводи заяви про перегляд заочного рішення в частині того, що відповідач не отримував рекомендоване повідомлення, та останнє не містить особистого підпису відповідача, оскільки належних доказів в підтвердження даних обставин заявником суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст. 288 Цивільного процесуального кодексу України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як вбачається зі змісту заочного рішення Дніпровського районного суду від 20 листопада 2018 року, зокрема, було встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 05.07.2017 року у кримінальному провадженні № 755/8935/417 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України підтверджуються ті обставини, що в результаті від відповідача ОСОБА_1 , позивачу внаслідок своїх неправомірних дій нанесені збитки в сумі 1 205 210 грн., які складаються з 208 549, 00 грн. - збитків нанесених по акту № 1 за грудень 2015 р., 574 481, 18 грн. збитків нанесених по акту № 2 за грудень 2015 р., 422 180, 43 грн. - збитків нанесених по актах № 3, 4, 5 за грудень 2015 р.

Докази, на які посилається ОСОБА_1 у своїй заяві про перегляд заочного рішення були предметом дослідження під час розгляду справи судом, що відображено безпосередньо в рішенні суду.

Відповідач не подав нових доказів, на підставі яких суд встанови би наявність або відсутність обставин (фатів), та які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та які б були підставою для скасування заочного рішення, а послався на ті докази, які фактично були предметом дослідження під час розгляду справи.

В той же час, викладені обставини у своїй сукупності не можуть слугувати належними доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки викладені факти являються по суті запереченнями відповідача у справі,

За таких обставин, враховуючи наведені заявником обставини щодо скасування заочного рішення, суд приходить до висновку, що відповідачем та його представником не надано підтвердження поважності неявки відповідача в судове засідання та не надано підтвердження того, що докази на які посилається відповідач, мають істотне значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим заява відповідача про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 228, 260 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 листопада 2018 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок злочину - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Повний текс ухвали складено 31 травня 2019 року.

Суддя: