Єдиний унікальний номер: 448/1293/18
Провадження № 2/448/93/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.04.2019 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кічака Ю.В.,

при секретарі судового засідання Шегинській Л.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області та Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Штендер М.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті діда позивачки - ОСОБА_2 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишилось спадкове майно земельна ділянка площею 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, відповідно до довідки Підлісківської сільської ради Мостиського району (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) №568 від 12.07.2016р., згідно якої ОСОБА_2 було видано Сертифікат на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 12.12.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №1045.

Зазначає, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 успадкувала його дружина (бабця позивача по справі) ОСОБА_3 , так як проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла спадкодавець ОСОБА_3 .

До складу спадщини, яка відкрилась внаслідок її смерті, входить вищевказана земельна ділянка площею 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_2 , а також земельна ділянка площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, відповідно до довідки Підлісківської сільської ради Мостиського району (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) №567 від 12.07.2016р., згідно якої ОСОБА_3 було видано Сертифікат на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 12.12.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №1009.

Вказує, що саме позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги спадкування в порядку представлення після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер раніше спадкодавця, а саме 11.07.1992р., фактично прийняла спадщину, яка відкрилась внаслідок смерті баби ОСОБА_4 , однак через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів про право власності на зазначені земельні ділянки, вона позбавлена можливості реалізувати та оформити свої спадкові права в позасудовому порядку.

З огляду на наведені обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати за позивачкою право власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак в матеріалах справи міститься Договір про надання правової допомоги, згідно якого його інтереси представлятиме представник адвокат Штендер М.В. Також в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_5 , в якій такий зазначає, що підтримує позовні вимоги свого довірителя, просить розглядати справу за наявними матеріалами та без його (представника) участі.

Представник відповідачів Мостиської міської ради Львівської області та Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської областів судове засідання не з`явився, проте подав заяву, якій зазначив, що не заперечує проти позовних вимог та просить справу слухати у їх відсутності.

Представник третьої особи в.о. завідувача Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву-повідомлення №01-16/952 та інформаційні довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425339 та №54425337, з яких слідує, що спадкові справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в нотаріальній конторі не заводилися та просив слухати дану справу у його (представника) відсутності.

Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності учасників справи, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У ч.4ст.206 ЦПК України зазначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.200, 206 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні підготовчого засідання.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України.

Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України.

Судом встановлено, що 25.01.2009 року відкрилась спадщина внаслідок смерті ОСОБА_2 (діда позивачки по справі).

До складу даної спадщини входить право власності на земельну ділянку площею 1,86 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, відповідно до довідки Підлісківської сільської ради Мостиського району №568 від 12.07.2016р. (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), згідно якої ОСОБА_2 було видано Сертифікат на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 22.05.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №1045.

Як вбачається із матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_2 за життя своїм майном не розпорядився, заповіту не склав. У зв`язку з відсутністю заповіту, спадкування здійснюється за законом.

З довідки, виданої виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області 11.07.2016 року за №562, відомо, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час смерті був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті разом з ним за вказаною адресою проживала його дружина - ОСОБА_3 (бабця позивачки по справі).

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_4 не заявила про відмову від даної спадщини.

Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_3 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_2 .

З повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 11.12.2018р. №01-16/952 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425337 вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася.

Підсумовуючи вищевказане, суд вважає, що належну спадкодавцю ОСОБА_2 спірну земельну ділянку успадкувала саме ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року відкрилася спадщина внаслідок смерті ОСОБА_3 .

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входить вищевказана земельна ділянка площею 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, яку ОСОБА_4 успадкувала після смерті ОСОБА_2 , а також земельна ділянка площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, відповідно до довідки Підлісківської сільської ради Мостиського району (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області) №567 від 12.07.2016р., згідно якої ОСОБА_4 було видано Сертифікат на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 від 12.12.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №1009.

Позивач ОСОБА_1 є онукою спадкодавця ОСОБА_4 та у відповідності до вимог статей 1261 та 1266 ЦК України спадкоємцем першої черги спадкування за законом в порядку представлення після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер раніше спадкодавця, а саме 11.07.1992р.,- спадщини, що відкрилась внаслідок її смерті.

Як убачається з матеріалів справи, зокрема довідки, виданої виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Мостиського району (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), за №559 від 11.07.2016 року, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час смерті була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_4 разом з нею за вказаною адресою постійно проживала її внучка ОСОБА_1 (позивач).

Протягом встановленого законом шестимісячного строку, що передбачений ч.1 ст.1270 ЦК України, ОСОБА_1 не заявила про відмову від даної спадщини.

Тобто, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, позивач ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті баби ОСОБА_4

З повідомлення Мостиської державної нотаріальної контори від 11.12.2018р. №01-16/952 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 10.12.2018р. №54425339 вбачається, що після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилася.

Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом спадщини, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (діти спадкодавця) у встановлені законом строки не звернулись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини та на таку не претендують.

В той же час, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірні земельні ділянки позивач ОСОБА_1 не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права, у зв`язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом.

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копіями свідоцтв про смерть спадкодавців ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ; копіями свідоцтв про народження та смерті ОСОБА_4 (батька позивачки); листом-повідомленням з Мостиської державної нотаріальної контори 11.12.2018р.; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 10.12.2018р.; довідками виданими виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області від 11.07.2016 року про склад сім`ї на час смерті спадкодавців ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; довідками виданими виконавчим комітетом Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області від 12.07.2016р. про видачу Сертифікатів на право приватної власності на землю спадкодавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ; копіями паспорта, реєстраційного номера облікової картки платника податків та свідоцтв про народження, одруження ОСОБА_1 , позивача по справі; іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч.1 ст. 1297 ЦК України).

Оскільки у зв`язку з вищевикладеними обставинами питання про право позивача на спірне майно (земельну ділянку) не може бути вирішено в позасудовому порядку, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання за ним (позивачем) права власності на вищевказане майно.

Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Положення ст.ст.81, 131 ЗК України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням його цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

З врахуванням викладеного, зокрема того, що судом достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті спадкодавця ОСОБА_4 ; вона у передбачений законом спосіб (строк і порядок) прийняла дану спадщину; інші спадкоємці першої черги спадкування за законом не вчинили жодних дій щодо прийняття спадщини; до складу спадщини спадкодавця ОСОБА_4 входять зазначені земельні ділянки; право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку було посвідчене Сертифікатами на право приватної власності на землю (середню земельну частку), виданими і зареєстрованими у встановленому законом порядку, однак оригінали таких втрачено, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав як визнання за нею права власності на спадкове майно є таким, що відповідає характеру спірних правовідносин сторін та характеру самих порушених прав позивача, а тому може бути застосований судом.

Узагальнюючи, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на спірні земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті баби (спадкодавця) ОСОБА_4 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 200 ч.3, 206 ч.4, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мостиської міської ради Львівської області та Підлісківської сільської ради Мостиського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну ділянку площею 2,26 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, що на території Підлісківська сільська рада Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_2 , виданого Раденицькою сільською радою від 12.12.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №1009.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право на земельну ділянку площею 1,86 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) із земель ТзОВ ім.І.Вишенського, що на території Підлісківська сільська рада Мостиського району Львівської області (правонаступником якої є Мостиська міська рада Львівської області), відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії НОМЕР_1 , виданого Раденицькою сільською радою від 12.12.1997р., зареєстрованого в Книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю (середню земельну частку) за №1045.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику)учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , уродженка с.Вишенька Мостиського району Львівської області, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач Мостиська міська рада Львівської області, місцезнаходження: 81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 6, Львівської області, .

Відповідач Підлісківська сільська рада Мостиського району Львівської області, місцезнаходження: 81373, с.Підіски Мостиського району Львівської області.

Третя особа Мостиська державна нотаріальна контора Львівської області, місцезнаходження:81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 22 Львівської області.

Суддя Ю.В.Кічак

Рішення набрало законної сили «___» ______________ 20 р.

Суддя Ю.В.Кічак