Справа № 562/628/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2019року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Солдатовій О.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на квартиру придбану під час шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просить суд визнати її особистою приватною власністю квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в період з 21.05.2001р. по 22.03.2001р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу за її особисті кошти була придбана спірна квартира. Спільні кошти подружжя на придбання квартири не використовувалися. За таких обставин вважає, що є всі підстави для визнання згідно ч.1 ст.57 СК України вказаної квартири її особистою приватною власністю.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав та просить задовільнити їх.

Відповідач належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується оголошенням на офіційному веб-порталі суду, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань від останнього до суду не надходило. Відзив на позов суду не подано.

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи сторони по справі в період з 21 травня 1983 року по 22 березня 2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

З біржової угоди купівлі - продажу нерухомості укладеної 25 грудня 1997 року, яка зареєстрована Рівненською товарною біржею вбачається, що позивачкою в період шлюбу було придбано квартиру АДРЕСА_1 .

Позивачка обґрунтовує свій позов тим, що спірна квартира придбана за її особисті кошти, а не за спільні кошти подружжя.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є матір`ю позивачки. Разом з чоловіком в 1997 році вони дали позивачці кошти в сумі 12000 грн. на купівлю квартири. Відповідач коштів на купівлю квартири не надавав.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що вона проживає по сусідству з позивачкою. Коли позивачка придбала квартиру, то всім було відомо, що квартира придбана за кошти, які дала їй мати.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона працювала разом з позивачкою і остання розповідала їй, що всю суму коштів на придбання квартири дала їй мати.

Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя щодо належного їм майна, згідно з якими майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Майно, набуте кожним з подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин, враховуючи той факт, що спірна квартира позивачем була придбана за її особисті кошти, то вона не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є її особистою приватною власністю.

Керуючись ст.ст.12, 81, 263, 265, 280-289 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовільнити.

Визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 (іпн НОМЕР_1 , проживає АДРЕСА_2 ) квартиру АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя