Ухвала

07 травня 2019 року

м. Київ

справа № 2-2880/11

провадження № 61-3779ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді Сімоненко В. М. у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2018 року про заміну сторони у виконавчому провадженні, поновлення строку пред'явлення виконавчого листа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «АПК-ЛТД», про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бонапарт» у лютому 2019 року подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 2-2880/11. Зупинено виконання ухвали Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2019 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

25 березня 2019 року до Верховного Суду надійшли заява ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М., яка обґрунтована тим, що суддя упереджена та необ'єктивна і вважає, що справа буде розглянута без дотримання норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відкриваючи касаційне провадження суддя Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Сімоненко В. М. вже висловила свою позицію щодо цієї справи. Окрім того, на необ'єктивність судді вказує той важливий факт, що ухвалою про відкриття касаційного провадження вона витребує матеріали справи не з Дніпровського апеляційного суду, який прийняв оскаржувану ухвалу, а з Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М. визнано необґрунтованою.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

На виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяви про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Крату В. І.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб'єктивним та об'єктивним критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об'єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об'єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М. підтверджує, що в ній викладено доводи, які зводяться до незгоди із процесуальним рішенням, прийнятим суддею-доповідачем Сімоненко В. М. і не свідчить про існування об'єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об'єктивності судді-доповідача Сімоненко В. М., і відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді. Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Сімоненко В. М. слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Сімоненко В. М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат