Ухвала

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 663/2123/16-ц

провадження № 61-9188св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В., Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Михайлівська сільська рада Скадовського району Херсонської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ Держгеокадастру у Скадовському районі Херсонської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Херсонської області від 04 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Бездрабка В. О., Кузнєцової О. А., Приходько Л. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ Держгеокадастру у Скадовському районі Херсонської області, про визнання майнових прав у порядку спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення Скадовської районної ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області Української РСР від 18 лютого 1992 року № 50 ОСОБА_2 надано у довічне успадковуване володіння земельну ділянку площею 52,4 га для ведення селянського (фермерського) господарства у межах згідно з планом землеволодіння.

У довідці про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 59/3, затвердженій наказом Державного комітету статистики України від 21 листопада 1997 року № 55, зазначено, що 25 березня 1992 року зареєстровано Селянське (фермерське) господарство «Зоря» (далі - СФГ «Зоря») з видом діяльності «вирощування зернових культур», керівником господарства є ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 прийняла спадщину після чоловіка.

11 квітня 2000 року на ІХ сесії двадцять третього скликання Скадовської районної ради народних депутатів прийнято рішення про передачу обов`язків голови СФГ «Зоря», яке розташоване на території Михайлівської сільської ради, члену фермерського господарства ОСОБА_3 у зв`язку зі смертю її чоловіка ОСОБА_2 та зобов`язано нового голову СФГ «Зоря» переоформити державний акт на право постійного користування земельною ділянкою.

22 грудня 2003 року ОСОБА_3 склала заповіт, у якому на випадок своєї смерті заповіла все своє майно дочці ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла.

Спадкоємцем після ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину.

Із листа Скадовської державної нотаріальної контори Херсонської області від 30 червня 2016 року № 256/02-14 ОСОБА_1 дізналася, що свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 52,4 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, після смерті ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може бути видано, оскільки відсутні документи, що підтверджують право власності спадкодавця на вказану земельну ділянку. Для визнання права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадкового майна, запропоновано ОСОБА_1 звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

З урахуванням уточнених позовних вимог (а. с. 41-45) ОСОБА_1 просила суд визнати за нею у порядку спадкування після її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою площею 52,4 га, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради, для ведення селянського (фермерського) господарства згідно з рішенням Скадовської районної ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області від 18 лютого 1992 року № 50 на підставі державного акта на право довічного успадковуваного володіння землею № 28 з правом встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), одержання кадастрового номера та державної реєстрації земельної ділянки; визнати за нею право засновника (голови) СФГ «Зоря».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування право на частку 100 % у СФГ «Зоря» після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнано за ОСОБА_1 права засновника (голови) СФГ «Зоря».

Визнано за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право дoвічного успaдковуваного володіння земельною ділянкою площею 52,4 га, що розташована на території Михайлівської сільської ради, яка була надана для ведення селянського (фермерського) господарства згідно із рішенням Скадовської районної ради народних депутатів Скадовського району Херсонської області від 18 лютого 1992 року № 50 на підставі державного акта на право дoвічного успaдковуваного володіння землею, що зареєстровано в Книзі записів актів на право довічного успaдковуваного володіння землею за № 28 з правом встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), одержання кадастрового номера та державної реєстрації земельної ділянки.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що користувачі земельних ділянок, права яких посвідчено державним актом на право дoвічного успaдковуваного володіння землею, не можуть бути позбавлені права користування і не зобов`язані в примусовому порядку переоформити його на право власності чи укладати договір оренди земельної ділянки. Згідно з частиною третьою статті 41 Конституції України громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ця конституційна гарантія не може тлумачитися як така, що заперечує державний захист інших визнаних майнових прав громадян (крім права власності) або обмежує можливості такого захисту прав землекористувачів, набутих свого часу відповідно до чинного на той час законодавства. Земельний кодекс України (у редакції від 13 березня 1992 року) закріпив право колективної і приватної власності громадян на землю, зокрема право громадян на безоплатне одержання у власність земельних ділянок для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства тощо. Відповідно до статті 6 Земельного кодексу України громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства із земель, що перебувають у державній власності, земля надавалася у постійне користування (без заздалегідь установленого строку), а для городництва, сінокосіння, випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства - у тимчасове користування (короткострокове - до трьох років і довгострокове - від трьох до двадцяти п`яти років). Проте чіткого розмежування випадків, коли земельні ділянки можуть надаватися у користування для ведення селянського (фермерського) господарства, а коли - в оренду, в цьому кодексі не здійснено. Поряд із впровадженням приватної власності на землю громадянам, на їх вибір, забезпечувалася можливість продовжувати користуватися земельними ділянками на праві постійного (безстрокового) користування, оренди, дoвічного спадкового володіння або тимчасового користування. При цьому в будь-якому разі виключалась як автоматична зміна титулів права на землю, так і будь-яке обмеження права користування земельною ділянкою у зв`язку з непереоформленням правового титулу. Державний акт на право дoвічного успaдковуваного володіння земельною ділянкою, що виданий на ім`я спадкодавця, є правовстановлюючим документом на цю земельну ділянку. Оскільки нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає, що її право підлягає захисту у судовому порядку. Відповідач заперечень щодо визнання за позивачкою прав засновника (голови) фермерського господарства в порядку спадкування не мав. Інших осіб, які б заявляли свої вимоги із цього питання, судом не встановлено. Враховуючи те, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та виявила бажання продовжити діяльність СФГ «Зоря», у той час як смерть ОСОБА_2 не означає, що державний акт став недійсним, питання про примусове припинення права дoвічного успaдковуваного володіння земельною ділянкою та визнання державного акта про це недійсним у судовому порядку не вирішувалось, юридично оформити прийняття у порядку спадкування майнових прав на спадщину позивач ОСОБА_1 позбавлена можливості, у зв`язку із чим суд задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 04 жовтня 2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Херсонської області, який діє в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, задоволено.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 20 грудня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковою постановою Апеляційного суду Херсонської області від 31 січня 2018 року заяву заступника прокурора Херсонської області про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури Херсонської області судовий збір у розмірі 606 грн 32 коп.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що державний акт про право довічного успадкованого володіння землею, виданий ОСОБА_2 , надавав йому право користування земельною ділянкою. За життя ОСОБА_3 не оформила у встановленому законом порядку право користування (володіння) спірною земельною ділянкою, а тому відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 у частині вимог щодо визнання за нею права довічного успадковуваного володіння спірною земельною ділянкою. Позивач не позбавлена можливості звернутися до власника цієї земельної ділянки для оформлення своїх прав щодо користування земельною ділянкою за цільовим призначенням. Крім цього, позивач не довела те, що СФГ «Зоря» здійснює фермерську діяльність після смерті ОСОБА_3 В суді апеляційної інстанції встановлено, що на балансі фермерського господарства будь-яке інше майно, крім спірної земельної ділянки, не обліковується. Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею у порядку спадкування права на частку 100 % у СФГ «Зоря» після смерті батька та матері позивач не заявляла, а тому суд першої інстанції безпідставно вийшов за межі заявлених позовних вимог, у зв`язку із чим апеляційний суд скасував рішення суду та ухвалив нове рішення, яким відмовив ОСОБА_1 у позові про визнання майнових прав у порядку спадкування.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, у позовній заяві (заяві) самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Прокурор, який звертається до суду з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Оскаржуючи в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, прокурор не надав доказів того, що перед поданням до апеляційного суду апеляційної скарги в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, він звертався до цього суб`єкта владних повноважень та йому було надано право подати таку апеляційну скаргу. Також прокурор не зазначив у апеляційній скарзі та не довів належними доказами те, що Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області належним чином не виконує своїх повноважень, не було обізнане про прийняте судом рішення та не скористалося своїм правом на апеляційне оскарження. Про це наголошувалося у запереченнях на апеляційну скаргу та під час судових засідань в суді апеляційної інстанції, проте суд не звернув на це увагу та не надав відповідного правового висновку з цього приводу. Крім цього, апеляційний суд залишив поза увагою те, що мати позивача у встановленому законом порядку прийняла спадщину після свого чоловіка - право засновника (голови) фермерського господарства та право довічного успадковуваного володіння земельною ділянкою, оскільки вона подала відповідну заяву до державної нотаріальної контори та фактично вступила у володіння та управління спадковим майном, у тому числі земельною ділянкою, яка входить до складу спадщини після її смерті. Позивач у встановленні чинним законодавством строки звернулася із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо спірної земельної ділянки їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на неї. Право довічного успадковуваного володіння за своєю правовою природою відноситься до речових прав та не є особистим немайновим правом, яке нерозривно пов`язане з фізичною особою і входить до складу спадщини. Зазначене не було враховано судом апеляційної інстанції, у зв`язку із чим неправомірно скасоване законне рішення суду першої інстанції.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У березні 2018 року заступник прокурора Херсонської області подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення апеляційного суду - без змін. Під час розгляду справи суд апеляційної інстанції правильно встановив усі фактичні обставини, що мають значення для правильного її вирішення.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 листопада 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно із статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У лютому 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2018 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали зі Скадовського районного суду Херсонської області.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Верховного суду від 06 лютого 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц (провадження № 61?31707св18) за позовом Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, у зв`язку необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру», яка підлягає вирішенню Великою Палатою Верховного Суду.

Правовідносини, спір з приводу яких вирішується у цій справі, є подібними до правовідносин, які є предметом розгляду у справі № 587/430/16-ц (провадження № 61?31707св18).

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі).

Колегія суддів вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 663/2123/16-ц до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц (провадження № 61?31707св18).

Керуючись статтями 252, 253, 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 663/2123/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Михайлівської сільської ради Скадовського району Херсонської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Відділ Держгеокадастру у Скадовському районі Херсонської області, про визнання майнових прав у порядку спадкування до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц (провадження № 61?31707св18) за позовом Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: О. В. Білоконь

Б. І. Гулько

Є. В. Синельников

Ю. В. Черняк