ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року ПАТ Банк Фінанси та Кредит звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 11.07.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ОСОБА_1 (позичальник) був укладений кредитний договір №029/08-ФЛ/12, згідно якого ОСОБА_1 було надано кредитні ресурси в сумі 43297,00 доларів США строком до 10.07.2015 року. Позивач відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 та перерахував в повному обсязі передбачені кредитним договором грошові кошти, після чого ОСОБА_1 здійснив їх обмін на гривню та зарахував на свій власний поточний рахунок, з якого за його дорученням кошти були перераховані на рахунок автосалону в якості оплати за автомобіль. На забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору 11.07.2008 року були укладені договори поруки - №029/08/02/12 між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , №029/08/03/12 між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , за якими поручителі зобов`язалися перед банком солідарно відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань, станом на 11.03.2014 року утворилась заборгованість, а саме заборгованість за кредитом 35050,04 доларів США, що еквівалентно 323718,16 грн., заборгованість по сплаті відсотків 26715,34 доларів США, що еквівалетно 246740,21 грн., пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 1433439,75 грн., а всього 2003898,62 грн. Тому, уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути на свою користь солідарно з відповідачів зазначену заборгованість в загальному розмірі 2003898,62 грн. та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120,00 грн. (а.с. 32-34 т. 4).

Справа слухалась судами неодноразово. Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 620458,87 грн., а саме заборгованість за кредитом 323718,66 грн., заборгованість по сплаті відсотків 246740,21 грн., пеню 50000,00 грн. та судовий збір в розмірі 1820,00 грн., а всього 622278,87 грн. (а.с. 84-87 т.4). В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року в частині задоволених позовних вимог банку та ухвалення в оскаржуваній частині нового судового рішення про залишення позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» без розгляду (а.с. 90-95 т.4).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та часткової зміни рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 11 липня 2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (банк), та ОСОБА_1 (позичальник) було укладено кредитний договір №029/08-ФЛ/12, відповідно до якого банком було надано ОСОБА_1 в тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, терміновості, платності кредитні ресурси в сумі 43297,00 доларів США (а.с. 6-9 т.1).

Відповідно до пунктів 3.2., 3.3. кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався повернути банку кредитні кошти в строк до 10.07.2015 року, погашення заборгованості мало здійснюватися щомісячно в термін з 1 по 10 число кожного місяця у розмірі не менше 515,44 доларів США згідно Графіку зниження розміру заборгованості.

Пунктом 4 кредитного договору передбачено, що позичальник сплачує банку за користування кредитними ресурсами у валюті кредиту з дати укладення договору до 10.07.2009 року 15% річних, з 11.07.2009 по 10.07.2010 р. 14,6% річних, з 11.07.2010 по 10.07.2011 р. 14,2% річних, з 11.07.2011 по 10.07.2012 р. 13,8%, з 11.07.2012 по 10.07.2013 р. 13,5% річних, з 11.07.2013 по 10.07.2014 р. 13,0%, з 11.07.2014 по 10.07.2015 р. 12,0% річних.

Згідно п. 4.7 кредитного договору №029/08-ФЛ/12 від 11.07.2008 року, сторони підписанням цього договору домовились, що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами, за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 15% річних та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з 11 числа місяця, в якому позичальник не сплатив або несвоєчасно сплатив або сплатив не в повному обсязі третій поспіль вищезазначений платіж. При цьому позичальник підписанням цього договору стверджує, що для вказаного вище застосування нової процентної ставки не вимагається підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору. У випадку, якщо протягом наступних 6 місяців після дати початку дії нової процентної ставки, вказаної у цьому пункті договору, позичальник здійснив погашення простроченої ставки, вказаної у цьому пункті договору, позичальник здійснив погашення простроченої заборгованості, що виникла у позичальника перед банком за цим договором, та не припускався випадків непогашення або несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами, позичальник має право письмово клопотати перед банком про подальше нарахування процентів за процентною ставкою у відповідному розмірі, визначеному в п.4.1. цього договору. У протилежному випадку зазначена у цьому пункті договору нова процентна ставка є чинною до кінця строку дії цього договору.

За змістом п. 4.8. зазначеного вище кредитного договору, сторони підписанням цього договору домовилися, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, передбачених п.5.2. цього договору (позичальник не уклав із страховиком договір страхування предмету застави на наступний рік кредитування або позичальник уклав договір предмета застави не на погоджених з банком умовах), за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі 15% річних та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з наступного дня після дня, який визначений у п.5.2. цього договору як останній день строку, у який позичальник був зобов`язаний укласти договір страхування на наступний рік кредитування, але не здійснив такого переукладання або уклав договір страхування предмету застави на непогоджених з банком умовах. При цьому позичальник підписанням цього договору підтверджує, що для вказаного вище застосування нової процентної ставки не вимагається підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору. У випадку, якщо після дати початку дії нової процентної ставки, вказаної в цьому пункті договору, позичальник здійснить укладення із страховиком договору страхування предмету застави на наступний рік кредитування на користь банку та на погоджених з банком умовах, надасть банку укладений договір страхування на наступний рік кредитування, позичальник має право письмово клопотати перед банком про подальше (після надання згоди банка на таке нарахування) нарахування процентів за процентною ставкою у відповідному (в залежності від поточного періоду кредитування) розмірі, визначеному п.4.1. договору. У протилежному випадку зазначена в цьому пункті договору нова процентна ставка є чинною до кінця строку дії цього договору.

В пункті 6.1 кредитного договору №029/08-ФЛ/12 від 11.07.2008 року визначено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення; зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. 3.2., 3.3., 3.5., 4.З., 4.4., 4.6. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором; сплата пені не звільняє позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитними ресурсами.

Згідно п. 6.2. кредитного договору №029/08-ФЛ/12 від 11.07.2008 року, за ненадання позичальником банку у встановлені цим договором терміни будь-яких документів, обов`язок надання яких передбачено цим договором, а також за не повідомлення позичальником банку про факти, зазначені у п. 5.7. цього договору, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 10% (десяти) процентів від загальної суми отриманих кредитних ресурсів.

Додатком №1 до кредитного договору погоджено Графік зниження розміру заборгованості (а.с. 10 т.1).

Позичальник ОСОБА_1 11.07.2008 року отримав в повному обсязі від банку кредитні кошти в розмірі 43297,00 доларів США, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №04 від 11.07.2008 року (а.с. 4 т.3).

Для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 11 липня 2008 року між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (поручитель) було укладено договір поруки №029/08/02/12, за умовами якого поручитель зобов`язалась перед банком солідарно відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (а.с. 154-155 т.1).

Також, 11 липня 2008 року між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (поручитель) було укладено договір поруки №029/08/03/12, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед банком солідарно відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором (а.с. 152-153 т.1).

Відповідно до п.2.2. зазначених вище договорів поруки, кожен з поручителів відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, у тому числі по основному боргу, сплаті щомісячних процентів і підвищених процентів, сплаті комісійної винагороди, сплаті неустойки по основному боргу та процентам, а також по відшкодуванню всіх збитків.

За змістом п. 5.1 зазначених вище договорів поруки №029/08/02/12 та №029/08/03/12 від 11.07.2008 року, порука припиняється із припиненням зобов`язання, що забезпечується нею; порука також припиняється, якщо кредитор протягом трьох років від дня настання строку виконання зобов`язання за Кредитним договором не пред`явив вимоги до поручителя.

Пунктом 5.2. договорів поруки №029/08/02/12 та №029/08/03/12 від 11.07.2008 року передбачено також, що порука припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України.

Також встановлено, що 04 лютого 2009 року між ВАТ «Банк «Фінанси та кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (банк), та ОСОБА_1 (позичальник) було укладенододаткову угоду №2 до кредитного договору №029/08-ФЛ/12 від 11.07.2008 року, за умовами якої пункти 4.7., 4.8., 5.1., 7.7. кредитного договору були викладені в новій редакції (а.с. 109-110 т.1).

Відповідно до змінених додатковою угодою положень п.4.7., сторони підписанням цього договору домовилися, що у випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох поспіль щомісячних платежів по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами, за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі діючої плюс 2 % річних та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з 11 числа місяця, в якому позичальник не сплатив або несвоєчасно сплатив або сплатив не в повному обсязі третій поспіль вищезазначений платіж. При цьому позичальник підписанням цього договору стверджує, що для вказаного вище застосування нової процентної ставки не вимагається підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору. У випадку, якщо протягом наступних 6 місяців після дати початку дії нової процентної ставки, вказаної у цьому пункті договору, позичальник здійснив погашення простроченої заборгованості, що виникла у позичальника перед банком за цим договором, та не припускався випадків непогашення або несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі щомісячного платежу по погашенню позичкової заборгованості та/або процентів за користування кредитними ресурсами, позичальник має право письмово клопотати перед банком про подальше нарахування процентів за процентною ставкою у відповідному розмірі, визначеному в п.4.1. цього договору. У протилежному випадку зазначена у цьому пункті договору нова процентна ставка є чинною до кінця строку дії цього договору.

Також, у відповідності до п. 4.8., викладеного в новій редакції відповідно до додаткової угоди №2, сторони підписанням цього договору домовилися, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань, передбачених п.5.2. цього договору (позичальник не уклав із страховиком договір страхування предмету застави на наступний рік кредитування або позичальник уклав договір предмета застави не на погоджених з банком умовах), за користування кредитними ресурсами застосовується процентна ставка у розмірі діючої плюс 2% річних та подальше нарахування процентів проводиться за вказаною новою процентною ставкою, починаючи з наступного дня після дня, який визначений у п.5.2. цього договору як останній день строку, у який позичальник був зобов`язаний укласти договір страхування на наступний рік кредитування, але не здійснив такого переукладання або уклав договір страхування предмету застави на не погоджених з банком умовах. При цьому позичальник підписанням цього договору підтверджує, що для вказаного вище застосування нової процентної ставки не вимагається підписання сторонами будь-яких інших додаткових документів, крім цього договору. У випадку, якщо після дати початку дії нової процентної ставки, вказаної в цьому пункті договору, позичальник здійснить укладення із страховиком договору страхування предмету застави на наступний рік кредитування на користь банку та на погоджених з банком умовах, надасть банку укладений договір страхування на наступний рік кредитування, позичальник має право письмово клопотати перед банком про подальше (після надання згоди банка на таке нарахування) нарахування процентів за процентною ставкою у відповідному (в залежності від поточного періоду кредитування) розмірі, визначеному п.4.1. договору. У протилежному випадку зазначена в цьому пункті договору нова процентна ставка є чинною до кінця строку дії цього договору.

У зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором, станом на 11.03.2014 року банком нарахована заборгованість, а саме заборгованість за кредитом 35050,04 доларів США (в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату розрахунку складає 323718 грн. 16 коп.), заборгованість по сплаті відсотків 26715,34 доларів США (в гривневому еквіваленті складає 246740 грн. 21 коп.), пеня за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків у розмірі 1433439,75 грн., що загалом становить 2003898,62 грн. (а.с. 35-36, 37-38, 39-40, 41 т.4).

Банком на адресу позичальника було направлено вимогу №10-018/02-322 від 24.09.2009 року про дострокове повернення кредитних коштів, в якій позивач вимагав не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання даної вимоги достроково повернути кредитні кошти, сплатити відсотки, комісії, а також пеню. Вказана письмова вимога банку про дострокове повернення кредитних коштів отримана ОСОБА_1 . 30.09.2009 року, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 11 т.3).

Факт направлення банком та отримання позичальником вимоги №10-018/02-322 від 24.09.2009 року про дострокове повернення кредитних коштів визнається апелянтом, згідно змісту апеляційної скарги та пояснень ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, та визнається позивачем, оскільки саме ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» (який є правонаступником ВАТ «Банк «Фінанси та кредит») надано суду належним чином завірені копії вказаної вище письмової вимоги №10-018/02-322 від 24.09.2009 року та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення (а.с. 11 у т. 3).

Письмова вимога №10-018/02-323 від 24.09.2009 року про дострокове повернення кредитних коштів також була отримана поручителем ОСОБА_2 30.09.2009 року, а поручителем ОСОБА_3 отримана письмова вимога про дострокове повернення кредитних коштів №10-018/02-324 від 24.09.2009 року (а.с. 12, 13 т.3).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Приймаючи до уваги зміну банком дати остаточного повернення кредиту та строку дії кредитного договору шляхом направлення позичальнику вимоги №10-018/02-322 від 24.09.2009 року про дострокове повернення кредитних коштів та встановлення не пізніше 10 банківських днів з моменту отримання даної вимоги обовязку позичальника достроково повернути у повному обсязі кредитні кошти, сплатити відсотки, комісії, а також пеню (а.с. 11 т.3); враховуючи, що вимога №10-018/02-322 від 24.09.2009 року була отримана Фетісовим В.С. 30.09.2009 року, а останнім з десяти банківських днів, що визначені у вказаній вимозі банку, являється 12.10.2009 року, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості зі сплати процентів за кредитним договором, яка сформувалась станом на 12.10.2009 року; підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача процентів, що передбачені умовами кредитного договору, за межами строку його дії за період з 13.10.2009 року по 11.03.2014 року (відповідно до змісту позовних вимог) відсутні.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; приймаючи до уваги безпідставне нарахування ПАТ Банк Фінанси та Кредит відсотків за користування кредитом поза межами строку дії договору, з урахуванням вимоги про дострокове повернення усіх кредитних коштів, - колегія приходить до висновку про необхідність зміни оскаржуваного рішення в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит заборгованості по відсоткам за користування кредитом з 246740,21 грн. на 6265,82 грн., тобто стягненню підлягає заборгованість за процентами, що сформувалась за період з 01.08.2008 року по 12.10.2009 року, розмір якої підтверджується наданим позивачем детальним розрахунком на аркушах справи 37-38 у томі 4.

За період з 01.08.2008 року по 12.10.2009 року, згідно вказаного вище розрахунку, наявна заборгованість за процентами у розмірі 678,42 дол. США (7580,59 дол. США нарахованих процентів з відрахуванням 6902,17 дол. США, що сплачені відповідачем банку на погашення процентів), що еквівалентно 6265,82 грн., враховуючи зміст остаточно уточненої позовної заяви банку, відповідно до якої позивач просив стягнути заборгованість у національній валюті із застосування курсу валют НБУ станом на 11.03.2014 року, що дорівнював 9,2359 грн. за 1 дол. США. (а.с. 32 41 у т. 4).

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, помилково стягнув нараховані ПАТ Банк Фінанси та Кредит відсотки за користування кредитом поза межами строку дії кредитного договору.

Місцевим судом правильно визначено розмір заборгованості за тілом кредиту у сумі 323718,66 грн., яка також розрахована, з урахуванням змісту остаточно уточненої позовної заяви банку, у національній валюті із застосування курсу валют НБУ станом на 11.03.2014 року, що дорівнював 9,2359 грн. за 1 дол. США. (а.с. 32 41 у т. 4).

Доводи апелянта щодо неправомірності стягнення з нього місцевим судом на користь банку пені у зменшеному розмірі 50000,00 грн. - є безпідставними, адже нарахування пені передбачено кредитним договором в пункті 6.1, з умовами якого апелянт погодився при укладенні даного договору. Згідно наданого банком розрахунку боргу до уточненої позовної заяви, за період з 11.03.2013 року по 11.03.2014 року за прострочення погашення заборгованості лише за тілом кредиту нарахована пеня у розмірі 741970,55 грн. Враховуючи, що з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитом у сумі 323718,66 грн. та по процентам у розмірі 6265,82 грн., колегія дійшла висновку, що підстави для відмови банку у задоволенні вимоги про стягнення пені або для стягнення пені у меншому розмірі, ніж визначений місцевим судом, - відсутні. Колегія звертає увагу, що відповідачем рішення місцевого суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а банком апеляційна скарга не подана.

Розмір заборгованості підтверджується представленим позивачем розрахунком, який є математично правильним, викладений у зручній для дослідження табличній формі, відповідає умовам вказаного вище кредитного договору, з урахуванням внесених до нього змін та доповнень.

Посилання апелянта на те, що представлений позивачем розрахунок заборгованості є незрозумілим та неправильним недоведені, грунтуються на припущеннях. Твердження апелянта про неврахування банком всіх сум, сплачених ним на погашення боргу, є формальним, без зазначення розміру та дат конкретних платежів, які відповідач вважає незарахованими. Колегія наголошує, що клопотань про надання власного розрахунку заборгованості, інших доказів, клопотань про витребування доказів судом, призначення відповідної судової експертизи апелянтом не заявлено, що підтверджується змістом апеляційної скарги, протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи часткове задоволення позовних вимог та наявність підстав для зміни оскаржуваного рішення в частині присуджених до стягнення з відповідача процентів, рішення суду першої інстанції підлягає також зміні в частині розміру стягнутих з ОСОБА_1 на користь позивача судових витрат (1700,00 грн. судовий збір + 120 витрати на інформаційно-технічне забезпечення), з 1820,00 грн. на 345,07 грн. (а.с. 245, 246 т.1).

З урахуванням викладеного, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року також підлягає зміні в частині розміру загальної суми, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит, з 622278,87 грн. на 380329 грн. 55 коп. (323718,66 грн. боргу за тілом кредиту + 6265,82 грн. боргу по процентами + 50000,0 грн. пені + 345,07 грн. судових витрат).

Згідно матеріалів даної цивільної справи, позов банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в первинній редакції був предявлений до суду 27.07.2010 року (а.с. 247 248 у т. 1), що свідчить про непорушення банком строків позовної давності.

Доводи апеляційної скарги щодо залишення позову ПАТ Банк Фінанси та Кредиту даній справі без розгляду за п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України - є безпідставними, адже 20.06.2014 року ПАТ Банк Фінанси та Кредит подано місцевому суду заяву, зокрема, про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 48 т.4).

Колегія наголошує, що згідно змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує рішення місцевого суду лише в частині задоволених позовних вимог ПАТ Банк Фінанси та Кредит, а тому справа в частині вимог банку про стягнення заборгованості з поручителів та в частині часткової відмови у стягненні з позичальника пені судом апеляційної інстанції не переглядається, відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та часткової зміни оскаржуваного рішення місцевого суду.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2018 року в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит заборгованості по відсоткам за користування кредитом, змінити з 246740,21 грн. на 6265,82 грн.; в частині розміру стягнутого з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит судового збору, змінити з 1820,00 грн. на 345,07 грн. та в частині розміру загальної суми, стягнутої з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та Кредит, змінити з 622278,87 на 380329 (триста вісімдесят тисяч триста двадцять дев`ять) грн. 55 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді