Справа № 487/1718/19
Провадження № 2/487/1299/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря судового засідання Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

04.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, права й обов`язки дружини, а також по багатьом іншим, життєво важливим питанням. При зазначених обставинах між сторонами постійно виникали конфлікти, які переходили у взаємні сварки та скандали. Сторони намагались зберегти родину, але змушені були припинити подружні відносини. Сторони протягом шести місяців проживають окремо, подружніх відносин не підтримують і відновляти їх не мають наміру. На підставі викладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

23.05.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 червня 2019 року зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини прийнята до розглядута об`єднана в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зустрічний позов ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що 12.09.2018 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З липня 2018 року сторони проживають окремо. З цього часу ОСОБА_1 вихованням доньки не займається, участі у навчальному процесі не приймає, не сприяє фізичному та духовному розвитку дитини. ОСОБА_2 самостійно вирішує потреби дитини, здійснює догляд за дитиною, займається її вихованням та навчанням та надає матеріальну допомогу. Крім того, дитина сторін має захворювання та потребує коштів на лікування. Деякий час ОСОБА_1 приймав участь у вихованні доньки та надавав кошти на її утримання, однак з грудня 2018 року він матеріальної допомоги на утримання дитини в повній мірі не надає. Посилаючись на викладене ОСОБА_2 просила зустрічний позов задовольнити.

У підготовче судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримав, просив їх задовольнити. Зустрічну позовну заяву визнав в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову не заперечував.

ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, зустрічну позовну заяву підтримала, просила її задовольнити. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у зв`язку із визнанням позову відповідачем згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, позов підлягає задоволенню у підготовчому засіданні.

Як встановлено у судовому засіданні, 12.09.2008 року було укладено шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який був зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 399. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Проте спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, права й обов`язки дружини, а також по багатьом іншим, життєво важливим питанням. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру.

Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін.

Крім того, судом встановлено, що сторони не досягли згоди щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини. Добровільно відповідач кошти на утримання дитини не надає.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дитини, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Враховуючи, що відповідач проти позовних вимог не заперечує, суд вважає, що він в змозі сплачувати аліменти, а тому виходячи з принципу справедливості та розумності, вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

На підставі п.3 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Отже, в зв`язку зі звільненням ОСОБА_2 від сплати судового збору та задоволенням позовних вимог, судовий збір в сумі 768,40 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 78, 81, 141, 200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115, 181, 182, 184, 191 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ,12.09.2008 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 399 розірвати.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня подачі позову до суду 23.05.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СУДДЯ: В.О. Гаврасієнко