Ухвала

23 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 523/1256/16-ц

провадження № 61-16818ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Інспекції архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5 про знесення об`єкту самочинного будівництва, за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа - Одеська міська рада про приведення об`єкту у попередній стан, знесення об`єкту самочинного будівництва, за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання не перешкоджати у здійсненні права власності, про зобов`язання демонтувати самовільну будівлю, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління земельних ресурсів Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та власністю, знесення об`єкту самочинного будівництва,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 14 березня 2016 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 про зміну способу та порядку виконання судового рішення шляхом знесення об`єкту за його власний рахунок відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 14 березня 2016 року скасовано.

Заяву ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішень Суворовського районного суду міста Одеси від 11 січня 2013 року та апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2013 року задоволено.

Змінено порядок виконання рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 11 січня 2013 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 05 листопада 2013 року та покладено витрати на знесення частини житлового будинку літ. «Д» будинку АДРЕСА_1 , а саме приміщення № 2-6, площею 27,3 кв. м, літ. № 1-6, площею 24,6 кв. м, літ. № 2-11, площею 24,5 кв. м, та об`єкта самочинного будівництва - житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 , на ОСОБА_3 .

04 вересня 2019 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвокат Гусельщикова М. А. подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2016 року, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Суворовського районного суду міста Одеси від 14 березня 2016 року в цій справі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Тобто, касаційні скарги подані після 15 грудня 2017 року підлягають розгляду відповідно до чинного Цивільно процесуального кодексу України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів».

Згідно з пунктом 26 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відстрочення і розстрочення, зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом наведених правових норм в касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови суду апеляційної інстанції, якими ухвали суду першої інстанції залишено без змін або ухвалено нове судове рішення у разі зміни чи скасування ухвали місцевого суду, тобто ті постанови, якими вирішено по суті процесуальні питання, перелічені у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України. При цьому ні ухвали суду першої інстанції, які не перелічені у вказаних пунктах, ні постанови апеляційного суду за наслідками їх перегляду (незалежно від того, залишена ухвала без змін, змінена чи скасована), не підлягають касаційному оскарженню.

Тому ухвала апеляційного суду про скасування такої ухвали суду першої інстанції не може бути оскаржена в касаційному порядку. Інше тлумачення вказаних правових норм не узгоджується із завданнями цивільного судочинства, наведеними у статті 2 ЦПК України, щодо розумності строків розгляду справи судом та сутнісним змістом касаційного провадження.

Велика Палата Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 279/1498/18 (провадження № 14-527цс18) дійшла висновку, що з аналізу статей 353 та 389 ЦПК України вбачається, що можливість касаційного оскарження ухвали суду першої інстанції про встановлення порядку виконання судових рішень, після її перегляду в апеляційному порядку, не передбачено.

Дана позиція узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2019 року у справі № 150/127/13-ц (провадження №61-2203ск19) та у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі №1540/4030/18 (провадження №К/9901/10472/19).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувана заявником ухвала апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2016 року не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Гусельщикової Марини Анатоліївни на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_3 про зміну способу і порядку виконання рішення суду по справі за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської Ради до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб - Одеської міської ради, Інспекції архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Одеської міської ради, ОСОБА_5 про знесення об`єкту самочинного будівництва, за позовом Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради до ОСОБА_3 , третя особа - Одеська міська рада про приведення об`єкту у попередній стан, знесення об`єкту самочинного будівництва, за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зобов`язання не перешкоджати у здійсненні права власності, про зобов`язання демонтувати самовільну будівлю, стягнення матеріальної та моральної шкоди, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа - Управління земельних ресурсів Одеської міської ради про визначення порядку користування земельною ділянкою та про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та власністю, знесення об`єкту самочинного будівництва.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко