Справа №202/5703/18
Провадження №2/0203/268/2019
20.05.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
-представника позивача Проценка В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території,
17 вересня 2018 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям жилого будинку АДРЕСА_1 (гуртожиток) він регулярно надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території. У кімнатах НОМЕР_1 вказаного гуртожитку мешкає відповідач, який не оплачує ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 11 293,22 грн. У добровільному порядку відповідач борг погасити не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 13 299,72 грн. (з урахуванням 3% річних) (а.с.а.с. 3 - 5, 25, 29 - 31).
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.09.2018 року справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 18).
У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, пояснивши, що мешканцям жилого будинку АДРЕСА_1 (гуртожиток) він регулярно надає послуги з утримання будинку та прибудинкової території. У кімнатах НОМЕР_1 вказаного гуртожитку мешкає відповідач, який не оплачує ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 11 293,22 грн.
Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
20 травня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.
Судом було встановлено, що у кімнатах АДРЕСА_2) зареєстровано відповідача (а.с. 32).
Позивач регулярно надає відповідачеві послуги з утримання будинку та прибудинкової території, проте останній плату за користування вказаними послугами вносить неналежно, у зв`язку з чим станом на 01.09.2018 року утворилася заборгованість в сумі 11 293,22 грн., розрахована у відповідності із встановленими тарифами (а.с. 33).
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 24.06.2004 року №1875-ІV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №1875-ІV) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно з пунктом 1 статті 5 Закону №1875-ІV житлові послуги - це послуги з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
У відповідності з пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону №1875-ІV споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
За правилами, встановленими частиною 1 статті 9 Закону №1875-ІV, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються.
Відтак, ураховуючи той факт, що відповідач порушує зобов`язання з оплати наданих житлових послуг, суд вважає вимоги позивача про стягнення з нього заборгованості такими, що підлягають задоволенню.
Розв`язуючи позов у частині стягнення трьох відсотків річних, суд виходить з такого.
За змістом частини 2 статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.
Матеріали справи не містять відомостей про встановлений між сторонами інший розмір відсотків за несвоєчасне виконання зобов`язання, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних обґрунтована й підлягає задоволенню.
Три відсотки річних за несвоєчасне виконання зобов`язань за період від 30.09.2012 року по 01.09.2018 року складає 2 005,86 грн.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне заявлений позов у частині стягнення трьох відсотків річних також задовольнити.
У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація понесених судових витрат загальною сумою 1 762,00 грн. (а.с. 2).
Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 133, 141, 209 - 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Стягнути із ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 13 299,72 грн. (основна заборгованість - 11 293,22 грн., три відсотки річних - 2 005,86 грн.), компенсацію судових витрат у сумі 1 762,00 грн., разом - 15 061,72 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, третьою особою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини заочного рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 20 травня 2019 року.
Суддя М.О. Католікян