КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№22-ц/824/2492/19 Головуючий у 1 інстанції - Кушнір С.І..
Унікальний №760/1241/16-ц Доповідач - Панченко М.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача - Панченка М.М.

суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Кемському В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 31 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов`язання виконати умови договору та стягнення пені,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 і просив ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача виконати умови договору, укладеного сторонами 11.12.2015 року про виготовлення та монтаж двох метало-пластикових вікон за місцем проживання позивача - у квартирі АДРЕСА_1 , шляхом безоплатної заміни одного неякісно встановленого відповідачем вікна на інше вікно. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь пеню за прострочку у виконанні договірних послуг у розмірі 38.528 грн.40 коп., а також стягнути витрати на правову допомогу/а.с.1-2/.

Зазначав, що між сторонами 11.12.2015 року укладено письмовий договір б/н «купівлі-продажу металопластикових та інших виробів», відповідно до якого відповідач ФОП ОСОБА_1 , у термін до 22.12.2015 року зобов`язувався самостійно власними силами або із залученням третіх осіб доставити та встановити металопластикові вироби, згідно визначених в акті замірів, що є додатком до цього договору, за місцем проживання замовника ОСОБА_2 .

Повна вартість замовлення визначена договором у розмірі 6.620 грн. з передоплатою у розмірі 4.500 грн.

Оскільки, при монтажі вікон 25.12.2015 року, розмір одного з них виявився таким, що не відповідає віконному проєму, відповідач пообіцяв виготовити новий виріб та встановити цю конструкцію у квартирі замовника у термін до 15.01.2016 року.

Між тим, обіцянка відповідача не була виконана, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вимагаючи безоплатної заміни вікна, позивач керувався ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

При визначенні розміру пені позивач виходив з положень ч.5 ст.10 цього Закону.

Таким чином, за твердженням позивача, зважаючи, що з 25.12.2015 року (кінцевий строк для добровільної заміни вікна) по день подачі позову минуло 194 дні, а загальна вартість послуги за договором складає 6.620 грн., з яких 3% від загальної суми договору складає 198,6 грн. то за 194 дні прострочення виконання забов`язання сума пені складає 38.528 грн.40 коп.

Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 31 травня 2017 року позов задоволено /ас.70-73/.

Судовим рішенням зобов`язано ФОП ОСОБА_1 виконати умови договору з виготовлення та монтажу метало-пластикових виробів від 11.12.2015 року, шляхом безоплатної заміни метало-пластикового вікна у квартирі АДРЕСА_1 на інше, з такого ж матеріалу, яке своїм розміром буде відповідати розміру віконного проєму та відрегулювати системи відкриття-закриття вікон.

Судовим рішенням також стягнуто з відповідача на користь позивача пеню у сумі 38.528 грн.40коп.

Також стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір у сумі 936 грн.38коп.

В поданій апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову /а.с.131-137/.

Свої доводи скаржник обґрунтовував тим, що позивач не сплатив передбачену договором передоплату у сумі 4.500 грн., незважаючи на те, що суд першої інстанції безпідставно, без посилання на будь-які докази, вважав цей факт встановленим. Зазначена обставина свідчить про відсутність у відповідача обов`язків виконувати договірні зобов`язання з виготовлення та монтажу у квартирі позивача металопластикові вікна.

Крім того, скаржник зазначив, що суд першої інстанції необґрунтовано послався на Звіт про проведення технічного обстеження житлової квартири на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам щодо влаштування металопластикових вікон, виконаним експертом Гуріним О . М . від імені приватного підприємства «КБС-100» від 28.04.2017 року, відповідно до якого, улаштування металопластикових вікон у квартирі позивача не відповідає державним стандартам, будівельним нормам і правилам щодо проектування, нормативним актам з пожежної безпеки, санітарному законодавству, що діяли на момент закінчення будівництва /а.с.52-60/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, лише в частині зменшення стягнутої пені, а в решті рішення належить залишити без змін з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.3 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Як слідує з матеріалів справи, 11.12.2015 року між ОСОБА_1 та до ФОП ОСОБА_1 укладено письмовий договір «купівлі-продажу метало пластикових та інших виробів», відповідно до якого, відповідач ФОП ОСОБА_1 зобов`язувався виготовити та встановити у квартирі замовника позивача ОСОБА_1 два металопластикові вікна, відповідно до здійснених відповідачем замірів, терміном до 22.12.2015 року /а.с.5/.

Відповідно до договірних умов повна вартість замовлення визначена у розмірі 6.620 грн., при цьому, згідно договору замовник зобов`язувався внести передопату на рахунок виконавця робіт суму у розмірі 4.500 грн.

Повна оплата замовлення, відповідно до договору, повинна бути проведена у день остаточного виконання робіт

Текст указаного договору виготовлений на бланку запропонованому відповідачем, а тому, відповідно до ст.634 ЦК України, указаний договір, підписаний сторонами - є договором приєднання, в силу якого, договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи особливості правовідносини, які виникли між сторонами, колегія суддів вважає, що фактично між сторонами виникли правовідносини побутового підряду.

Відповідно до ч. 1 статті 865 Цивільного кодексу України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом частини 1 статті 866 Цивільного кодексу України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документу не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

Враховуючи, що відповідач у своїй заяві до суду першої інстанції не заперечував укладення договірних відносин, колегія суддів вважає, що між сторонами виникли відносини з виконання договору побутового підряду /а.с.65/.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено у судовому засіданні, під час остаточного виконання робіт 25.12.2015 року, тобто, в ході монтажу відповідачем у квартирі позивача двох замовлених ним вікон, було виявлено, що одне вікно не відповідає за розміром віконному проєму, оскільки є меншим по ширині проєму.

Неякісний монтаж відповідачем вікна також підтверджується Звітом про проведення технічного обстеження житлової квартири на відповідність державним стандартам, будівельним нормам і правилам щодо влаштування металопластикових вікон, виконаним за замовленням позивача ОСОБА_2 ПП ОСОБА_5. , який, відповідно до кваліфікаційного сертифіката на проведення діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, щодо обстеження і оцінки технічного стану будівельних конструкцій будівель, споруд та інженерних мереж, у тому числі збудованих без документів, що надають право на виконання будівельних робіт, та/або за відсутності проектної документації. Кваліфікаційний сертифікат серії НОМЕР_1 виданого 26.03.2013 року Атестаційною архітектурно-будівельною комісією 26.03.2013 №26-Е /а.с.52-65/.

Відповідач ФОП ОСОБА_1 не заперечував своєї вини у неякісному виконанні замовлення. При цьому, спеціалісти-монтажники відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 за погодженням з відповідачем власноручно записали у кінці тексту договору, що зобов`язуються усунути недоліки до 15.01.2016 року.

Згідно ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); безоплатного виготовлення іншої речі з тогож матеріалу і такоє ж якості чи повторним виктонанням роботи; відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.

Між тим, на час розгляду справи у суді апеляційної інстанції указані недоліки не усунуті, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом, вимагаючи відповідача ФОП ОСОБА_1 усунути недоліки та сплатити пеню у розмірі 38.528,40 грн, виходячи із 3% за кожен день прострочки від вартості замовлення 6.620 грн., відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Так, згідно абзацу 1 частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, зщо прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у сророк, встановлений договором або законом.

А, згідно ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Із вище наведених обставин, а також указаних норм закону, колегія суддів дійшла висновку про наявність вини відповідача у невиконанні договірних умов, у зв`язку з чим, вимоги позивача є обгунтованими.

Отже, колегія суддів вважає, що, зобов`язуючи відповідача усунути недоліки, які допущені ним при виконанні замовлення позивача, шляхом виготовлення та монтажу у квартирі позивача якісних виробів, колегія суддів важає таке рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Між тим, ухвалюючи рішення про задоволення позову щодо стягнення пені у розмірі 38.5280 грн., на думку колегії суддів, суд першої інстанції не застосував норму ст.551 ЦК України, яка, на думку колегії суддів повинна бути застосована у даному випадку, оскільки стягнута судом пеня значно перевищує розмір договірної суми (6.620,40 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до абзацу 1 частини 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством.

За змістом ч. 3 ст. 551 Цивільного Кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Між тим, сума стягнутої судом пені з відповідача на користь позивача майже в 6 разів разів перевищує вартість послуги, а тому керуючись засадами розумності та справедливості, колегія суддів вважає за необхідне зменшити суму пені до 6.620грн., що відповідає вартості послуги.

Обгрунтовуючи такий висновок, суд посилається на рішення Верховного Суду України від 03.09.2014 року у справі №6-100цс14, яким визначено, що ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

При цьому, суд врахував, що неустойка у визначеному судом розмірі перетворюється на несправедливо високий тягар для виконавця робіт ФОП ОСОБА_1 та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків споживачем ОСОБА_2 .

У відповідності з положеннями ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового ішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права, що включає у седе не застосування закону, який підлягав застосуванню.

Колегія суддів відхиляє доводи представника відповідача про порушення замовником договірних умов, оскільки той перед виконанням робіт не вніс на рахунок виконавця робіт передоплату у сумі 4.500 грн.

Колегія суддів вважає, що не внесення ОСОБА_2 передоплати не свідчить про недійсність договору чи відсутність у позивача вимоги до відповідача ФОП ОСОБА_1 зобов`язати виконати договір, оскільки відповідач розпочав виконувати договір без внесення замовником передоплати, що свідчить про звизнання ним чинності договору підряду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнутої пені, та ухвалення в цій частині нового рішення про зменшення розміру стягнутої пені з відповідача ФОП ОСОБА_1 на користь споживача ОСОБА_2 з 38.528,40 грн. до 6.620 грн. В решті рішення належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.374, 375, 376, 381-384,390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Солом`янського районного суду м.Києва від 31 травня 2017 року в частині стягнення пені шляхом зменшення стягнутої пені з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 38.528 грн. 40 коп. до 6.620 грн., а в решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 30 травня 2019 року.

Суддя-доповідач

Судді