Справа № 654/3640/19
Провадження №2/654/1180/2019
УХВАЛА

01 жовтня 2019 року суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Сіянко В.М., розглянувши позовну заяву заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» Голопристанської районної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

26 вересня 2019 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі КП «Голопристанська ЦРЛ» Голопристанської районної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В обґрунтування звернення з даним позовом прокурором позивач зазначив що КП «Голопристанська ЦРЛ» Голопристанської районної ради є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в Державному казначействі України, фінансується з держаного та місцевих бюджетів. Підставою представництва інтересів КП «Голопристанська ЦРЛ» прокурор зазначає факт понесення лікарнею збитків, внаслідок витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в розмірі 7288,76 грн та необхідність вжиття заходів представницького характеру до їх відшкодування, оскільки з боку КП «Голопристанська ЦРЛ» будь-які заходи щодо відшкодування вказаних збитків не вживались, на даний час кошти у добровільному порядку не повернуто, що негативно впливає на дохідну частину бюджету та порушує економічні інтереси держави.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення усправі "Ф.В.проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 20.09.2018 в справі №924/1237, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією із засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Положення пункту 3 частини першої статті 131-1Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".

Аналіз частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу.

Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Отже, роль прокурора у сфері представництва інтересів держави має допоміжний характер і основну роль згідно чинного законодавства України відіграють профільні органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, які самостійно звертаються до суду.

Так, саме лише посилання в позовній заяві на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, для прийняття заяви для розгляду є недостатнім. У такому разі прокурор повинен надати належні та допустимі докази відповідно до вимог процесуального закону (наприклад, внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення на підставі статті 367 Кримінального кодексу України (службова недбалість); вирок суду щодо службових осіб; докази накладення дисциплінарних стягнень на державних службовця, які займають посаду державної служби в органі державної влади та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків тощо).

Сама по собі обставина не звернення позивача з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання таким органом своїх функцій із захисту інтересів держави.

Таким чином, прокурором не обґрунтовано наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі КП «Голопристанська ЦРЛ».

КП «Голопристанська ЦРЛ» є юридичною особою, а тому, здатне самостійно представляти свої інтереси в суді.

Крім того, присутність прокурора у судовому процесі на боці однієї зі сторін ставить під загрозу принцип рівності і справедливого балансу між сторонами, участь прокурора може створювати відчуття нерівності у сторони.

Виступ прокурора на стороні особи, що у справі може бути виправдана, зокрема, інтересами захисту прав вразливих груп населення (дітей , інвалідів і т.п.), які нездатні захистити свої інтереси самостійно, або у випадках, коли таке порушення зачіпає інтереси більшого числа громадян, або, коли потрібно захистити інтереси держави.

Прокурор мав би у позовній заяві обґрунтувати причини неможливості пред`явлення позову КП «Голопристанська ЦРЛ», в інтересах якого подається позов, із наданням підтверджуючих документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Крім того, відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із Законом України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01 січня 2019 року встановлено Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» та становить 1921 гривень.

У позовній заяві позивач посилається на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Матеріальні збитки це втрати, яких юридична та/або фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її речей, а також витрати, які особа здійснила або повинна здійснити для відновлення свого порушеного права.

Посилання позивача на п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» є необґрунтованим та помилковим, оскільки КП «Голопристанська ЦРЛ» не є потерпілим в розумінні ст. 55 КПК України та витрати на лікування не можна вважати матеріальними збитками, завданими внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки понесені лікувальною установою витрати є виконанням нею статутних завдань, а тому позивач не звільняється від сплати судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на вимоги статей 56, 175 та 185 ЦПК України, є підстави для залишення позовної заяви без руху.

Позивачу слід усунути недоліки шляхом зазначення обґрунтованих підстав для його звернення до суду в інтересах держави в якості позивача та сплати судового збору у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст. 56, 175, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву заступника керівника Новокаховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Голопристанська центральна районна лікарня» Голопристанської районної ради до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вказаних вимог позовна заява буде вважатись неподаною та повернута позивачу.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяВ. М. Сіянко