Провадження № 2/7522/387/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Шкамерди К.С.

за участю секретаря судового засідання - Довгань Ж.А.,

представника позивача - Кірпельського В.В.

представника третьої особи ОСОБА_1 - адвоката Турути Є.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Одесі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І., про відшкодування збитків у розмірі 803 244 грн., які завдані внаслідок неправомірних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І., про відшкодування збитків у розмірі 803 244 грн., які завдані внаслідок неправомірних дій.

До суду надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 - Турути Євгенія Івановича про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки дані правовідносини є корпоративними та підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача заперечував проти клопотання про закриття провадження у справі.

Представник третьої особи ОСОБА_1 . - адвокат Турута Є.І. підтримав клопотання про закриття провадження у справі.

Відповідач, представник відповідача та третя особа ПНОМНО Несвітайло І.І. у підготовче судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 19 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших відносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; тощо.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008 №13 передбачено, що при визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У разі якщо суб`єктний склад осіб, які беруть участь у справі, або предмет позову не відповідають визначеним Господарсько процесуальним кодексом України (далі - ГПК) справам, що виникають із корпоративних відносин, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статті 1 ГПК господарським судам підвідомчі спори щодо захисту порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів підприємств, установ, організацій, інших юридичних осіб (у тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи.

Відповідно до п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» від 25 лютого 2016 року №4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб`єктного складу сторін:

- спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття;

- спори між акціонерами, АТ та депозитарними установами, пов`язані з укладенням, зміною, розірванням, виконанням або визнанням недійсними договорів про відкриття та обслуговування рахунків у цінних паперах, зазначених у статті 5 Закону України "Про депозитарну систему України";

- спори, пов`язані з управлінням активами корпоративних інвестиційних фондів;

- спори, пов`язані з розподілом майна подружжя, вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств;

- спори про визнання права власності на акції, спори щодо укладення, розірвання, зміни, виконання, а також визнання недійсними договорів купівлі-продажу акцій, та спори щодо інших правочинів з акціями, крім спорів, пов`язаних з порушенням переважного права акціонерів на придбання акцій;

- спори між набувачем права власності на частку в статутному капіталі та учасниками ТОВ або ТДВ про право власності на частку.

Виходячи з наведеного підвідомчими загальним судам є спори між учасником (засновником, акціонером) господарського товариства та товариством, що виникають не з корпоративних відносин, а щодо грошових зобов`язань, якщо однією зі сторін, які беруть участь у справі, є фізична особа.

Так, спірні правовідносини, на захист яких звернувся до суду позивач, виникли з приводу протиправних дій відповідача, що потягнули за собою матеріальну шкоду.

Отже, зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що предметом судового спору є стягнення збитків.

Вимог щодо вирішення питань, пов`язаних із виникненням, зміною та припиненням корпоративних прав позивачем не заявлено.

Таким чином, враховуючи предмет судового спору і заявлені вимоги, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виник спір з правовідносин, які потягли за собою матеріальну шкоду, а не з приводу захисту корпоративних прав - отже клопотання про закриття провадження є необґрунтованим.

Керуючись ст. 255, ст. 353 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника третьої особи ОСОБА_1 - Турути Євгенія Івановича про закриття провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВДЕННА ТОРГОВА КОМПАНІЯ» до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_1 , Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Несвітайло І.І., про відшкодування збитків у розмірі 803 244 грн., які завдані внаслідок неправомірних дій.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 03 червня 2019 року.

Суддя К.С. Шкамерда