ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/902/19 Справа № 203/831/18 Головуючий у першій інстанції: Католікян М.О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2018 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 17.01.2012 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 8000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 21.02.2018 року, утворилась заборгованість у розмірі 16779,38 грн., а саме 6614,55 грн. - заборгованість по кредиту, 3911,95 грн. - відсотки за користування кредитом, 4977,67 грн. - пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 775,21 грн. - штраф (процентна складова). Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість в загальному розмірі 16779,38 грн. та судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлялись належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується, зокрема, поштовим повідомленням про вручення судової повістки позивачу, яка долучена до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування заочного рішення місцевого суду відсутні, виходячи з наступного.

Встановлено, що ПАТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заявки від 17 січня 2012 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач виявляє бажання отримати у позивача послуги (а.с. 15-16).

З Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку вбачається, що заявником не було визначено вид замовлених банківських послуг. В графі «Ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, прошу надати мені перераховані нижче послуги: платіжна картка кредитна «Універсальна», пенсійна картка, дебетова особиста картка, зарплатна картка, картка GOLD , ощадкнижка (депозит)» - немає жодних відміток (а.с. 16).

Більше того, в зазначеній Анкеті-заяві, яка викладеній у вигляді бланку, в графі «Бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка універсальна/GOLD» не зазначена будь-яка інформація; відсутній строк дії кредитного договору, розмір тіла кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, комісії, неустойки (пені).

Долучені до позовної заяви Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписані (а.с. 19-47).

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умов та Правил надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Долучений до матеріалів справи витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток "Універсальна" також не містить підпису відповідача (а.с. 17).

Також, на підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 17 січня 2012 року, згідно якого станом на 21.02.2018 року, наявна заборгованість у розмірі 16779,38 грн., а саме 6614,55 грн. - заборгованість по кредиту, 3911,95 грн. - відсотки за користування кредитом, 4977,67 грн. - пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 775,21 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 8-10, 11-14). Даний розрахунок не доводить факту досягнення сторонами домовленостей щодо усіх істотних умов кредитного договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги, що банком не надано суду доказів укладення з відповідачем 17 січня 2012 року у простій письмовій формі кредитного договору, не надано доказів досягнення сторонами домовленості щодо усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо тіла кредиту, строку дії кредитного договору, терміну повернення кредиту, розміру процентів за користування кредитом; встановивши, що відповідач не визнає наявність між сторонами кредитних правовідносин; враховуючи, що банком не представлено суду доказів, що відповідали б положенням статей 77, 78 ЦПК України, про отримання відповідачем тіла кредиту у будь-якому розмірі (платіжні, касові документі тощо); враховуючи також ненадання позивачем Умов та Правила надання банківських послуг, які були б підписані відповідачем, - колегія приходить до висновку про те, що Публічним акціонерним товариством КБ "ПриватБанк" не доведено факт укладення з відповідачем саме кредитного договору та не доведено його умови.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами та Правилами надання банківських послуг - безпідставні, оскільки зазначені Умови та Правила не містять підпису відповідача. Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі відповідач, підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

Саме такий висновок міститься у постановах Верховного Суду України, зокрема, від 14 грудня 2016 року у справі №6-2462цс16; від 22 березня 2017 року у справі №6-2320цс16, де вказано про те, що Умови та правила надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору.

Необхідно також зауважити, що згідно змісту заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідач лише виявляє бажання отримати послуги у ПАТ КБ "ПриватБанк". При цьому доказів отримання ОСОБА_1 кредитної карти позивачем не надано.

Клопотань про надання апеляційному суду будь-яких доказів чи про витребування відповідних доказів судом - позивачем не заявлено, що стверджується письмовими матеріалами справи, протоколом судового засідання.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення та наявність підстав для залишення оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"- залишити без задоволення.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 травня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді