Пров. №2/766/3185/19
22 травня 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Ус О.В.,
секретар судового засідання Неменко Ю.М.,
з участю представника позивача Кошової О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач 27.07.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 та зняти його з реєстрації за вищевказаним місцем проживання, мотивуючи тим, що їй належить житловий будинок АДРЕСА_1 у вказаному житловому будинку зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком її дочки, сімейне життя у них не склалось та донька подала на розлучення. Відповідач влітку 2015 року зібрав свої особисті речі, документи та виселився з будинку і пішов у невідомому напрямку, сказавши, що їде на заробітки і до теперішнього часу його місце знаходження позивачу невідомо. Таким чином відповідач по справі не проживає у вказаному будинку без поважних причин понад 3 роки. Відповідач порушує права позивача як власника житлового будинку, а саме виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг.
Провадження у справі відкрито 17.10.2018 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_3 .
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.03.2019 року справу прийнято до провадження судді Ус О.В. в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 10.04.2019 р.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.04.2019 р. задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків, судове засідання відкладено на 22.05.2019 р.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дала пояснення аналогічні викладеним в позові обставинам. Проти розгляду справи у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив суду не подавала.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи до/казів (постановляє заочне рішення).
Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснила, що є сусідкою позивача, зазначила, що ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , вже майже два роки. В останній раз бачила відповідача близько півтора роки тому в місті Херсоні, проте він з нею не спілкувався.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснив, що є сусідом позивача, їхні будинки розташовані поруч один з одним, зазначив, що ОСОБА_6 не проживає у будинку АДРЕСА_1 Литвинова приблизно два роки, речей його у будинку не має та він і взагалі коли проживав за вищевказаною адресою викрадав речі позивача.
Суд, заслухав вступне слово представника позивача, встановивши обставини справи, перевіривши їх доказами, та допитавши свідків, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.
Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 16.07.2018 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нестерович О.І. за реєстровим №712 (арк. справи 9).
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 15.07.2016 року по справі №766/3199/16-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволено, шлюб розірвано. Рішення набрало законної сили 26.07.2016 року (арк. справи 11-12).

Відповідно до довідки №179 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданої 27.07.2008 року Виконавчим комітетом Суворовської районної у м. Херсоні ради вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_2 (зять), ОСОБА_7 (дочка) та ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (онуки) (арк. справи 6).

Згідно копії будинкової книги, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. справи 7-8).

Відсутність речей відповідача та його не проживання за вказаною адресою підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 У суду не має сумнівів щодо достовірності та правдивості фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим представленим суду доказам.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно вселення членів сім`ї у житлове приміщення, яке належить громадянину на праві власності є результатом реалізації права власника й у них виникає право на користування чужим майном, тобто сервітутне право.

У відповідності до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мав об`єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод йому позивач не чинив, майно та речі відповідача у будинку відсутні, поважних причин для його відсутності у спірному житловому приміщенні не існувало.

Відсутність відповідача за місцем мешкання понад один рік, без поважних причин та відсутність іншої домовленості між власником житлового приміщення та відповідачем, дають суду підстави зробити висновок, що відповідач, не мешкаючи в спірному житловому будинку з 2017 року, без поважних причин, втратив право користування житловим приміщенням, в зв`язку з чим підлягає визнанню таким в судовому порядку.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до абзацу 10 ч.1 ст.3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Згідно зі ст. 6 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Таким чином, виходячи зі змісту зазначених норм закону, прийняте рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому відповідач додатковому визнанню таким, що підлягає зняттю з реєстраційного обліку не підлягають, тому в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складене 27 травня 2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 90, 235, 258, 263-265, 268, 273, 279, 280-283, 352, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВ у м. Херсоні 09.03.2002 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Суворовським РВ у м. Херсоні 09.03.2002 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус