У Х В А Л А

05 червня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. . розглянувши заяву представника відповідачів ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» адвоката Кузьменко Є.А. про відвід судді Кошель Л.М. від розгляду цивільної справи №357/11336/18, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області знаходиться адміністративна справа №357/11336/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Міхачова Вячеслава Анатолійовича, Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївський цукровий завод», про визнання договору недійсним.

03.06.2019 року представник відповідачів ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» адвокат Кузьменко Є.А. подав до суду заяву про відвід головуючому судді Кошель Л.М., яку обґрунтовує тим, що існують обставини, які викликають у нього сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, а саме, через неправомірне, на його думку, допущення до участі в справі в якості представника позивача ТОВ Агрофірма « Матюші» адвоката ОСОБА_2, номер свідоцтва: 000893 від 02.04.2018 року, яка представляє адвокатське об`єднання «Еверлігал». Представник Кузьменко Є.А. вважає, що суддя Кошель Л.М. належним чином не вивчила документи, що підтверджують повноваження адвоката ОСОБА_2 і безпідставно в порушення ст.63 ЦПК України допустила її в якості представника позивача. Згідно інформації з Реєстру адвокатів України ОСОБА_2 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність за адресою: АДРЕСА_1, а ордер, який міститься в матеріалах справи, виданий та підписаний керівником АО «Еверлігал», з яким ТОВ Агрофірма «Матюші» уклала договір про надання правової допомоги, адвокатського договору між АО « Еверлігал» та адвокатом ОСОБА_2 суду не надано, що свідчить про відсутність у адвоката ОСОБА_2 повноважень представляти інтереси позивача.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2019 року подану заяву про відвід визнано необгрунтованою, провадження у справі зупинено до вирішення питання про відвід судді Кошель Л.М., а питання про відвід передано на авторозподіл в порядку ст.33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.06.2019 року головуючим визначено суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Богдана Івановича.

Вище вказана справа перебувала у провадженні дружини головуючого - судді Кошель Л. М., що може викликати сумніви в неупередженості судді при вирішенні питання про відвід судді Кошель Л.М., саме тому вказана обставина зобов`язує головуючого суддю Кошеля Б. І. заявити самовідвід у вказаній справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Виходячи із приписів частини 9 статті 10 цього ж Кодексу щодо застосування судом закону за аналогією, вимоги до вказаної заяви визначаються загальними нормами.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали даної справи, суд вважає, що заява головуючого судді про самовідвід підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд виходить з того, що згідно норм ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Крім того, Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно ч.9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 36, 40, 41, 259-260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Кошеля Богдана Івановича від розгляду заяви представника відповідачів ОСОБА_1 та ТДВ «Шамраївський цукровий завод» адвоката Кузьменко Є.А. про відвід судді Кошель Ліани Миколаївни від розгляду цивільної справи №357/11336/18, а справу передати на повторний автоматичний розподіл для утворення нового складу суду в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяБ. І. Кошель