Справа № 216/3928/18
провадження №2/216/1683/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Дніпропетрвоська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бутенко М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Клименко О.В.,

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, -

СУТЬ СПОРУ:

У липні 2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій уточнюючи свої позовні вимоги в останнє 17.10.2018 року зазначила, що за життя її тітці ОСОБА_2 належала 1/6 частина домоволодіння АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , яка складається з Ѕ частини будинку «Б-1», сараю «Е», сараю «Ж» та розташована на земельній ділянці, площею 211 кв.м. Ѕ частина будинку «Б-1» складається з тамбуру 1, площею 13 кв.м., кухні 2, площею 11,4 кв.м., житлової кімнати 3, площею 9,9 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м.

За час життя 14 квітня 1988 року ОСОБА_2 склала заповіт на належну їй 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , яка складається з Ѕ частини будинку «Б-1».

Співвласником ОСОБА_2 була мати позивача ОСОБА_3 , якій належала Ѕ частина домоволодіння 1-3 по АДРЕСА_2 .

З 1989 року позивач проживала з тіткою, яка потребувала постійного догляду у зв`язку з тяжкою хворобою - цукровий діабет, дітей у неї не було, тому позивач доглядала її.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй за час життя майно.

Після смерті тітки, позивач спадщину фактично прийняла, оскільки всі документи на спадкове майно знаходяться у неї, постійно проживала в вищезазначеному будинку з тіткою та своєю матір"ю ОСОБА_3 до дня їх смерті, піклувалася про них та доглядала за ними.

Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом та за закономпозивачка звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте їй було відмовлено, через відсутність факту прийняття спадщини.

В зв`язку з чим позивач просила постановити рішення, яким встановити їй факт прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , яка складається з Ѕ частини будинку «Б-1», сараю «Е», сараю «Ж» та розташована на земельній ділянці, площею 211 кв.м., Ѕ частина будинку «Б-1» складається з тамбуру 1, площею 13 кв. м., кухні 2, площею 11,4 кв.м., житлової кімнати 3, площею 9,9 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м., у порядку спадкування за заповітом, яке за життя належало її тітці ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 22.10.2018 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження (а.с.32).

Ухвалою суду від 14.05.2019 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 43).

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 10.04.2019 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник відповідача Тімуш К. ОСОБА_4 . в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, просить винести законне рішення згідно чинного законодавства.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає уточнений позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що за час життя ОСОБА_2 належала 1/6 частина домоволодіння АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право приватної власності на житловий будинок від 20.09.1956 року і зареєстрованого у Криворізькому БТІ в реєстрову книгу № 35 стр. 47 запис № 47 (а.с.15) та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 17-18).

За життя ОСОБА_2 14 квітня 1988 року склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі 1-1373, зі змісту якого вбачається, що вона належний їй житловий будинок заповіла позивачу (а.с. 8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 6). Після її смерті відкрилася, спадщина на належне їй за час життя майно.

Будучи єдиною спадкоємицею за заповітом позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті тіткиОСОБА_2 , однак державним нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності факту прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.16).

Як встановлено в судовому засіданні і підтверджено матеріалами справи, що позивач по справі ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 (а.с. 5, 7), що виразилося в тому, що вона до дня смерті своєї тітки постійно проживала з нею у будинку АДРЕСА_2 , доглядала за нею, до теперішнього часу живе у будинку, що також підтверджується актом сусідів від 03.06.2018 року (а.с. 19), отже після її смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

Будучи єдиною спадкоємцем за заповітом позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї тітки, проте їй було відмовлено, через відсутність факту прийняття спадщини (а.с.16).

Відповідно до п.5 Перехідних та прикінцевих положень ЦК України в редакції 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, на що також вказує п. 1 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Згідно ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки ОСОБА_2 померла в 1989 році, тобто до набрання ЦК України (в редакції 2003 року) чинності, позивач по справі фактично прийняла спадщину, тому суд, вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на спадкове майно керується нормами Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним той факт, що позивачка фактично прийняла спадщину після смерті своєї тітки, оскільки має всі правовстановлюючі документи, та враховуючи той факт, що інших спадкоємців за законом чи за заповітом не встановлено, відповідач визнав позов та не заперечував проти задоволення позовних вимог, а тому вважає за потрібне визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарчими спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, ст. ст. 529, 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 130, 209, 213-215, ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_2 , що становить Ѕ частину будинку «Б-1», сараю «Е», сараю «Ж» та розташована на земельній ділянці, площею 211 кв.м., Ѕ частина будинку «Б-1» складається з тамбуру 1, площею 13 кв. м., кухні 2, площею 11,4 кв.м., житлової кімнати 3, площею 9,9 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_2 , що складається з Ѕ частини будинку «Б-1», сараю «Е», сараю «Ж» та розташована на земельній ділянці, площею 211 кв.м., Ѕ частина будинку «Б-1» складається з тамбуру 1, площею 13 кв. м., кухні 2, площею 11,4 кв.м., житлової кімнати 3, площею 9,9 кв.м., загальною площею 34,3 кв.м., у порядку спадкування за заповітом, яке за життя належало її тітці ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: виконком Центрально-Міської районної у місті ради м. Кривого Рогу, місцезнаходження: ідентифікаційний , місцезнаходження: м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27.

Головуючий суддя: М.В. Бутенко