Справа № 754/9059/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

01 жовтня 2019 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., перевіривши виконання вимог ст.ст.447-449 ЦПК України при поданні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню №54600593, -

В С Т А Н О В И В:

24.09.2018 р. ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню №54600593 по винесенню постанови про закінчення виконавчого провадження, в якій просить скасувати постанову по виконавчому провадженню №54600593 про закінчення виконавчого провадження від 19.01.2018 р. Подаючи скаргу посилається на існування нововиявлених обставин, які, як зрозуміло зі скарги, остання обґрунтовує отриманим 26.03.2019 р. журналом судового засідання Апеляційного суду м. Києва по справі №754/9059/16-ц.

25.09.2019 р. ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Саламон О.Б.

26.09.2019 р. ухвалою суду заява ОСОБА_1 про відвід судді Саламон О.Б. визнана необґрунтованою та передана на розгляд іншому судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

27.09.2019 р. ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г. відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Саламон О.Б. від розгляду її скарги на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню №54600593.

01.10.2019 р. вказану ухвалу вручено судді Саламон О.Б.

Дослідивши скаргу, додані до неї документи, суд вважає, що вона має бути залишена без розгляду, з наступних підстав.

Спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення врегульовано Цивільним процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження».

Ст. 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно із ч. 2 ст. 449 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

За роз`ясненнями, які містяться в п. 16 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Вбачається, що ст. 449 ЦПК України не передбачає подання скарги на дії державного виконавця за нововиявленими обставинами. Механізм подання зазначеної скарги за нововиявленими обставинами нормами ЦПК, та іншими Законами України не визначено.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З огляду на вказане, подання скарги на дії державного виконавця за нововиявленими обставинами не передбачене нормами законодавства України, проте зазначене не позбавляє скаржника права звернутись до суду за захистом своїх прав у визначені законом способи.

При поданні вказаної скарги ОСОБА_1 не ставить питання про поновлення строків для її подання.

При цьому, як вбачається з тексту самої скарги, та з автоматизованої системи документообігу суду, ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.2018 р. задоволені частково вимоги скарги ОСОБА_1 , визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню №54600593 при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 19.01.2018 р., скасовано постанову державного виконавця Черухи О.М. по виконавчому провадженню №54600593 про закінчення виконавчого провадження від 19.01.2018 р.

24.09.2018 р. постановою Апеляційного суду м. Києва ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22.06.2018 р. скасовано, в задоволенні вимог скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного суду від 31.10.2018 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду м. Києва від 24.09.2018 р. залишено без задоволення, а постанову Апеляційного суду м. Києва без змін.

При цьому, вбачається, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26.03.2019 р. у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного управління юстиції у м.Києві Черуха О.М. на бездіяльність державного виконавця щодо незаконного закриття виконавчого провадження в зв`язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

Зокрема, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22.07.2019 р. заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду міста Києва від 24.09.2018 року залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском строку, встановленого процесуальним Законом.

З огляду на зазначене, вбачається, що про існування обставин, на які посилається ОСОБА_1 в поданій до суду 24.09.2019 р. скарзі, останній було відомо ще в березні 2019 р., окрім вказаного остання вже зверталась з такою скаргою до суду, та їй було відмовлено у відкритті провадження по скарзі.

За змістом ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. А ч. 2 цієї статті встановлено, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи те, що скаржником при зверненні до суду пропущено встановлений ч. 1 ст. 449 ЦПК десятиденний строк, а клопотання про його поновлення до скарги не додано, суд дійшов висновку про залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись стст. 126, 127, 447, 449 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Черухи О.М. по виконавчому провадженню №54600593 - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду, заявник має право звернутись до суду повторно.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги. В разі оголошення вступної та резолютивної частини ухвали або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи строк оскарження ухвали обчислюється з дня складання її повного тексту.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали суду складено 01.10.2019 р.

Суддя