ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Харків

Справа № 623/672/19

Провадження № 22-ц/818/ 2875/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 березня 2019 року. -

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулось до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідачів на користь Акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.08.2008 року у розмірі 13 524,73 грн.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 звернувся до «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 13.08.2008 року, згідно з якою отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позивачеві стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. Позивачем 26.10.2017 року була направлена претензія кредитора до Ізюмської державної нотаріальної контори. Ізюмська державна нотаріальна контора листом № 3059/02-14 від 29.12.2017 року повідомила позивача, що його претензія як кредитора спадкоємців гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримана та зареєстрована по Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1419 від 26.12.2017 року, спадкова справа № 669/2017. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 27.02.2006 року становить 13 524,73 грн., яка складається з наступного: 3 689,42 грн - тіло кредиту, 9 735,31 грн нараховано процентів за користування кредитом, 100,00 грн. нараховано пені.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 березня 2019 року у задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відомостей про те, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в установленому законом порядку прийняли спадщину позивачем не надано. Доказів, з яких би вбачалась інформація про наявність будь-якого спадкового майна, яке після смерті ОСОБА_3 ввійшло до спадкової маси, його вартості, чи перевищує вона розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, сторонами суду надано не було.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «Приватбанк» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» посилається на обставини, які були викладені в позовній заяві. Звертає увагу на те, що відповідачі є спадкоємцями, які проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується паспортними данними позичальника та відповідачів. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять й кредитні зобов`язання померлого позичальника. Від спадщини у передбачені законом строки відповідачі не відмовлялися. Зауважує, що АТ КБ «Приватбанк», як кредитор спадкодавця, самостійно не мав можливості встановити обсяг майнових прав, що увійшли до складу спадщини, тому при встановленні факту відсутності такої інформації, суд повинен був самостійно встановити дану інформацію.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Стаття 274 ЦПК України встановлює порядок розгляду справ в спрощеному позовному провадженні.

Так, відповідно до норм статті 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За положеннями пункту другого частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування.

Визначення спадкування міститься у статті 1216 ЦК України, відповідно до якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Спадкування є видом універсального правонаступництва, яке характеризується тим, що цивільні права та обов`язки переходять від спадкодавця до спадкоємців як єдине ціле в повному обсязі, одноразовим актом, в один і той самий момент смерті спадкодавця (частини перша та друга статті 1220 ЦК України).

Отже, правовідносини щодо спадщини виникають у момент смерті спадкодавця і припиняються лише після отримання спадкоємцями усіх правових документів на спадщину. Будь якій спір, що виникає з приводу спадкового майна, прав на спадкування, процедур спадкування тощо, є спором щодо спадкування.

Враховуючи наведене, справа про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця є справою щодо спадщини та підлягає розгляду у порядку загального провадження.

Разом тим, ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 25 лютого 2019 року року визначено розглядати справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 79). Оскаржуване рішення також ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, що є порушенням положень статті 274 ЦПК України.

Тому, незважаючи на те, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, а висновки узгоджуються з нормами законів, які регулюють спірні відносини, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Згідно з ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 13.08.2008 року ОСОБА_3 підписав заяву № б/н,згідно з якою отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.52).

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 27.02.2006 року становить 13 524,73 грн, яка складається з наступного: 3 689,42 грн - тіло кредиту, 9 735,31 грн проценти за користування кредитом, 100,00 грн нараховано пені (а.с.7-12).

26 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслав до Ізюмської державної нотаріальної контори претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України за вих.№ SAMDN8534, у якій повідомив про заборгованість спадкодавця (а.с.56).

Ізюмська державна нотаріальна контора листом № 3059/02-14 від 29.12.2017 року повідомила позивача, що його претензія як кредитора спадкоємців гр. ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримана та зареєстрована по Книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 1419 від 26.12.2017 року, спадкова справа № 669/2017. В разі оформлення спадщини буде повідомлено додатково (а.с.57).

27 грудня 2018 року позивачем надіслано відповідачам листи-претензії, які містять інформацію про заборгованість спадкодавця та запропоновано її сплатити.

З відповіді відділу державної реєстрації виконавчого комітету Ізюмської міської ради Харківської області від 20.02.2019 р. вбачається, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зареєстровані з 01 квітня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.76,77).

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права й обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за винятком прав і обов`язків, зазначених у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 цього Кодексу).

За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Обгрунтовуючи позовні вимоги покладенням на спадкоємця обов`язку сплатити заборгованість в межах вартості спадкового майна, АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд повинен був самостійно встановити інформацію про обсяг майнових прав, що увійшли до складу спадщини не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Суд, дотримуючись принципу диспозитивності розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін, що позбавляє його за власною ініціативою збирати докази. Обов`язок доведення обставин, на які особа посилається, як на підставу своїх вимог покладається саме на цю особу.

Позивач мав надати докази на підтвердження обсягу успадкованого майна та його вартості. Разом із тим, в матеріалах справи відсутні докази обсягу вартості спадкового майна або клопотання позивача про їх витребування. ЦПК України не передбачено самостійного витребування доказів з ініціативи суду.

Витребування інформації з ініціативи суду суперечить основоположним принципам змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

За таких обставин не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються доводи апеляційної скарги про те, що судом не встановлено істотні обставини у справі, необхідні для правильного вирішення спору, і що суд першої інстанції повинен був самостійно встановити дані обставини.

Посилання банку на проживання відповідачів зі спадкодавцем, без наведення конкретних аргументів та надання доказів, не може бути підставою для визнання позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» обґрунтованими.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20 березня 2019 року скасувати та ухвалити нове.

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 31 травня 2019 року