ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4640/19 Справа № 199/8253/17 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О. Б. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2

на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року про призначення експертизи

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко Світлана Олександрівна, Дейнега ОСОБА_4 Панасівна, Дейнега Денис Геннадійович, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко Володимир Іванович, про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Вакуленко С.О., Дейнега П.П., Дейнега Д.Г., приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Грищенко В.І., про визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Під час слухання справи у суді першої інстанції представник позивача заявив письмове клопотання про призначення по справі посмертної комісійної судово-медичної експертизи.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2019 року клопотання було задоволено та призначено по справі посмертну комісійну судово-медичну експертизу. Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування вказаної ухвали та направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

У відзивах на апеляційні скарги, позивач просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а скарги відповідача та третьої особи без задоволення.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини 2 статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Тобто, серед джерел доказів, відповідно до ст. 76 ЦПК України, крім іншого, є висновок експерта.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі, зокрема для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Постановляючи ухвалу про призначення по справі посмертної комісійної судово-медичної експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи потрібні спеціальні знання і від встановлення обставин, на які посилається позивачка залежить можливість розгляду справи по суті.

Проте, колегія суддів у повній мірі не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як убачається з поданої позовної заяви, предметом позовних вимог є визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Відповідно до положень пункту 1.4 Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року № 6, та роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах № 8 від 30.05.1997 року, до компетенції судово-медичної експертизи належить встановлення причин смерті, тяжкості й характеру тілесних ушкоджень, статевої зрілості потерпілих, експертиза речових доказів, тощо.

Визначення предмету судово-психіатричної експертизи міститься в пункті 10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженому Наказом Міністерства охорони здоров`я України 08.05.2018 року № 865, згідно якого предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу.

Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними № 9 від 06.11.2009 року та в пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 року, для визначення психічного стану на момент укладення правочину при розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини 2 статті 1257 ПК України суд зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

В пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах № 8 від 30.05.1997 року із наступними змінами також роз`яснюється, що коли вирішення цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності, призначається судово-психіатрична експертиза. Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент укладення цивільно-правової угоди.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не звернув увагу на правила призначення експертизи, передбачені статтями 102, 103 ЦПК України, зокрема на вимоги частини 2 статті 102 ЦПК України про те, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмету доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань; пункту 1 частини 1 статті 103 ЦПК України, що експертиза призначається для з`ясування обставин, що мають значення для справи, оскільки обравши вид експертизи, експертну установу та поставивши на вирішення експертизи 13 питань, суд включив до них частину питань, які не мають відношення до предмету доказування, та частину питань, які відносяться до компетенції судово-психіатричної експертизи (зокрема питання № 11 про потребу в сторонній допомозі, бо відповідь на це цього питання не має ніякого відношення для визначення психічного стану ОСОБА_5 ; питання № 7 про збереження психологічної самостійності та здатності запобігати будь-якому психологічному впливу, бо вимоги про вчинення правочину внаслідок психічного тиску не заявлялись; питання №№ 1, 3 та 12, які фактично дублюють одне одного та повторюють вимоги про встановлення захворювань, травм та фізичного стану особи на 10.04.2017 року, тоді як в для визначення психічного стану особи необхідно встановити наявність психічних захворювань чи психічного розладу, а не цуктового діабету чи фізичного стану заповідача; більше того, в подальших питаннях №№ 8 та 9, суд сам відповідає на поставлені ним же питання, перелічуючи травми та захворювання відповідно до медичних документів).

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що при отриманні клопотання про призначення експертизи процесуальний порядок призначення експертизи не забороняє суду правильно визначити предмет експертизи відповідно до предмету доказування, правильно сформулювати питання та правильно обрати заклад для проведення експертизи, чого районним судом не було виконано.

Колегія суддів наголошує, що позивачка не позбавлена права повторно звернутися до суду з клопотанням про призначення експертизи, правильно визначивши предмет експертизи та сформулювати питання.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що необхідності в проведенні експертизи у справі немає, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки позивач встановлює обсяг доказів, які він подає на підтвердження заявлених вимог. Призначення експертизи в даній справі є лише одним з таких доказів, яким суд при ухваленні рішення надаватиме правову оцінку.

Ураховуючи викладене, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,376,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2019 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко