Справа № 604/224/19
Провадження № 2/604/164/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суду Тернопільської області

в складі:

головуючого судді - Сташківа Н.Б.

за участі

секретаря судового засідання: - Гамана В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Підволочиськ в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, зазначений житловий будинок є чотириквартирним, в якому проживає чотири сім`ї, яким належить по ј частці. Вона є власником квартири НОМЕР_2 спірного житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування. Разом з нею зареєстрований відповідач по справі, проте з 2006 року, після одруження, за зазначеною адресою не проживає, участі в обслуговуванні житла не приймає, комунальні послуги не сплачує, поточні ремонти не здійснює, матеріальної підтримки не надає, проживає у м . Тернопіль , однак добровільно знятися з реєстрації не бажає, а тому з метою захисту права власності, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 21 березня 2019 року по даній справі відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін та відповідачу надано строк, що не перевищує 15 днів з дня отримання копії вказаної ухвали, для подання відзиву на позов.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач відзив на позов на надав, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день слухання справи в суді, причини його неявки суду не відомі, а тому, у відповідності до ст.281 ЦПК України, слід ухвалити заочне рішення по справі.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за правилами спрощеного позовного провадження, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 247,179 ЦПК України, виходячи з наступного:

У відповідності до договору дарування житлового будинку НОМЕР_3, від 01 березня 2006 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 березня 2006 року № 10039340 - ј частина житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 - належить ОСОБА_4 на праві приватної власності, дата державної реєстрації - 09 березня 2006 року.

Прізвище позивача «ОСОБА_1 » змінено після реєстрації шлюбу із ОСОБА_6 13 жовтня 2007 року у м. Любін, Республіка Польща.

Згідно довідки, виданої Підволочиською селищною радою 06 березня 2019 року № 137 у власності ОСОБА_1 , 1969 року народження, перебуває квартира АДРЕСА_1 , адреса якій присвоєна рішенням виконавчого комітету Кам`янківської сільської ради № 47 від 12 жовтня 2004 року.

З довідки, виданої Підволочиською селищною радою 31 січня 2019 року № 78, та будинкової книги для прописки громадян убачається, що в склад сім`ї ОСОБА_7 - ОСОБА_8 входять: чоловік ОСОБА_6 , 1957 р.н., дочка ОСОБА_9 , 2004 р.н., брат ОСОБА_2 , 1976 р.н., які зареєстровані в житловому будинку по АДРЕСА_1 .

Згідно актів обстеження житлово-побутових умов господарства ОСОБА_7 - ОСОБА_8 від 20 травня 2019 року, 11 січня 2018 року, 22 серпня 2018 року, 04 жовтня 2018 року, 18 грудня 2018 року, 10 січня 2019 року ОСОБА_2 , 1976 року народження, зареєстрований в АДРЕСА_1 , з 2002 року за місцем реєстрації не проживав.

У відповідності до ст. 41 Конституції України кожна особа має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав власності і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1. ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут). Житлове приміщення, яке вони мають право займати визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Частина 4 ст. 3 СК України передбачає, що сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 є членом сім`ї заявника, зареєстрований за адресою по АДРЕСА_1 , однак відсутній у житловому приміщенні понад встановлені законом строки, участі в утриманні будинку не бере, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає, крім того між сторонами не було домовленості щодо збереження житлового приміщення за відповідачем.

За вказаних обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог у зв`язку з чим право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.

Керуючись ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст. 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2,4,5,7,9,10,77,79,80,89,211,247, 263, 265, 265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12 лютого 1998 року, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя - підпис

копія вірна:

Суддя Н.Б.Сташків