Провадження № 2/638/3069/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Соколенко Ю.О.,

з участю представника позивача Агаркова Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Жилкомсервіс» про захист прав споживача,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до КП «Жилкомсервіс», в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив суд анулювати результати нарахувань на особистий рахунок на ім`я ОСОБА_2 за утримання будинку, які здійснювалися до 01.10.2014 року відповідно з рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року (справа № 638/15194/14) і закінченням строку позовної давності за вказаний період; зобов`язати КП «Жилкомсервіс» виконати роботи по відшкодуванню освітлення сходових майданчиків "допоміжного ходу" при непрацюючому ліфті 14 поверхового будинку на проспекті Перемоги, а також скління і утеплення цього допоміжного ходу в найкоротший строк; зобов`язати КП «Жилкомсервіс» привести свою діяльність в відповідності до законодавства України с сфері надання житлово-комунальних послуг; відшкодувати позивачеві по справі моральну шкоду, спричинену відповідачем в результаті порушення прав позивача в розмірі 6 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 1186 від 20.12.2006 року відповідач був управителем житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова, відповідно до ст. ст. 19, 24, 25, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та єдиним замовником і виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених ст. ст. 12, 13, 21, 29, 32 цього ж закону, в період до 01.10.2014 року. В зазначений період відповідач порушував вказані норми спеціального закону, які мають юридично обов`язкове значення. Одночасно з цим відповідач не виконував вимог ст. 19 ЗУ «Про питну воду, питне водозабезпечення та водовідведення», абз. 1 ст. 1 Закону України «Про теплопостачання», «Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» та «Правила користування тепловою енергією», в яких передбачені обов`язки балансоутримувача багатоквартирних будинків і які відповідач ігнорував, чим порушував права позивача. Також зазначає те, що відповідач не виконував покладені на нього обов`язки, зокрема щодо утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: не проведено освітлення сходових майданчиків "допоміжного ходу" НОМЕР_1 на проспекті Перемоги (під`їзд 1) у м. Харкові, відсутнє скління і утеплення цього "допоміжного ходу". Враховуючи викладене, позивач вимушений звернутися до суду із вказаними позовом для захисту своїх порушених прав.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, та письмові заперечення, в яких позов вважала необґрунтованим і недоведеним, просила залишити його без задоволення. Також звернула увагу на те, що стосовно позовної вимоги щодо анулювання результатів нарахувань по особовому рахунку, відкритому на ім`я ОСОБА_2 за вивезення сміття та утримання будинку, списання заборгованості за надані житлово-комунальні послуги не передбачено діючим законодавством України, що підтверджується листом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 17.05.2007 року № 12/1-64, відповідно до якого підприємства, що надають житлово-комунальні послуги, можуть пред`являти вимоги оплати боргу за спожиті житлово-комунальні послуги за весь період його існування. Також, згідно ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі. Закінчення строку позовної давності не є єдиною умовою для списання дебіторської заборгованості. Неможливість отримання дебіторської заборгованості визначається самостійно господарюючим суб`єктом, який керується сукупністю об`єктивних обставин, що склалися в процесі його діяльності. Закінчення строку позовної давності в сфері цивільно-правових відносин не є підставою для припинення зобов`язання. Відповідно до пункту 2 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» від 20.12.2011 року № 893 вилучити послугу «вивезення побутових відходів» з тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та визначити ії як окрему комунальну послугу. Виходячи з вищевикладеного, представник відповідача зазначила, що КП «Жилкомсервіс» не має правових підстав для списання заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і за вивезення побутових відходів.

Позовні вимоги ОСОБА_2 що стосуються скління вікон та утеплення «допоміжного ходу», не можуть бути пред`явлені до КП «Жилкомсервіс» виходячи з наступного. Відповідно до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади міста Харкова» від 10.05.2017 року № 893 (в редакції рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 року № 283) визначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях, а саме: прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого водопостачання, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем водовідведення, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем зливної каналізації, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічне обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів. Межі санітарного обслуговування в 12 послугах визначені Харківською міською радою в додатку до рішення № 893 від 10.05.2017 року. КП «Жилкомсервіс» не може вийти за межі своїх посадових повноважень.

Що стосується послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, представник КП «Жилкомсервіс» зазначила наступне. Виходом на місце 30 серпня 2018 року співробітниками КП «Жилкомсервіс» встановлено, що внутрішньо будинкові електричні мережі вищезазначеного житлового будинку знаходяться у робочому, технічно справному стані. Електрична енергія до квартирних приладів обліку подається безперебійно. Спеціалістами КСП «Харківгорліфт» виконані роботи по відновленню освітлення місць загального користування у повному обсязі. Також, роботи з поточного ремонту та технічної експлуатації внутрішньо будинкових електричних мереж виконуються до приладу обліку мешканця, згідно договору від 29.12.2011 року № 100/74, 2 рази на рік працівниками КСП «Харківгорліфт».

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦПК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Та згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. КП «Жилкомсервіс» в позовній заяві ОСОБА_2 не вбачає своєї вини, а тому вимогу на відшкодування моральної шкоди вважає неправомірною.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.06.2018 року.

Суб`єктами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.1ЗаконуУкраїни «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Рішенням виконавчого комітету Харківськоїміської ради Харківської області від 20.12.2006 року № 1186, визначено виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова з управління будинком, спорудою або группою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - житлово-експлуатаційні підприємства комунальної власності територіальної громади міста Харкова відповідно до рішення від 07.09.2005 року.

01 січня 2007 року набрав чинності публічний Договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами (власникамижитлових і нежитловихприміщень), які знаходяться на балансі Територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 893, визначено перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж та встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинків комунальної власності територіальної громади м. Харкова, що знаходяться в господарському віданні КП «Жилкомсервіс». Також, вказаним рішенням вилучено послугу "Вивезення побутових відходів" з тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та визначено її як окремукомунальнупослугу.

Згідно додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Харківськоїміської ради від 20.12.2011 року № 893 на КП «Жилкомсервіс» покладено обов`язки з: прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем зливної каналізації, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічного обслуговування та поточного ремонту мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів.

Також у п. 4 рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 893 визначено, що КП «Жилкомсервіс» здійснюватиме: нарахування сум оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території у залежності від їх фактичного надання; перерахунок розміру плати у разі надання послуг не в повному об`ємі.

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 року № 283, внесено зміни до переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, мінімально необхідних для забезпечення санітрано-гігієнічних вимог проживання та перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку, підтримання несучої спроможності конструкції та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем, визначеного рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року № 893, а також скориговано тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова, встановлені рішеннямХарківськоїміської ради від 20.12.2011 року № 893.

Згідно додатку № 1 до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 року № 283 на КП «Жилкомсервіс» покладено обов`язки з: прибирання прибудинковоїтериторії, технічного обслуговування ліфтів, обслуговування систем диспетчеризації, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого водопостачання, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем централізованого опалення, технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем зливної каналізації, обслуговування димових та вентиляційних каналів, технічного обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, технічного обслуговування та поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, освітлення місць загальногокористування, енергопостачання ліфтів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визнають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч. 3 ст. 12 кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

З огляду на вказані норми закону позивач, обравши певний спосіб захисту цивільного права перед судом, має довести, шляхом подання належних та допустимих доказів, що дії КП «Жилкомсервіс» є неправомірними та порушують, не визнають або оспорюють охоронювані законом його цивільні права.

Згідно позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2003 року № 14 вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показникипорушень.

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків з надання житлово-комунальних послуг, проте матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_2 до відповідної філії КП «Жилкомсервіс» з приводу складання акту-претензії через ненадання або надання неналежної якості послуг.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів порушення відповідачем законодавства, оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, які підлягали би захисту в обраний спосіб; позивач не довів обставин, що підтверджують наявність складу правопорушення, на які він посилається як на обґрунтування своїх вимог.

Стосовно заявленої позивачем до стягнення моральної шкоди в сумі відповідної шести мінімальним заробітним платам, суд вважає дану вимогу необґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Підставою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування моральної шкоди, необхідна наявність протиправних дій з боку відповідача.

Згідно п. 3, п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4, відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи, що КП «Жилкомсервіс», здійснюючи господарську діяльність не вживає протиправних дій, спрямованих на порушення прав чи законних інтересів позивача, то вимога про задоволення моральної шкоди в сумі відповідної шести мінімальним заробітним платам на момент прийняття рішення задоволенню не підлягає.

Діючий ЦПК України передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позивачем не доведено порушення його прав, як споживача послуг, що надає КП «Жилкомсервіс», а тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 12, 13, 76, 81, 83, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 про зобов`язання анулювання результатів нарахування, здійснити певні види робіт, привести діяльність відповідача у відповідності до діючого законодавства України, відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова, починаючи з 27.05.2019 року.

Головуючий