233 № 233/6854/18
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартиненко В. С.
за участю секретаря судового засідання Ліман С.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
В С Т А Н О В И В:
До Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з вказаним позовом звернулась ОСОБА_1 , в якому просила визнати її дочку, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовної заяви зазначила, що позивач є власником вказаного житлового приміщення. Відповідач не проживає в ньому без поважних причин понад один рік з 01 вересня 2014 року, комунальні послуги не сплачує, не несе інших витрат по утриманню житла, створює перешкоди позивачу у здійсненні права користування і розпорядженням своїм майном.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час і місце його проведення повідомлялась належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не надала.
Ухвалою Костянтинівського мiськрайонного суду Донецької області від 13.05.2019 р. без виходу до нарадчої кімнати із занесенням її до протоколу судового засідання судом постановлено провести заочний розгляд справи.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази подані на їх підтвердження, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 31 березня 1994 року, виданого відділом з приватизації при районній адміністрації, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 149396696 від 13.12.2018 р., копії яких долучені до матеріалів справи.
За вказаною адресою позивач має зареєстроване місце проживання, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту громадянина України, адресною довідкою Іллінівської сільської ради № 1371 від 11.12.2018 р.
Відповідно до довідок Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області №9 від 15.01.2019 року та №1372 від 21.12.2018 року, акту, складеного 11.12.2018 року комісією у складі представників Іллінівської сільської ради, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є дочкою позивача та має зареєстроване місце проживання за адресою: квартира АДРЕСА_1 .
Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надала показання про те, що вона є сусідкою позивача та часто бачиться з нею. Відповідач ОСОБА_2 виїхала зі спірного житлового приміщення за власним бажанням декілька років тому та з того часу в ньому не проживає.
Згідно з ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2).
Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, оскільки позивачем було доведено факт відсутності в спірному житловому приміщенні відповідача ОСОБА_2 без поважних причин понад один рік, а отже, вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним при подачі позову до суду в розмірі 704,80 грн., що підтверджено відповідною квитанцією в матеріалах справи.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 273, 280-282, 354, п.п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 (семисот чотирьох) гривень 80 копійок.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Дата складення повного рішення суду 23 травня 2019 року.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ; відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя