УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Брушко Інни Ігорівни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою,-

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Брушко І.І. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 8400 доларів США за борговою розпискою від 19.01.2017 року.

29 травня 2019 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Брушко І.І. подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту:

- на 7/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на праві приватної спільної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 січня 2008 року;

- на земельну ділянку площею 0,9905 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , за адресом: Херсонська область, Генічеський район, Щорсівська сільрада, що належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.11.2003 року;

- на земельну ділянку площею 0,7299 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , за адресом: Херсонська область, Генічеський район, Щорсівська сільрада, що належить ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.11.2006 року.

Провадження у справі станом на 31.05.2019 р. не відкрито.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Згідно частини 2 статті 149 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Необхідність вирішення цих питань випливає з положень статті 10 ЦПК України, за змістом якої цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та рівноправності сторін, а суд зобов`язаний створити умови, за яких дотримувався б необхідний баланс їхніх процесуальних прав та обов`язків та була б гарантована реальна можливість захисту майнових та особистих (немайнових) прав сторін.

Відповідно до пункту 1 статті 150 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 150 ЦПК передбачено, що заходи забезпечення позову, як правило, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову свідчать про те, що вона повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4 Постанови №9 Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 2 грудня 2006 року, далі - Постанова).

Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими (пункт 6 Постанови).

Необхідність вжиття відповідних заходів здійснюється з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Виходячи з правил статей 10, 48 Закону «Про виконавче провадження», рішення суду про стягнення грошових коштів виконуються шляхом звернення стягнення на кошти боржника у національній та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах та інше. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Накладення арешту застосовується судом, як правило, у майнових спорах у тих випадках, коли спірне майно може бути відповідачем продане, розтрачене, кошти витрачені, що в майбутньому перешкоджатиме виконанню рішення або взагалі зробить його неможливим.

Під поняттям «арешт майна» слід розуміти проведення його опису і накладення заборони розпорядження, а в необхідних випадках - і користування ним (стаття 56 Закону «Про виконавче провадження»).

Отже, необхідними умовами для вжиття забезпечувальних заходів, зокрема арешту майна, є, насамперед, належність цього майна відповідачеві, розумна співмірність вартості арештованого майна ціні позову, обґрунтування необхідності вжиття заходів для захисту прав позивача та можливість такого заходу забезпечити реальне виконання очікуваного позивачем рішення.

При цьому принцип співмірності при забезпеченні позову вимагає визначення того майна, на яке має бути накладене обмеження, вартість якого має забезпечити виконання судового рішення.

Подання до суду позову свідчить про те, що між позивачем та відповідачами існує спір щодо боргу у розмірі 8400 доларів США, що станом на 28.05.2019 р. складає 221130,00 грн.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві приватної спільної часткової власності належить 7/16 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, згідно витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу ОСОБА_3 належить на праві приватної власності земельні ділянки:

- площею 0,9905 га, кадастровий номер НОМЕР_2 , за адресою: Херсонська область , Генічеський район, Щорсівська сільрада, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.11.2003 року;

- площею 0,7299 га, кадастровий номер НОМЕР_4 , за адресом: Херсонська область , Генічеський район, Щорсівська сільрада, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.11.2006 року.

Обидві земельні ділянки передані в оренду Приватному підприємству «Приватне сільскогогосподарське підприємство «України» за договорами оренди землі до 31.12.2030 року з правом пролонгації.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову вказано, що борг не повернуто тривалий час, внаслідок чого існує загроза утруднення виконання судового рішення, а оскільки існує солідарний обов`язок повернення боргу вважає необхідним накласти арешт на майно обох відповідачів.

Строк повернення боргу був визначений за борговою розпискою 21 травня 2017 року, станом на день звернення до суду борг прострочений фактично на 2 роки. Тобто, є підстави вважати, що відповідач з метою подальшого ухилення від сплати боргу, може розпорядитися своїм майно, що зробить неможливим виконання рішення суду або утруднить його виконання в разі задоволення вимог.

Вважаю заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з накладенням арешту на належну відповідачеві ОСОБА_2 частку у домоволодінню, але у межах ціни позову в перерахунку на національну валюту, оскільки відомості про реальну вартість частки домоволодіння суду не надані, а розрахунок позивача свідчить, що можлива вартість частки є більшою ніж ціна позову.

Застосування інших засобів забезпечення позову суд вважає недоцільним, оскільки застосування заходу вищевказаного заходу забезпечення позову є достатніми для ефективного способу захисту прав позивача .

Крім того, 07 лютого 2019 року, в Україні набув чинності закон про продовження мораторію на продаж земель сільськогосподарського призначення на рік - до 1 січня 2020 року. Документ передбачає, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, забороняється внесення права на земельну частку (пай) до статутних капіталів господарських товариств; купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Тобто, мораторій на відчуження у будь-який спосіб земель сільськогосподарського призначення перешкоджає і зверненню стягнення за судовим рішення на ці об`єкти нерухомості.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана суддею 31 травня 2019 року.

Суд вважає необхідним роз`яснити, що за:

-ч.1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим;

-ч.1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Брушко Інни Ігорівни про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою задовольнити частково.

Накласти арешт на 7/16 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на праві приватної спільної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 січня 2008 року, в межах ціни позову в національній валюті - 221130,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус