Справа № 357/695/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Л. М. ,

при секретарі Вангородська О. С.,

за участі представника позивача адвоката Кукси О.В.,

представника відповідачів Петровської І.В.,

представника третьої особи адвоката Червінчика Є.Е.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського голови Дикого Геннадія Анатолійовича, Білоцерківської міської ради, третя особа комунальне підприємство Білоцерківської міської ради « Білоцерківтепломережа», про скасування розпорядження про звільнення, поновлення на роботі , стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Білоцерківського міського голови ОСОБА_2 , Білоцерківської міської ради, третя особа комунальне підприємство Білоцерківської міської ради « Білоцерківтепломережа» , про скасування як незаконного розпорядження Білоцерківського міського голови № 398-к від 21 грудня 2018 року про звільнення з роботи, поновлення на роботі на посаді директора КП БМР « Білоцерківтепломережа», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. Позов мотивовано тим, що він, працюючи на посаді директора КП БМР « Білоцерківтепломережа» за контрактом № 48 від 16 січня 2018 року, розпорядженням Білоцерківського міського голови Дикого ОСОБА_3 . № 398-к від 21 грудня 2018 року був незаконно звільнений з роботи до закінчення терміну дії контракту, без обґрунтування підстав та з порушенням процедури.

Відповідачами подано відзиви на позов, з яких слідує, що позивач в порушення вимог п.3.3.7 контракту та чинного законодавства про працю не забезпечив своєчасну виплату заробітної плати працівникам підприємства та допустив заборгованість по заробітній платі в розмірі 1 655,9 тис.грн, що є підставою відповідно до пункту 6.6., підпункту в) пункту 6.2. розділу 6 контракту № 48 від 16 січня 2018 року для його розірвання з ініціативи Білоцерківської міської ради до закінчення строку дії.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, викладені в них факти є аналогічними зазначеним у відзивах відповідачів, підтримано позицію відповідачів, просив у позові відмовити.

Судом було задоволено клопотання представника позивача адвоката Кукси О.В. про витребування доказів .

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

16 січня 2018 року між Білоцерківською міською радою, як органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади міста, в особі Білоцерківського міського голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено контракт № 48, за яким ОСОБА_1 був призначений на посаду директора комунального підприємства Білоцерківської міської ради « Білоцерківтепломережа» терміном з з 16 січня 2018 року по 16 січня 2021 року / том 1 а.с.9-16/

Рішенням Білоцерківської міської ради № 3186-62-УІІ від 20 грудня 2018 року вирішено достроково припинити контракт № 48 від 16 січня 2018 року з директором КП ББР « Білоцерківтепломережа» Вакуленком М ОСОБА_4 ., підстава рішення - пункт 6.6., підпункту в) пункту 6.2. розділу 6 контракту № 48 від 16 січня 2018 року, п.8 ст.36 Кодексу законів про працю України, ст..25 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», довідка комунального підприємства Білоцерківської міської ради від 13 грудня 2018 року про стан заборгованості по виплаті заробітної плати на підприємстві. / том 1 а.с.31/

Розпорядженням Білоцерківського міського голови ОСОБА_2 № 398-к від 21 грудня 2018 року ОСОБА_1 було звільнено з роботи з 21 грудня 2018 року на підставі п.8 ст.36 КЗпП України та рішення Білоцерківської міської ради від 20 грудня 2018 року № 3186-62-УІІ з підстав, передбачених контрактом.

Встановлено, що комунальне підприємство Білоцерківської міської ради « Білоцерківтепломережа» / КП БМР « БЦТМ» / засноване на комунальній власності територіальної громади м.Біла Церква і підпорядковане Білоцерківській міській раді, яка є його засновником та органом управління майном / статут , том 1 а.с.17-24/ Згідно п.п.6.1,6.2 Статуту КП БМР «БЦТМ» управління підприємством здійснює його керівник, наймання керівника здійснюється органом управління майном шляхом укладення з ним контракту.

Відповідно до контракту № 48 від 16 січня 2018 року обов`язки керівника викладені у розділі 3 пунктах 3.3., зокрема, пунктом 3.3.7. керівник зобов`язаний забезпечувати своєчасне перерахування до бюджету податків та інших обов`язкових платежів, а також своєчасну виплату заробітної плати працівникам підприємства.

Згідно підпункту в) пункту 6.2. розділу 6 контракту № 48 від 16 січня 2018 року керівник може бути звільнений з посади, а цей контракт розірваний з ініціативи Білоцерківської міської ради до закінчення терміну його дії, у разі невиконання підприємством зобов`язань перед бюджетом та Пенсійним фондом, а також невиконання підприємством зобов`язань щодо виплати заробітної плати працівникам чи недотримання графіка погашення заборгованості із заробітної плати.

Пунктом 6.6. контракту передбачено, що цей контракт припиняється з низки підстав , серед іншого, - з ініціативи Білоцерківської міської ради до закінчення дії контракту за умов, передбачених п.6.2. цього контракту.

Встановлено, що підставою припинення контракту з позивачем до закінчення терміну його дії є невиконання керівником обов`язків, передбачених контрактом, а саме, пункту 3.3.7, внаслідок чого позивачем не було забезпечено своєчасну виплату заробітної плати працівникам підприємства за листопад 2018 року на загальну суму 1 655,9 тис.грн / один мільйон шістсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот грн/, що підтверджено довідкою К ПБМР «БЦТМ» про заборгованість по заробітній платі станом на 13 грудня 2018 року / том 1 а.с.32/

Позивач вважає своє звільнення незаконним, оскільки , починаючи з 03 грудня 2018 року по день звернення до суду з цим позовом , він перебував на стаціонарному лікуванні у Білоцерківській центральній районній лікарні / том 1 а.с.34, 235/, а згідно його наказу № 397 від 30 листопада 2018 року виконання обов`язків директора покладено на головного інженера ОСОБА_5 , заробітна плата за листопад повністю виплачена 13 грудня 2018 року об 11 год, звільнення відбулося без його належного повідомлення.

Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до статті 5-1 КЗпП України держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, зокрема, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною 3 статті 21 КЗпП України визначено, що особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін / у тому числі матеріальна/, умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Згідно п.8 статті 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до ст.24 Закону України « Про оплату праці» та ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом/ а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом/, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом/ а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом/, але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки / посадового окладу/ працівника.

Заробітна плата працівникам за весь час щорічної відпустки виплачується не пізніше ніж за три дні до початку відпустки.

Встановлено, що у КП БМР « БЦТМ» чинним є колективний договір на 2015-2017 роки / том 1 а.с.149-165/, де пунктами 4.6. та 4.7. визначено, що заробітна плата нараховується щомісячно, її розмір і склад, проведені відрахування доводяться до відома працівника. Виплата зарплати за другу половину місяця проводиться 7 числа наступного місяця, за першу половину місяця 22 числа.

Суд встановив, що КП БМР « БЦТМ» має лише один поточний рахунок, з якого проводиться виплата заробітної плати працівникам підприємства, всі інші рахунки зі спеціальним режимом використання / том 2 а.с.6/

За клопотанням представника позивача адвоката Кукси О.В. судом були витребувані від КП БМР « БЦТМ» та оглянуті в якості письмових доказів відомості про рух коштів по рахунках підприємства за жовтень, листопад, грудень 2018 року.

Так, на розрахунковий рахунок підприємства без спеціального режиму використання, де акумулюються кошти для виплати заробітної плати, ведення господарської діяльності тощо, протягом жовтня 2018 року надійшло коштів в сумі 5 238 779,82 грн, з них витрачено на виплату заробітної плати в жовтні 2018 року 0.00 грн, на сплату податків 2 121,59 грн, на господарські потреби 5 294 926,59 грн / більше, ніж надійшло/ В листопаді 2018 року надійшло коштів 7 073 639,40 грн, з них виплачено на заробітну плату 1 922 000 грн, на сплату податків 1 421 340 грн, на господарські потреби 5 604 190,93 грн. Залишок коштів на поточному рахунку без спеціального режиму використання станом на 30.11.2018 р. склав 446 107 грн / том 2 а.с.7-57/

Встановлено, що в листопаді 2018 року фонд заробітної плати підприємства склав 5 669 059,86 грн, з них 4 355 950,71 заробітна плата, 1 313 109,15 грн податки та збори.

Виплата заробітної плати працівникам КП БМР « БЦТМ» за листопада 2018 року була проведена наступним чином :

- 22 листопада 2018 року виплачено заробітну плату за першу половину місяця/ так званий аванс/ в сумі 1 261 200 грн, по 1 800 грн кожному працівнику без врахування фактично відпрацьованого часу та тарифної ставки / посадового окладу/ том 1 а.с.137-144/ Слід зазначити, що сума до сплати авансу становила 1 828 080,17 грн, тобто, недоплата зарплати за першу половину листопада 2018 року склала 566 880,17 грн.

Судом з`ясовано, що на підприємстві відсутній нормативний акт, що регулює розмір заробітної плати за першу половину місяця, розрахунки авансу проводяться згідно ч.3 ст.115 КЗпП України за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки / посадового окладу/ працівника.

Заробітна плата за другу половину листопада 2018 року була виплачена трьома частинами 03.12.2018 р., 07.12.2018 р. та 13.12.2018 р. Станом на 08.12.2018 р. заборгованість по заробітній платі за листопад 2018 року складала 1 655 929,88 грн / один мільйон шістсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять грн/ том 2 а.с.58-81/

Слід зазначити, що при дослідженні відомостей про рух коштів по рахунках підприємства за жовтень, листопад, грудень 2018 року / том 2 а.с.7-81/ було виявлено, що на поточний рахунок без спеціального режиму використання надійшло достатньо коштів для виплати заробітної плати за листопад у повному обсязі без порушення строків , передбачених законом та колективним договором, натомість, в значних розмірах кошти використовувалися для господарських потреб.

Таким чином, в суді знайшов своє підтвердження факт несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам К ПБМР « БЦТМ» за листопад 2018 року, що є порушенням п.3.3.7. контракту з керівником № 48 від 16 січня 2018 року.

Суд вважає посилання представника позивача адвоката Кукси О.В. на стан непрацездатності позивача ОСОБА_1 в період з 03.12.2018 р.22.01.2019 р. і , як наслідок, відсутність його вини в порушенні строків виплати зарплати за листопад 2018 року, лише частково обґрунтованим, оскільки порушення виплати зарплати за першу половину листопада на суму 566 880,17 грн відбулося саме за його безпосереднього керівництва. Слід також зазначити, що позивач перебував на роботі по 30 листопада включно, медичне обстеження мало плановий характер, а тому він мав всі можливості забезпечити своєчасну виплату заробітної плати за своєї відсутності в період з 3 по 7 грудня , а не перекладати відповідальність на виконуючого обов`язки, оскільки згідно п.6.3. Статуту та п.5.2. контракту саме на керівника покладено повну персональну відповідальність за стан та діяльність підприємства.

Суд прийшов до висновку, що Білоцерківська міська рада мала законні підстави для ухвалення рішення про дострокове припинення контракту з позивачем в зв`язку з невиконанням ним умов контракту щодо забезпечення своєчасної виплати заробітної плати працівникам підприємства / п.3.3.7./, а саме, за листопад 2018 року в сумі 1 655 929,88 грн / один мільйон шістсот п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять грн/, на підставі пункту 6.6., підпункту в) пункту 6.2. розділу 6 контракту № 48 від 16 січня 2018 року, п.8 ст.36 КЗпП України.

Окремо суд зазначає, що рішення про дострокове припинення контракту з ОСОБА_1 ухвалював колегіальний орган Білоцерківська міська рада в межах своїх повноважень, передбачених ст..25 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні» Розпорядження Білоцерківського міського голови ОСОБА_2 . № 398-к від 21 грудня 2018 року про звільнення позивача з роботи, власне, яке він оскаржував, не є самостійним рішенням міського голови по суті питання , а винесено на забезпечення виконання рішення органу місцевого самоврядування Білоцерківської міської ради в порядку п.п.12 п.4 ст.42 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні».

Таким чином, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є безпідставними, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного. керуючись ч.3 ст.21, п.8 ст.36, ст.115 КЗпП України, ст..ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

Повне рішення буде складено 17.05.2019 р.

СуддяЛ. М. Кошель