Справа №204/1187/19
Провадження №2/204/811/19
РІШЕННЯ

іменем України

14 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Окунська М.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача М`ясоєдова В.О.,

представника третьої особи Медведєвої В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у Дніпро ради, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до відповідачів із позовною заявою, в якій просив визнати їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обгрунтування позову зазначив, що Південним машинобудівельним заводом йому була надана вищевказана квартира на склад сім`ї із трьох осіб позивач, його дружина ОСОБА_5 та їх неповнолітня на той час донька відповідач ОСОБА_3 На теперішній час квартира є неприватизована і знаходиться на балансі ОСББ «Каверіна 1». Дружина позивача померла, а відповідачі ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4 з 2011 року за власним бажанням залишили своє місце проживання за вказаною адресою, переїхали проживати в орендовану квартиру та по теперішній час не проживають у спірній квартирі. Як зазначає позивач, відповідачі не цікавляться квартирою та її утриманням, участі в оплаті комунальних послуг не приймають, а позивач є пенсіонером та не може отримувати субсидію, оскільки відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за даною позовною заявою за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпро ради, а також зобов`язано Комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради надати копії належним чином посвідчених правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 .

01 квітня 2019 року до суду від представника відповідача ОСОБА_6 . надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого в задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що реєстрація неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , була вчинена за згодою всіх членів сім`ї та позивача, що надає можливість батькам неповнолітньої дитини реалізовувати права на виховання, навчання та лікування дитини за місцем реєстрації. Крім того вказав, що відповідачі мають особисті речі у спірній квартирі та спальне місце. У зв`язку із тим, що позивач на протязі 2018 року не допускав та чинив перешкоди відповідачам у доступі до місця мешкання, вони не мали змоги фактично проживати за вказаною адресою. Відповідач ОСОБА_3 знаходиться у Швеції на підставі трудового договору, а неповнолітня ОСОБА_4 мешкає разом із матір`ю та навчається там у гімназії до червня 2019 року.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Позивач додатково вказав, що у 2010 році відповідач ОСОБА_3 виїхала разом зі своєю сім`єю із квартири до іншого місця проживання, останній раз була там приблизно у 2015 році. Повідомив суду, що у квартирі є особисті речі відповідачів, зокрема, підручники неповнолітньої ОСОБА_4

Представник відповідача ОСОБА_7 . заперечував проти викладених у позовній заяві обставин та просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що в квартирі є речі відповідачів та після закінчення навчання дитини та трудового договору її матері відповідачі мають на меті повернутися проживати у м. Дніпро до позивача, оскільки іншого житла в них не має.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у Дніпро ради Медведєва В.О. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, оскільки задоволення позовних вимог позбавить дитину права на приватизацію житла, а також неповнолітня дитина ОСОБА_4 не зможе проживати за місцем своєї реєстрації.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1», повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Вислухавши позивача, представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_8 , представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Органу опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради, Медведєву В.О., свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а також дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.

Позивачу, сім`я якого складалася із дружини ОСОБА_5 та доньки - відповідача ОСОБА_13 , яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_14 », на підставі рішення керівництва Південного машинобудівельного заводу від 27 грудня 1977 року, була видана квартира АДРЕСА_1 (а.с.12-13,15).

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 19 жовтня 2011 року будинок АДРЕСА_3 знятий з балансу комунальних житлово-експлуатаційних підприємств багатоквартирних житлових комплексів, що належать до комунальної власності територіальної громади м. Дніпропетровська та передано будинок АДРЕСА_3 на баланс ОСББ «Каверіна 1» (а.с.18-26).

Станом на 31 грудня 2012 року технічна інвентаризація та реєстрація права власності квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , як окремого об`єкту нерухомого майна не проводилась (а.с.93).

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.16).

Відповідачі ОСОБА_3 , а також її неповнолітня донька ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.14-15,40,67,71-72).

В акті від 06 лютого 2019 року вказано, що ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, за адресою АДРЕСА_2 з 2011 року по теперішній час не проживають (а.с.17).

Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Пленумом Верховного Суду України, у абз. 1 п. 10 постанови № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», судам роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кривіцька і Кривіцький проти України» («Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine», заява № 30856/03) поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було у законному порядку встановлено, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих зв`язків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання у право на житло.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, при цьому саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідачів понад встановлені статтею 71 ЖК УРСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Отже, сторона, яка посилається на певні обставини на обґрунтування своїх вимог, зобов`язана навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності таких обставин, суд ухвалює рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено, що 25 травня 2018 року між Клубом фігурного катання Валлентуна у м. Валлентуна та відповідачем ОСОБА_3 укладено трудовий договір на період з 13 серпня 2018 року до 31 серпня 2020 року, відповідно до умов якого остання працює тренером з тимчасовою формою зайнятості (а.с.62-63).

Неповнолітня ОСОБА_15 зарахована в якості студентки до гімназії Валлентуни і завершує навчання в червні 2019 року (а.с.64-65).

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він є чоловіком відповідача ОСОБА_3 та батьком неповнолітньої ОСОБА_4 Вказав, що в спірній квартирі він був приблизно два тижні тому, хотів покласти теплі речі та взяти літній одяг, який там зберігається, а відповідач ОСОБА_3 була там у серпні 2018 року, забирала речі та документи звідти. Зазначив, що йому здійснюють перешкоди у доступі до квартири, позивач змінює замки та не відчиняє двері. Вказав, що раніше у 2013-2014 роках відповідачі проживали у спірному житловому приміщенні та їх речі залишаються там до теперішнього часу, адже їх немає де зберігати, іншого житла в них не має. Позивач казав йому, що вони заважають йому жити, вчиняв постійні сварки, тому, до моменту, коли дружина свідка поїхала із дитиною за кордон, вони вимушено переїхали до орендованої квартири.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що є другом відповідача ОСОБА_3 та її чоловіка ОСОБА_9 Зазначив, що він разом із ОСОБА_9 приїжджав у липні 2018 року до місця проживання ОСОБА_16 , а саме до спірної квартири, щоб забрати речі відповідачів, але позивач не впустив їх до квартири. Знає, що відповідачі проживають окремо та орендують квартиру, проте їх речі, в тому числі й одяг дитини ОСОБА_4 , знаходяться у квартирі позивача.

Свідок ОСОБА_11 вказала суду, що сторони є її сусідами з 30 грудня 1977 року. Повідомила, що позивач жив у квартирі з дружиною ОСОБА_17 . Вони разом працювали, однак ні про що окрім роботи не спілкувалися, в квартирі позивача свідок ніколи не була, з ким він проживає та чи є в нього діти їй нічого не відомо, а тому повідомити більше нічого не може.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його дядьком, а відповідач ОСОБА_3 двоюрідною сестрою. Знає, що ОСОБА_3 не проживає у спірній квартирі через несумісність характерів з позивачем, різні погляди на життя. Зі слів позивача йому відомо, що відповідачі самостійно виселилися з квартири. Також вказав суду, що у квартирі є окрема кімната і там, мабуть, є речі відповідачів. Крім того, знає, що у відповідачів є свої ключі від квартири і вони нею користуються.

Отже судом встановлено, що відповідачі в квартирі не мешкають більше шести місяців, однак дослідженими в судовому засіданні доказами встановлені поважні причини відсутності відповідачів за місцем реєстрації.

З огляду на викладене, враховуючи поважність причин відсутності відповідачів за місцем реєстрації, вимушеного залишення відповідачами місця реєстрації, закінчення дитиною навчання в червні 2019 року, тимчасової зайнятості відповідача ОСОБА_3 в м. Валлентуна, відсутності доказів наявності у відповідачів іншого житла, продовження користування відповідачами спірною квартирою, про що свідчать показання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , знаходження в квартирі одягу та особистих речей відповідачів, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Чечелівської районної у м. Дніпрі ради (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Пушкіна, буд.65, ідентифікаційний код 04052488), Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каверіна 1» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Каверіна, буд.1, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 35446968) про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: