Справа № 496/316/19
Провадження № 2/496/801/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

при секретарі - Дигуляр А.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 травня 1988 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони по справі неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час подружжя не підтримує сімейні стосунки, причиною стало часте зловживання відповідачем алкогольних напоїв, також сторони по справі мають різні інтереси, погляди на сімейне життя, тому постійно між ними виникали непорозуміння, суперечки. Позивач вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам, тому звернулась до суду з відповідною заявою.

Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала (а.с. 27).

Відповідач у судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав (а.с. 28).

Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому з 07 травня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 5 (а.с. 3).

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що сторони мають різні характери, погляди на сімейне життя, на ведення спільного господарства, внаслідок чого спільне життя стало суперечити інтересам позивача, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При таких обставинах позовні вимоги є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін по справі, а також враховуючи те що, відповідач згоден на розлучення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 24, 56, 110, 112 СК України, ст. ст. 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 травня 1988 року Майорівською сільською радою, Біляївського району Одеської області, актовий запис № 5.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.