Ухвала

13 травня 2019 року

місто Київ

справа № 635/4359/17

провадження № 61-45522ск18

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С.П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області Мороза Олександра Васильовича , Комунального підприємства "Харківське районне бюро технічної інвентаризації", Сорочинської Наталії Іванівни, Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання нечинними рішення голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області №6 від 15 січня 2008 року, розпорядження голови Харківської райдержадміністрації Харківської області №288 від 21 січня 2008 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційного запису № 2263 в книзі 15 та визнання протиправними дій КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації",

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області Мороза О.В. , КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_5 , Харківської районної державної адміністрації Харківської області, у якому просив рішення Виконавчого комітету Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області від 15 січня 2008 року № 6 за підписом Селищного голови Бабаївської селищної ради Мороза О.В. визнати нечинним з дня його підписання; розпорядження голови Харківської районної державної адміністрації Харківської області № 288 від 21 січня 2008 року, яким було затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об`єкта в експлуатацію, щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 , визнати нечинним та скасувати з дня його підписання; свідоцтво про право власності на нерухоме майно на будинок за вказаною адресою на ім`я ОСОБА_1 визнати нечинним з дня його видачі; дії КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» та Реєстратора ОСОБА_5 щодо видачі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17485532 від 24 січня 2008 року визнати протиправними; реєстраційний запис № 2263 в книзі 15, на підставі якого був виданий витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17485532 від 24 січня 2008 року визнати нечинним з дня його складання.

В обґрунтування позову зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 квітня 2007 року він є власником земельної ділянки АДРЕСА_1 , площею 0,12 га. Протягом 2007-2008 років на зазначеній земельній ділянці він побудував житловий будинок, після чого звернувся до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області з заявою про прийняття зазначеного будинку в експлуатацію. 15 січня 2008 року Бабаївської селищною радою Харківського району Харківської області було прийняте рішення № 6 про збереження за ним житлового будинку розташованого в садибі АДРЕСА_1 . Розпорядженням голови Харківської райдержадміністрації Харківської області № 284 від 21 січня 2008 року було утворено приймальну комісію щодо прийняття в експлуатацію житлового будинку АДРЕСА_1 і був затверджений її персональний склад. Також 21 січня 2008 року вказаною комісією було складено акт про прийняття до експлуатації житлового будинку, розташованого за зазначеною вище адресою. Своїм розпорядженням № 288 від 21 січня 2008 року голова Харківської райдержадміністрації Харківської області затвердив зазначений акт. На підставі зазначених документів йому, за підписом Бабаївського селищного голови, було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що зараз він є інвалідом 2 групи і не має достатньо коштів для утримання будинку, він мав намір продати його. Але при оформленні документів для продажу будинку було з`ясовано, що усі зазначені документи не відповідають вимогам діючого законодавства, просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2018 року рішення Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2018 року скасовано, ухвалено нове. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено через недоведеність позовних вимог.

З матеріалів провадження вбачається, що всі перелічені заявником порушення при оформленні документів на будинок не зачіпають його права, а позов подано не на захист порушеного права, а з метою уникнення матеріальної відповідальності.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

касаційну скаргу ОСОБА_1 , було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків. У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Судустрок заявник направив матеріали на усунення недоліків.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі просить скасувати судове рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зробив висновок про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 274 ЦПК України ця справа за зазначеним спором не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Предметом спору в цій справі є немайнові вимоги про визнання нечинними рішення голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області №6 від 15 січня 2008 року, розпорядження голови Харківської райдержадміністрації Харківської області №288 від 21 січня 2008 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційного запису № 2263 в книзі 15 та визнання протиправними дій КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації.

Зазначена справа не становить значної складності для вирішення судами та не належить до винятків із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд визнає за можливе, користуючись власними повноваженнями, визнати цю справу малозначною.

У касаційній скарзі не містяться посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та з`ясовано, що зазначені обставини відсутні.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть

бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі: «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Харківської області від 14 вересня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області, голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області Мороза Олександра Васильовича , Комунального підприємства "Харківське районне бюро технічної інвентаризації", Сорочинської Наталії Іванівни, Харківської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання нечинними рішення голови Бабаївської селищної ради Харківського району Харківської області № 6 від 15 січня 2008 року, розпорядження голови Харківської райдержадміністрації Харківської області №288 від 21 січня 2008 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 , реєстраційного запису № 2263 в книзі 15 та визнання протиправними дій КП "Харківське районне бюро технічної інвентаризації" відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик