Провадження № 4-с/761/42/2019
У Х В А Л А

01 квітня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Мальцева Д.О.,

за участю секретаря Фецяк Р.А.

представник скаржника Макєєв В.М.

заінтересована особа ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Києві скаргу ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі по тексту - скаржник) звернулась до Шевченківського районного суду м.Києва із скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Хечибабян Седи Ашотівни (далі по тексту - державний виконавець), інші учасники - ОСОБА_3 (далі по тексту - боржник 1), ОСОБА_1 (далі по тексту - боржник 2), відповідно до якої просила визнати протиправною бездіяльність державного виконавця по виконавчому провадженню №39544919 та зобов`язати державного виконавця винести постанову про зняття арешту з майна, а саме: двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею - 26,9 кв.м. (далі по те), що належить на праві власності ОСОБА_3 в рамках виконавчого провадження.

Скарга обґрунтована тим, що 20.09.2012 Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на примусове виконання рішення по справі №2610/10887/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки № 014/1349/3/14585/1 від 11.06.2008: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею - 26,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3 .

На підставі вказаного виконавчого листа відкрито виконавче провадження №39544919. 21.07.2014 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва по справі №2610/10887/2012 замінено стягувала ПАТ «Ерсте Банк» його правонаступником ПАТ «Фідобанк». 29.05.2018 між ПАТ «Фідобанк» та скаржником укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого остання набула право вимоги за договором іпотеки 014/1349/3/14585/1 від 11.06.2008. В процесі вчинення виконавчих дій, державним виконавцем накладено арешт на майно боржника 1 та оголошено заборону на його відчуження, зокрема, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

В подальшому постановою державного виконавця відділу винесено постанову про повернення виконавчою документу. Проте, при винесенні вказаної постанови державним виконавцем, всупереч вимог чинного на той час законодавства, не вирішено питання про зняття арешту з майна боржника 1.

10.10.2018 після отримання витягу про стан виконавчого провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України, скаржнику стало відомо про порушення її прав та законних майнових інтересів, які полягають у бездіяльності державного виконавця та не вчиненні всіх необхідних дій. Так, виконавчий документ не перебуває на виконанні в органах ДВС, виконавче провадження закрите, боржник позбавлений можливості звернутись до державного виконавця із заявою про зняття арешту з майна. Проводити виконавчі дії та виносити будь-які постанови, зокрема постанови про зняття арештів, при закритому виконавчому провадженні, державний виконавець позбавлений можливості. З врахуванням наведеного, скаржник звернувся до суду із вказаною скаргою, що є єдиним можливим способом ефективного захисту прав скаржника.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності державного виконавця.

Боржник 1 в судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо належного повідомлення боржника 1 про дату, час та місце проведення судового засідання.

Боржник 2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги.

07.12.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Піхур О.В. задоволено заяву про самовідвід, справу передано для вирішення питання про визнання судді у відповідності до ст. 33 ЦПК України.

17.07.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Рибака М.А. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в підготовчому засіданні.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018, справу передано до провадження судді Мальцева Д.О.

12.12.2018 від представника скаржника надійшло клопотання про долучення доказів.

13.12.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу призначено до розгляду.

31.12.2018 від приватного виконавця надійшли заперечення на скаргу на дії приватного виконавця.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Шевченківському районному відділі державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебували матеріали виконавчого провадження №39544919 з примусового виконання виконавчого листа від 20.09.2012 виданого Шевченківським районним судом м. Києва за рішенням суду по справі №2610/10887/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки по договору іпотеки № 014/1349/3/14585/1 від 11.06.2008: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею - 26,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3 .

08.10.2013 постановою державного виконавця замінено сторону виконавчого провадження стягувача: з ПАТ «Ерсте Банк» на ПАТ «Фідобанк».

В процесі вчинення виконавчих дій, державним виконавцем накладено арешт на майно боржника 1 та оголошено заборону на його відчуження, зокрема, на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

15.04.2014 постановою державного виконавця винесено постанову про арешт майна боржника, а саме накладений арешт на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6 кв.м., житловою площею - 26,9 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Так, згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції, чинній на час вчинення виконавчих дій), державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено. своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

При цьому, за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно (ч. 3 ст. 50 Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2014 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п, 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчих дій).

При цьому, державним виконавцем під час прийняття зазначеної постанови не вирішено питання про зняття арешту з майна боржника 1 всупереч вимогам ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

29.05.2018 між ПАТ «Фідобанк» та скаржником укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого остання набула право вимоги за договором іпотеки 014/1349/3/14585/1 від 11.06.2008.

В судовому засіданні також встановлено, що матеріали виконавчого провадження на момент звернення скаржника до суду із вказаною скаргою, знищені.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантуються право на оскарження у суді рішень. дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових та службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За вимогами ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права і свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При цьому, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню,

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 447 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 , заінтересована особа ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 39544919.

Зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженню № 39544919.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Повний текст ухвали складено 05.04.2019.

Суддя: