КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/6289/2019 головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Сержанюка А.С., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Пітенко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року, постановлену у складі судді Цукурова В.П., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича про визнання недійсними договорів оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та користування та внесення змін до договорів оренди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» (далі - ТОВ «Олійникова Слобода») звернувся до суду із позовами до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин» (далі - ТОВ Агрокомплекс «Узин»), Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича, в яких, зокрема просив суд визнати недійсними договора оренди землі, укладений між фізичними особами (відповідачами у справі) та ТОВ Агрокомплекс «Узин», скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 січня 2019 року, зокрема було об`єднано цивільні справи №357/15268/18; 357/15276/18; 357/15278/18; 357/15330/18; 357/15335/18; 357/15336/18; 357/15341/18 з цивільною справою №357/15245/18; об`єднаній цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійникова Слобода» до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича про визнання недійсним договору оренди, скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння та користування та внесення змін до договору оренди - присвоєно №357/15245/18.

21 лютого 2019 року позивач ТОВ «Олійникова Слобода» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтовуючи її тим, що неправомірними діями відповідачів порушено права позивача на оренду земельної ділянки. Вказував, що відповідачі - власники земельних ділянок, можуть поділити земельні ділянки або об`єднати їх, які перебували у користуванні позивача на підставі договору оренди, що унеможливить у подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Тому позивач ТОВ «Олійникова Слобода» просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельні ділянки: кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2016 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2017 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,1999 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

Також заявник просив вжити заходи забезпечення позову у справі шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельних ділянок: кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2016 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2017 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,1999 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року заяву ТОВ «Олійникова Слобода» про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на земельні ділянки. В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо таких земельних ділянок - відмовлено.

В апеляційних скаргах відповідачі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 просять ухвалу суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції. Вказують, що позивачем не доведено фактів вжиття скаржниками заходів, спрямованих на унеможливлення виконання майбутнього рішення суду. Вказують, що законодавством заборонено відчуження земель сільськогосподарського призначення.

Позивач ТОВ «Олійникова Слобода» надав суду відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що реальність загрози настання обставин, що можуть ускладнити виконання можливого рішення суду, підтверджується як фактичними обставинами справи, так і доказами доданими до заяви про забезпечення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що між сторонами дійсно існує реальний спір, і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача. Суд вважав, що відповідачі мають реальну можливість розпорядження своїми земельним ділянками на власний розсуд до ухвалення рішення у справі, і можуть вчинити дії щодо їх поділу та об`єднання, а за певних умов і відчуження іншим особам. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову, а тому, арешт спірних земельних ділянок вважав за доцільне. При цьому, суд першої інстанції вказав, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує відповідачів у праві користування, у тому числі і здійснення господарської діяльності на даних земельних ділянках. Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову в іншій частині, суд першої інстанції дійшов висновку про не співмірність вимог з предметом позову.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статі 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до положень ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України визначено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.10 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлює, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, грудні 2018 року позивач ТОВ «Олійникова Слобода» звернувся до суду із позовами до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ТОВ Агрокомплекс «Узин», Державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича, в яких, зокрема просив суд визнати недійсними договора оренди землі, укладений між фізичними особами (відповідачами у справі) та ТОВ Агрокомплекс «Узин», скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації речових прав та бізнесу» Гузя Андрія Григоровича про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди.

21 лютого 2019 року позивач ТОВ «Олійникова Слобода» звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки, які є предметом спірних договорів оренди, та вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо указаних земельних ділянок.

В обґрунтування заяви позивач ТОВ «Олійникова Слобода» вказав, що неправомірними діями відповідачів порушено права позивача на оренду земельної ділянки. Вказував, що відповідачі - власники земельних ділянок, можуть поділити земельні ділянки або об`єднати їх, які перебували у користуванні позивача на підставі договору оренди, що унеможливить у подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року заяву ТОВ «Олійникова Слобода» про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на земельні ділянки: кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_1 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_2 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2016 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2017 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_3 , загальною площею 1,2023 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,2 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області; кадастровий номер: НОМЕР_4 , загальною площею 1,1999 га, розташовану на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо таких земельних ділянок - відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_7 був власником земельної ділянки площею 2,4046 га з кадастровим номером НОМЕР_3 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

17 червня 2013 року між ОСОБА_7 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_6 була власником земельної ділянки площею 2,3999 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

04 вересня 2015 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_5 була власником земельної ділянки площею 2,400 га з кадастровим номером НОМЕР_1 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

17 червня 2013 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_8 була власником земельної ділянки площею 2,4033 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

11 вересня 2013 року між ОСОБА_8 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_3 був власником земельної ділянки площею 2,400 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

05 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_1 була власником земельної ділянки площею 2,400 га з кадастровим номером НОМЕР_2 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

17 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_4 був власником земельної ділянки площею 2,400 га з кадастровим номером НОМЕР_4 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

05 червня 2013 року між ОСОБА_4 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Встановлено, що ОСОБА_2 була власником земельної ділянки площею 2,4046 га з кадастровим номером НОМЕР_3 , що розташована на території Олійниково-Слобідської сільської ради, Білоцерківського району, Київської області.

17 червня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Олійникова Слобода» було укладено договір оренди земельної ділянки.

Проаналізувавши наявні у матеріалах справи докази у сукупності із положеннями законодавства, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, і доходить висновку про співмірність заходу забезпечення позову (арешту) із заявленими позивачем вимогами.

Суд апеляційної інстанції вважає, що при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції, урахував предмет позову, і дотримався принципу співмірності.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з`ясував співмірність виду забезпечення позову, який просила застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам, оцінив рівноцінність заходів забезпечення позову змісту заявлених позовних вимог.

Встановлено, що між сторонами дійсно існує спір, а тому невжиття заходу забезпечення позову може у подальшому утруднити чи унеможливити виконання можливого судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що підставою для задоволення заяви про забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Указаним спростовуються доводи скаржників про те, що позивачем не доведено фактів вжиття скаржниками заходів, спрямованих на унеможливлення виконання майбутнього рішення суду.

Крім того, забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи можуть продати, знищити чи знецінити майно, тощо.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, і не вбачає підстав для задоволення заяви у частині заборони вчиняти певні дії, оскільки накладення арешту на нерухоме майно чи його частку є перешкодою для відчуження такого майна та відповідно проведення реєстраційних дій щодо реєстрації такого майна за іншою особою.

Доводи скаржників про те, що законодавством заборонено відчуження земель сільськогосподарського призначення, відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

Так, пунктом 15 Перехідних положень Земельного кодексу України установлено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, земель, що перейшли до комунальної власності відповідно до пункту 21цього розділу або передані до комунальної власності відповідно до статті 14-1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну (міни) відповідно до частини другої статті 37-1 цього Кодексу земельної ділянки на іншу земельну ділянку з однаковою нормативною грошовою оцінкою або різниця між нормативними грошовими оцінками яких становить не більше 10 відсотків та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами. Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року, в порядку, визначеному цим Законом. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Таким чином, заборона відчуження земель сільськогосподарського призначення має місце лише до 01 січня 2020 року, тобто є тимчасовим заходом. Разом з тим, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості стверджувати, що розгляд цивільної справи буде завершено до указаного часу.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «22» травня 2019 року.

Головуючий суддяЛ.П. Сушко
СуддіА.С. Сержанюк О.І. Сліпченко