ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 404/5827/18

провадження № 22-ц/4809/879/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Голованя А.М.(головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Тимошенко Т.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Мар`янівська сільська рада Маловиськівського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 ,

третя особа - Державний нотаріус Маловисківської районної державної нотаріальної контори Ліпінська Світлана Григорівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 5 березня 2019 року під головуванням судді Варакіної Н.Б.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Мар`янівської сільської ради та ОСОБА_2 , в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_3 , який складений на користь дочки, відповідача у справі, та посвідчений 08 лютого 2008 року секретарем Мар`янівської сільської ради і зареєстрований в реєстрі за №122.

У жовтні 2018 року позивач уточнила позов. Свої вимоги мотивувала тим, що 18.02.2018 секретарем Мар`янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області Жабко О., посвідчений заповіт її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому він все своє майно, що буде належати йому на день смерті заповідав дочці ОСОБА_2

Просила визнати заповіт нікчемним з тих підстав, що у заповіті не зазначено місце його посвідчення, а саме адресу та, що секретар сільської ради, який посвідчив заповіт не був наділений повноваженнями, оскільки на час посвідчення заповіту існували приватні та державні нотаріуси.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 5 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не подано суду доказів на підтвердження того, що при посвідченні оскаржуваного заповіту було порушено вимоги щодо його форми з боку секретаря Мар`янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області Жабко О., який його склав та посвідчив. Також, заповіт посвідчено уповноваженою особою, що підтверджується відповідним рішенням Мар`янівської сільської ради від 19.04.2006 про покладення обов`язків по вчиненню нотаріальних дій на Жабко О.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову з тих підстав, що рішення прийняте з порушення норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі зокрема зазначено, що судом неправильно встановлені дійсні обставини справи, оскільки її матеріали підтверджують, що заповіт складений з порушень вимог щодо його форми та посвідчення. Зокрема, судом не спростовано покази позивача, які вона надала, будучи допитаною як свідок про те, що договір посвідчувався в будинку по місцю проживання заповідача.

Крім того, заповіт було посвідчено не уповноважено особою, у заповідача було відсутнє волевиявлення на складання заповіту, що в заповіті не зазначено час складання заповіту, що секретар сільської ради при посвідченні заповіту порушила п.п. 17, 25, 29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів, що заповіт мав бути прочитаний секретарем сільської ради вголос, що судом не було перевірено чи зареєстрована оспорювана нотаріальна дія у відповідності до вимог чинного законодавства

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 не погоджуючись із доводами апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду першої інстанції відповідає дійсним обставинам справи, оскільки при посвідченні заповіту секретарем сільської ради було додержано всіх передбачених законом вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача ОСОБА_1 , які підтримали доводи скарги, заперечення представника відповідача ОСОБА_2 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи в цих межах, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, хоч і була повідомлена належним чином про час, дату і місце розгляду справи.

Проте, згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

18.02.2008 ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом він матиме право, заповідав дочці - ОСОБА_2 .

Заповіт був посвідчений секретарем Мар`янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області Жабко О., зареєстрований в реєстрі за № 122.

Рішенням Мар`янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.04.2006 на Жабко О. покладені обов`язки по вчиненню нотаріальних дій.

Суд дійшов висновку, що заповіт складений з дотриманням вимог діючого на той час законодавства, а саме складений у письмовій формі із зазначенням часу та місця (село Мар`янівка Маловисківського району , Кіровоградської області) його укладення, прочитаний заповідачем вголос та підписаний, належним чином посвідчений уповноваженою особою, особа заповідача та її дієздатність секретарем сільської ради встановлена, а тому правові підстави для визнання його нікчемним відсутні.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Згідно до статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Статтею 1257 ЦК України визначено підстави нікчемності заповіту та визнання його недійсним, які не виключають застосування загальних норм § 2 глави 16 ЦК України відповідно до встановлених судом обставин, якщо вони узгоджуються з правовими підставами та наслідками нікчемності або недійсності заповіту, зазначеними у ст. 1257 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст. 215 ЦК України визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

У разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом.

Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред`являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту.

Оскільки право на складання заповіту має особа з повною цивільною дієздатністю (ч. 1 ст. 1234 ЦК України), згідно із ч. 1 ст. 1257 ЦК України підставою для нікчемності заповіту є кваліфікація його як такого, що складений особою, яка не мала на це права. Це, зокрема, заповіт, вчинений недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача.

Також, підставою нікчемності заповіту є порушення вимог щодо його форми та посвідчення. Загальні вимоги до форми заповіту встановлені ст. 1247 ЦК України, а саме: письмова форма; нотаріальне посвідчення або посвідчення особами, уповноваженими на це законом (статті 1251, 1252 ЦК України); зазначення у заповіті місця та часу його складання; підписання заповіту заповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України, якщо заповідач не може підписати заповіт внаслідок хвороби або фізичної вади, за його дорученням і в його присутності дозволяється підписання заповіту іншою особою. Підпис цієї особи засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на здійснення нотаріальних дій. Поряд із посвідченням підпису, нотаріус зобов`язаний також в тексті заповіту зазначити причини, які зумовили необхідність підписання заповіту третьою особою (ч. 4 ст. 207 ЦК України). Недотримання цих вимог є підставою для визнання заповіту недійсним.

До заповітів, посвідчених посадовими, службовими особами, застосовуються положення ст. 1247 ЦК України. Такі заповіти прирівнюються до заповітів, посвідчених нотаріусами, та порядок їх посвідчення затверджений постановою КМУ від 15 червня 1994 року № 419 "Про порядок посвідчення заповітів і доручень, прирівнюваних до нотаріально посвідчених".

Згідно з п. 2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів (втратила чинність на підставі наказу Міністерства юстиції України від 14 листопада 2011 року № 1298/20036) нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради покладено вчинення цих дій.

Заповіт, посвідчений не уповноваженою особою, тобто посадовою, службовою особою, яка відповідно до норм статей 1251 - 1252 ЦК України не уповноважена посвідчувати заповіти, є нікчемним (ч. 1 ст. 1257 ЦК України).

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, ст. 37 Закону України "Про нотаріат" посадові особи органу місцевого самоврядування посвідчують заповіти, якщо у населеному пункті немає нотаріуса.

Відповідно до абз. 3 п. 11 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси не вправі здійснювати нотаріальні дії поза межами свого нотаріального округу, крім випадків, встановлених законом (п. 11 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 15 червня 2009 року № 1062/5).

Посвідчення заповіту, що здійснюється із порушенням норм ст. 1251 ЦК України, є підставою нікчемності заповіту відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, що заповіт було складено не у приміщенні сільської ради, а по місцю проживання заповідача не ґрунтуються на доказах.

Крім того, сама по собі відсутність у тексті заповіту напису, що він складався та посвідчувався поза приміщенням нотаріальної контори, виконкому місцевої ради, але в межах нотаріального округу, не є істотною умовою для визнання заповіту недійсним, оскільки судом встановлено, що форма заповіту відповідає вимогам ст. 1247 ЦК України і волевиявлення заповідача було вільним.

Не спростовує висновків суду й твердження скарги щодо посвідчення заповіту не уповноваженою особою, оскільки, як встановив суд, рішенням Мар`янівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області від 19.04.2006 на секретаря сільської ради Жабко О. було покладено обов`язки по вчиненню нотаріальних дій.

Інші аргументи скарги, які зводяться до того, що у заповідача було відсутнє волевиявлення на складання заповіту, що в заповіті не зазначено час складання заповіту, що секретар сільської ради при посвідченні заповіту порушила п.п. 17, 25, 29 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів, що заповіт мав бути прочитаний секретарем сільської ради вголос, що судом не було перевірено чи зареєстрована оспорювана нотаріальна дія у відповідності до вимог чинного законодавства не були зазначеними в позовній заяві як обставини які обґрунтовують підстави позову, а тому згідно ст.ст.13, 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не уповноважений їх переглядати.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому відповідно до ст.375 ЦПК України зміні чи скасуванню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 5 березня 2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 травня 2019 року.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко