УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року

м.Суми

Справа №585/3106/18

Провадження № 22-ц/816/2982/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С.С. (суддя-доповідач),

суддів: Кононенко О.Ю., Криворотенка В.І,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року в складі судді Бутенко Д.В., ухваленого у сел. Липова Долина, повне судове рішення складено - 04 березня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 де вона просила визнати незаконним та скасувати рішення Роменського міськрайонного суду від 28.02.2017р., передати справу на новий розгляд для виконання рішень апеляційний судів від 18.12.2014 та від 04.07.2016 з метою захисту спадкових майнових прав на нерухоме майно та задоволення її позову, постановлення окремої ухвали.

У позовній заяві вказані відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , але по тексту заяви викладені обставини спору, які були предметом розгляду при ухвалені рішення Роменським міськрайонним судом від 28.02.2017р. і ніяких інших вимог до зазначених відповідачів не заявлено.

Так, позов мотивований тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в шлюбі, за час якого, ними було нажито спільне майно, зокрема, будинок та земельна ділянка. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла. Після смерті ОСОБА_6 позивач уклала шлюб з ОСОБА_7 і змінила прізвище на « ОСОБА_6 ». Цього ж дня, а саме 15.03.1996 року, ОСОБА_7 , заповів їй належне йому нерухоме майно, а саме: половину домоволодіння та частину прилеглої до житлового будинку земельної ділянки. Пізніше ОСОБА_7 та ОСОБА_1 уклали договір дарування частини нерухомого майна, що належало ОСОБА_7 , однак при посвідченні вказаного договору відповідач - ОСОБА_2 , яка працювала на той час державним нотаріусом Роменської міської нотаріальної контори, внесла до договору недостовірні відомості, зокрема зазначивши прізвище позивача « ОСОБА_13 » замість правильного « ОСОБА_6 ». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, а тому позивач фактично вступила в спадщину на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_7 Зазначає, що 16.01.1998 року до Роменської державної нотаріальної контори надійшла заява про те, що вона відмовляється від прийняття ? частини спадкового майна, зокрема, частини домоволодіння на користь доньки спадкодавця від першого шлюбу ОСОБА_10 В зв`язку з цим, Роменською міжрайонною прокуратурою було призначено почеркознавчу експертизу, якою було підтверджено, що вказану заяву написано ОСОБА_3 . В результаті проведеної перевірки по вищевказаним обставинам, ОСОБА_2 було звільнено з посади державного нотаріуса Роменської міської нотаріальної контори. Вказує, що рішенням Апеляційного суду Сумської області від 18.12.2014 року по справі № 585/3593/14-ц припинено право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_12 на будинок АДРЕСА_1 . Виділено на праві приватної власності майно що належить ОСОБА_12 та позивачу. Водночас, рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2017 року № 585/2029/16-ц позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійним, скасування та зняття з реєстрації на підставі рішення Апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , виданого виконкомом Роменської міської ради 30.03.1989 року; свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видане 18.03.2003 року державним нотаріусом Роменської ДНК на спадкове майно на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 30.03.1989 року виконавчим комітетом Роменської міської ради та зареєстрованого під № 284 ; договору дарування 3/10 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 14 липня 2008 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в КП «Роменське МБТІ» 23.05.2005 р., реєстр. № 10848955; свідоцтва про право власності на нерухоме майно житловий будинок по АДРЕСА_1 , виданого 18.02.2011 р. виконавчим комітетом Роменської міської ради реєстраційний номер 10848955; договору дарування 3/10 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 , 17.03.2011 р.; Крім того відмовлено в задоволенні позовних вимог щодо: зобов`язання виконавчого комітету Роменської міської ради в особі міського голови, виконати рішення виконавчого комітету Роменської міської ради від 18 грудня 2013 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року в частині припинення спільної часткової власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди та визнання права приватної власності на житловий будинок з розміром частки власності 1; визнання недійсним, скасування та зняття з реєстрації Технічного паспорту на житловий будинок, виданий КП «Роменське МБТІ» 04.03.2010 року, по АДРЕСА_1 , зобов`язання ДКП «Роменське МБТІ» виписати Технічний паспорт на житловий будинок на підставі нотаріально посвідченого договору користування житловим будинком та присадибну земельну ділянку від 04.03.1954 року та рішення Апеляційного суду Сумської області від 18 грудня 2014 року, стягнення з КП «Роменське МРБТІ» на користь позивача за невидачу технічного паспорту на садибний (індивідуальний) будинок по АДРЕСА_1 згідно оплачених позивачкою квитанцій з 2008 року і до 31.11.2015 року та розрахунку інфляційних втрат, а також 3% річних в сумі 1165 грн. 77 коп. Водночас,вважає, що належним способом захисту її прав та інтересів є визнання недійсним та скасування рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2017 року та передання справи на новий розгляд і задоволення її позовних вимог, винесення окремої ухвали про незаконне порушення Роменським міськрайонним судом Сумської області чинного законодавства щодо судочинства шляхом підміни, заміни, долучення недостовірних фактів до офіційних документів протягом 20 років.

Ухвалою судді Роменського міськрайонного суду Яковець О.Ф. від 08.08.2018 матеріали справи направлені до Апеляційного суду Сумської області для вирішення питання підсудності.

Ухвалою судді Апеляційного суду Сумської області від 09.08.2018 визначена підсудність для розгляду справи Липоводолинський районного суду Сумської області

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 28.02.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд діяв не у відповідності з нормами законодавства, а на власний розсуд, а тому не прийняв до уваги ту обставину, що відповідача - ОСОБА_2 було звільнено з посади державного нотаріуса за вчинення протиправного діяння, а саме безпідставне видання свідоцтва про право власності на спадщину за законом.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не направлено.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що фактично цією позовною заявою, вона оскаржує рішення Роменського міськрайонного суду від 28.02.2017р. з яким не згодна і тому була нею подана до Роменського міськрайонного суду для направлення до апеляційного суду.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не є перешкодою для розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що питання перегляду рішень місцевих судів та направлення справи на новий розгляд не відноситься до компетенції судів першої інстанції. Водночас, постановлення окремої ухвали не є обов`язком суду, а є його правом при наявності підстав для цього.

Колегія суддів апеляційного суду не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що підставами для звернення до суду з вказаними вимогами, є непогодження позивача з рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2017 року, яким були вирішені по суті її вимоги щодо порушення спадкових майнових прав на нерухоме майно - житловий будинок та зобов`язання вчинити дії для виконання рішення Апеляційного суду сумської області від 18.12.201, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом та договорів дарування, свідоцтва про право власності на 3/10 частин житлового будинку, скасування їх і зняття з державної реєстрації на підставі рішення апеляційного суду.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців. При цьому, в разі допущення державним виконавцем бездіяльності щодо виконання судового рішення, стягувач не позбавлений права оскаржити таку бездіяльність до суду в порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 ЦПК України апеляційні суди переглядають в апеляційному порядку судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах відповідного апеляційного округу (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду).

За правилами ч. 1 ст. 351 ЦПК України судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Колегія суддів зауважує, що розділом 5 ЦПК України передбачено порядок перегляду рішень судів першої інстанції, яким є Роменський міськрайонний суд Сумської області, зокрема, цими правовими нормами чітко визначено, які саме судові рішення можуть бути оскаржені, а також регламентовано порядок та обсяги такого оскарження і визначено строки подання апеляційної скарги. Водночас, право оскарження судового рішення не є обов`язком сторони по справі, а тому таке право використовується стороною на власний розсуд.

Крім того, підстави для винесення судом окремої ухвали передбачені статтею 262 ЦПК України. Водночас, вказана правова норма визначає право, а не обов`язок суду ухвалити окрему ухвалу, виходячи з конкретних обставин кожної справи

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 подав дану позовну заяву фактично заявила своє право апеляційного оскарження рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2017 року і не містить предмету спору між зазначеними у цій позовній заяві сторонами, який може бути розглянутий в судового розгляду в порядку позовного прорввадження.

Відповідно до п.2 частини 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Частиною 1 ст. 377 цього Кодексу визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

За наведених підстав колегія суддів визнає, що у зв`язку тим, що у наведених мотивах позовної заяви від 06.08.17, що надійшла 07.08.17 до Роменського міськрайонного суду, відсутній предмет спору, бо фактично цією заявою заявник оскаржує рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2017 року, ухвалене за результатами розгляду цієї позовної заяви Липоводолинським районним судом Сумської області рішення від 28.02.2019 слід скасувати і закрити провадження у справі через відсутність предмету спору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 377, 381-382, 384,389 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 28 лютого 2019 року скасувати.

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від

28 лютого 2017 року, передання справи на новий розгляд та постановлення окремої ухвали суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 травня 2019 року

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко