ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/16479/18

Провадження № 22-ц/818/2349/19

14 травня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мисан В.І., служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Фінрайт»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року в складі судді Омельченко К.О.

в с т а н о в и в:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя, захист права власності шляхом припинення іпотеки.

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернувся представник позивача з заявою про забезпечення позову в якій просить накласти на час розгляду справи заборону на відчуження та вчинення реєстраційних дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; накласти арешт на автомобіль PORSCHE CAYENNE, vin: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; накласти заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 .

Заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_2 всупереч інтересам сім'ї перебуваючи у шлюбі придбав на ім`я батька ОСОБА_3 квартиру у м. Києві та автомобіль PORSCHE CAYENNE. Без вжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза вчинення дії щодо переоформлення права власності на спірну квартиру. Між позивачем та відповідачами виникли спірні правовідносини щодо нерухомого майна. Відповідно до доданої до заяви копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного реєстру іпотек щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , 23 травня 2018 року зареєстровано іпотекодержателем ОСОБА_3 на підставі договору про відступлення прав за іпотечним договором. Відповідач ОСОБА_2 зібрав всі оригінали документів на квартиру, у зв`язку з чим існує небезпека перереєстрації права власності на квартиру на інших суб`єктів без її участі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року клопотання представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Зінченко Р.П., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мисан В.І., служба у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю ФК «Фінрайт», про визнання права власності в порядку поділу спільного майна подружжя, захист права власності шляхом припинення іпотеки задоволено.

Накладено заборону на відчуження та вчинення реєстраційних дій щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Накладено арешт на автомобіль PORSCHE CAYENNE, vin: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 .

Накладено заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що належить на праві власності ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_4 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що квартира у м. Києві та автомобіль PORSCHE CAYENNE, не є спільною сумісною власністю подружжя, останні зареєстровані за ним на праві власності. В межах поданого позову позивач не ставить та не може ставити питання про дійсність/недійсність визначених договорів на придбання майна/майнових прав, оскільки не є стороною таких договорів та не має жодного відношення до придбаного майна. Суд не вирішив питання про зустрічного забезпечення, як важливого інструменту компенсації завданих забезпеченням позову збитків іншим учасникам справи. Ним на законних підставах було придбано право вимоги за кредитним договором №6/4/32/2007/840-К/24 від 06 березня 2007 року відповідно до договору № 001/05-16-ОД від 29 травня 2018 року, забезпечене іпотекою квартира АДРЕСА_1.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції керуючись вимогами ст. ст. 149-153 ЦПК України виходив з того, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Апеляційний суд вважає, що такі висновки суду першої інстанції обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону відповідають не в повній мірі.

Так судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в порядку поділу майна подружжя з ОСОБА_2 просить визнати за ОСОБА_1 :

- право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 (загальною площею 73,1 кв.м, житловою 44,5 кв.м;

- право власності на 1/2частку автомобіля марки PEUGEOT 107, VIN НОМЕР_5 , державний номерний знак НОМЕР_6 ;

- право власності на 1/2 частку автомобіля марки PORSCHE CAYENNE, vin: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Залишити у особистій власності відповідача ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на внесок у статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю «ТОП ГРУП ТК» та TOB "ТОП ТРЕВЕЛ";

- визнати припиненими Договір іпотеки, серія та номер 551, виданий 06 березня 2007 pоку, видавник приватний нотаріус Зінченко Р.П., предметом якої є квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 73,1 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 та Договір про відступлення прав за іпотечним договором, серія та номер 365, виданий 23.05.2018 року Мисан В.І . приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Стягнути з відповідачів понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 06 березня 2007 року нею особисто було придбано квартиру АДРЕСА_1 за особисті кошти та кошти отримані за кредитним договором. В період з 06 березня 2007 року по 20 червня 2008 року вона особисто здійснювала погашення кредиту. Відповідач ОСОБА_2 не визнає її особистої приватної власності, чинить перешкоди у реалізації права власності. За спільні кошти подружжя було викуплено право вимоги у банка за кредитним договором на загальну суму 394555 грн., але договір відступлення права вимоги було оформлено на ОСОБА_3

Також в період шлюбу за спільні кошти подружжя було придбано автомобіль PORSCHE CAYENNE та квартиру АДРЕСА_2 .

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Разом з тим, задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції не врахував, що позовні вимоги в частині поділу нерухомого майна позивач обґрунтовує вимогами ст. 57, 70 СК України та просить здійснити розподіл вказаного майна в порядку поділу майна подружжя.

Стаття 57 СК України визначає перелік видів особистої приватної власності одного із подружжя та підстави її набуття.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно договору купівлі-продажу, посвідченого 31 серпня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Падалка Р.О., ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 .

Згідно договору купівлі продажу від 18 вересня 2018 рок ОСОБА_3 є власником автомобілю автомобіля марки PORSCHE CAYENNE, vin: НОМЕР_1 .

Між сторонами існує спір щодо визнання вищезазначеного майна спільним майном подружжя.

Частиною четвертою статті 41 Конституції України і статтею 32 ЦК України визначено непорушність права власності.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Матеріали справи не містять відомостей, що позивач зверталась до суду з позовом про оспорювання вказаних договорів купівлі-продажу або визнання зазначеного майна спільною сумісною власністю подружжя. Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вжив заходи забезпечення позову в цій частині без урахування необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін та співвідношення прав, про захист яких просить заявник, та інтересів і прав інших учасників судового процесу.

Таким чином ухвала суду в частині забезпечення позову відносно автомобілю PORSCHE CAYENNE, vin: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та квартири АДРЕСА_2 підлягає скасуванню та в цій частині заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Судова колегія вважає, що обраний вид забезпечення позову щодо квартири АДРЕСА_1 , є співмірним із заявленими позивачем вимогами до відповідачів, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. З наданих позивачем доказів та зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 вбачається наявність спору між сторонами відносно іпотечного майна, яке позивач в порядку поділу майна подружжя просить визнати її особистою приватною власністю та просить визнати припиненим договір іпотеки.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції в цій частині такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Аргументи заявника про те, що суд не вирішив питання про зустрічне забезпечення є безпідставними, оскільки наявність, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України підстав, за яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, матеріали справи не містять.

З урахуванням зазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, а ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року зміні відповідно до вимог п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року змінити.

У задоволені заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Надоля Євгена Валерійовича про забезпечення позову відносно автомобілю PORSCHE CAYENNE, vin: НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , та квартири АДРЕСА_2 відмовити.

В іншій частині ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді І.В. Бурлака

А.І. Колтунова