Провадження 2/127/5547/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2019 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

з участю секретаря судових засідань Константинова А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог - ОСОБА_5 про припинення права власності на частку у спільній частковій власності, визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

19.12.2018 року судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 про припинення права власності на частку у спільному майні, визнання права власності.

Позов мотивований тим, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 10.10.2002 року реєстр.№ 2572, позивач є власником 3/8 часток будинковолодіння АДРЕСА_1 . Після придбання даної частки позивач одразу вселився і по даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Дана частка була придбана позивачем у матері відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2002 року, співвласником 1/8 частки даного будинковолодіння є ОСОБА_2

Інша Ѕ частка будинку належить ОСОБА_7

Між позивачем та ОСОБА_2 було досягнуто згоди щодо придбання позивачем 1/2 частки спірного будинковолодіння (це 3/8 частки, що належала ОСОБА_6 та 1/8 частка, що належить ОСОБА_2 ). ОСОБА_6 відчужила на користь позивача належну їй частку, а ОСОБА_2 фактично передав спірну 1/8 частку в користування позивача та отримав від позивача в рахунок відчуження вказаної частки грошові кошти в сумі 18 285 грн., про що написав розписку. Однак, через відсутність у ОСОБА_2 часу на збір всіх необхідних документів для відчуження спірної частки будинковолодіння у встановленому законом порядку, видав на ОСОБА_5 довіреність, згідно якої доручив здійснити відчуження спірної частки будинковолодіння. Протягом строку, встановленого в довіреності, відчуження частки здійснено не було.

Разом з тим, ОСОБА_2 , з часу отримання від позивача коштів (10.10.2002 року), належною йому 1/8 часткою будинку не користується, не утримує її, капітальний та поточний ремонт не здійснює, комунальні платежі не сплачує, жодним чином не цікавиться належною йому нерухомістю.

Всі витрати щодо утримання 1/2 частки будинку (в тому числі 1/8 частки, що належить ОСОБА_2 ) несе виключно позивач.

На думку позивача, частка ОСОБА_2 . 1/8 є незначною і не може бути виділена відповідачу в натурі, оскільки не є відокремленою, не має самостійного виходу і технічна можливість переобладнання спірної частки в ізольовану квартиру відсутня. Крім того, спільне володіння та користування часткою позивачем та відповідачем ОСОБА_2 є неможливим, оскільки останній не є членом сім`ї ОСОБА_1 Такі обставини є підставою для припинення права на частку у майні.

Згідно висновку про вартість, що надана ФОП ОСОБА_8 08.12.2018 року, ринкова вартість 1/8 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , становить 64 371 грн.

Тому відшкодуванню ОСОБА_2 підлягає сума в розмірі 46 086 грн. (розрахунок: 64 371 (дійсна ринкова вартість частки станом на час розгляду справи) 18 285 грн. (кошти, які ОСОБА_2 було отримано 10.10.2002 року в рахунок компенсації вартості його частки) = 46 086 грн.).

На підставі ст. 365 ЦК України позивач просив припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/8 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 в розмірі 46 086 грн. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 30.01.2019 року (а.с. 105), позовні вимоги підтримала відповідно до обставин, викладених у позові. Наголосила, що спірною часткою користуватись спільно сторони не зможуть, оскільки вони не є членами сім`ї, крім того, технічної можливості виділення в натурі 1/8 частки будинку немає. Внаслідок припинення права ОСОБА_2 на частку в будинку істотної шкоди це для нього не завдасть, оскільки він тривалий час не користувався будинком, мав інше постійне місце проживання, ніколи не вважав цей будинок своїм житлом, отримав в 2002 році компенсацію вартості цієї частки. Просила врахувати, що ще у жовтні 2002 року позивач розрахувався з ОСОБА_2 за належну йому 1/8 частку в сумі, еквівалентній 3450 доларам США, ОСОБА_2 написав розписку і видав довіреність на право розпорядження часткою доньці позивача ОСОБА_5 . Сам виїхав в Росію на постійне місце проживання і більше не повертався, зв`язку з ОСОБА_10 з 2002 року немає. ОСОБА_1 доглядав та поховав матір ОСОБА_2 ОСОБА_6 , він фактично з 2002 року проживає та користується Ѕ часткою будинку, до складу якої входить 1/8 частка, належна ОСОБА_11 С.С. Просила позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, надісланою рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем проживання та реєстрації АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 та шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 не заперечила щодо задоволення даного позову. Пояснила, що її батько ОСОБА_7 був співвласником та жив у іншій половині будинку АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 його сусід, користується іншою часткою будинку. ОСОБА_2 бачила 25 років тому, він не проживає в будинку і своїм майном не цікавиться. Про наявність спорів між співвласниками їй нічого не відомо.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився з невідомих причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності або про відкладення розгляду справи не надавав.

Третя особа ОСОБА_5 в підготовчому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 В судове засідання не з`явилась, заяв не подавала.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона є сусідкою і зі всіма учасниками справи знайома дуже давно. В даний час в будинку № 9 живе ОСОБА_5 донька ОСОБА_1 Він придбав цю частку у Моргунових і до смерті доглядав ОСОБА_6 , потім поховав її. ОСОБА_2 був прописаний в будинку, приїжджав до бабусі, а після 2002 року зник. Він ніколи не проявляв інтересу до житла, не ремонтував будинок. Знає, що в 2000-х роках ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 компенсацію за свою частку в будинку приблизно 3 000 доларів США із умовою, що в подальшому ОСОБА_1 набуде право власності на цю частку. Про це також знали ОСОБА_7 і бабуся ОСОБА_13 , і ОСОБА_2 ніколи не пред`являв претензій стосовно права на цю частку.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10.10.2002 року між ОСОБА_6 і ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., відповідно до якого ОСОБА_6 продала ОСОБА_1 належні їй 3/8 частки будинковолодіння АДРЕСА_1 (а.с. 12). Право власності на 3/8 частки за ОСОБА_1 зареєстровано 22.12.2003 року в реєстр. книзі № 127 за реєстровим № 1235 (а.с. 13).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2002 року ОСОБА_2 належить 1/8 частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, що в АДРЕСА_1 (а.с. 14). Право власності зареєстровано 27.09.2002 року в КП ВООБТІ, реєстр. № 127. Даний будинок 1940 року побудови, оцінка 1/8 частки на момент оформлення спадщини - 3761 грн.

Співвласником Ѕ частки був ОСОБА_7 Із спадкової справи, що була заведена до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , вбачається, що спадкоємцями за заповітом після його смерті є син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 (а.с. 95-103). Свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не отримали.

Згідно технічного паспорту, виготовленого КП «ВООБТІ» станом на 09.09.2002 рік власником 1/2 частки є ОСОБА_7 і в його користуванні знаходяться приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7. Власником 1/8 частки є ОСОБА_14 , власником 3/8 ОСОБА_1 Їх частки в натурі не виділені, а у фактичному користуванні знаходяться приміщення 1-1 площею 6,4 кв.м., 1-2 площею 2.1 кв.м, 1-3 площею 1,6 кв.м., 1-4 площею 10,3 кв.м., 1-5 площею 14,7 кв.м (а.с. 30-31).

Згідно технічного паспорту на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 09.01.2019 року КП «ВМБТІ», на земельній ділянці є самочинно збудовані сарай «К», незакінчене будівництво «К1» (а.с. 79-80).

Будинок розташований на земельній ділянці, площею 675 кв.м., що виділена рішенням виконкому Вінницької міської ради № 5/227 від 25.02.1954 року (а.с. 78).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначав, що частка відповідача ОСОБА_2 в будинку є незначною, не може бути виділена в натурі, про що надав висновок спеціаліста, спільне володіння і користування будинком є неможливими, а припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2 , оскільки її вартість в повній мірі компенсована ОСОБА_1

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

З аналізу положень ст. 365 ЦК України та судової практики вбачається, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених п.п.1-3 ч.1 ст. 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Вказаний правовий висновок міститься у: Постанові Верховного Суду України від 23.11.2016р. у справі №357/11232/14-ц; Постанові Верховного Суду України від 15.07.2016р. у справі №6-1599ц16; Постанові Верховного Суду України від 02.07.2014р. у справі №6-68цс14 та ін.

Водночас, при визначенні судом розміру грошової компенсації, яка підлягає стягненню з однієї сторони на користь іншої, необхідно враховувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в абз. 3, 4 п.6 постанови «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991р. №7 (далі ППВСУ №7), відповідно до якого розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи. Під дійсною вартістю будинку розуміється грошова сума, за яку він може бути проданий в даному населеному пункті чи місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Правова позиція щодо отримання грошової компенсації також прийнята Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2925цс15 від 13.01.2016 року. Суд звернув увагу, що при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного із співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно з законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

На підставі дослідження ФОП ОСОБА_8 від 07.02.2019 року в судовому засіданні було встановлено, що згідно технічних показників станом на 07.02.2019 року, 1/8 частка об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , не відокремлена, не має окремого входу і не може бути виділена в натурі (а.с. 106-111).

Згідно висновку про вартість, що надана ФОП ОСОБА_8 08.12.2018 року, ринкова вартість 1/8 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 64 371 грн.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 не користується своєю часткою будинку з 2002 року і цей будинок не є його постійним місцем проживання. Спільне володіння і користування 1/8 та 3/8 часткою будинку неможливі, оскільки частки не виділені в натурі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні підтвердила, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 існувала домовленість щодо продажу цієї частки і ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 компенсацію вартості в сумі близько 3 000 доларів США.

Дані обставини також підтверджуються тим, що 12.06.2002 року ОСОБА_2 . уповноважив ОСОБА_5 бути його представником з усіма необхідними повноваженнями в усіх державних, громадських, господарських та інших органах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності з усіма необхідними повноваженнями з питань відчуження належного йому нерухомого майна, зокрема, укладати всі дозволені законом угоди цивільно-правового характеру; до підписання договору купівлі-продажу перерахувати на картковий рахунок НОМЕР_1 належні йому грошові кошти в розмірі 18 285 грн., що еквівалентно 3 450 доларів США, що має бути документально підтверджено посадовими особами КБ «ПриватБанк» тощо (а.с. 15). Доручення дійсне строком до 01.11.2002 року.

Згідно розписки від 10.10.2002 року ОСОБА_2 надав дозвіл ОСОБА_1 користуватися, володіти та розпоряджатися належною йому 1/8 частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори 10.06.2002 року, реєстр. № 5-856. Кошти в сумі 18 285 грн. отримав від ОСОБА_1 і жодних претензій не має (а.с. 24).

Враховуючи висновок спеціаліста про вартість 1/8 частки і те, що ОСОБА_2 отримав компенсацію в сумі 18 285 грн., позивачем було внесено кошти на депозитний рахунок суду (ТУ ДСА України у Вінницькій області) в сумі 46 086 грн. (64 371 - дійсна ринкова вартість частки станом на час розгляду справи) 18 285 грн. (кошти, які ОСОБА_2 отримав 10.10.2002 року в рахунок компенсації вартості його частки) = 46 086 грн.

Враховуючи наведені обставини, норми закону і те, що виділ в натурі 1/8 частки будинку є неможливим, майном користується позивач ОСОБА_1 , спільне користування 1/8 часткою будинку є неможливим, позивач частково сплатив матеріальну компенсацію частки майна відповідача, а також вніс на депозитний рахунок суду компенсацією вартості частки ОСОБА_2 в сумі 46 086 грн., суд вважає можливим на підставі ст.. 365 ЦК України припинити право власності відповідача ОСОБА_2 на належну йому 1/8 частку будинку із визнанням права власності на цю частку за позивачем. Таке припинення права не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_2 , оскільки відповідач має інше постійне місце проживання, з 2002 року не з`являється в будинку і не вважає будинок АДРЕСА_1 в м. Вінниці своїм постійним житлом, отримав компенсацію вартості своє частки, надав довіреність на розпорядження своїм нерухомим майном.

Судові витрати за клопотанням позивача слід залишити за ним.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 319, 358, 365 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 76-82, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 , що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2002 року, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори Терещенко В.В., зареєстрованого в реєстрі № 5-856 із компенсацією вартості частки в сумі 46 086 (сорок шість тисяч вісімдесят шість) грн., яка знаходиться на депозитному рахунку суду (ТУ ДСА України у Вінницькій області) згідно квитанції № від 14.05.2019 року.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) право власності на 1/8 частку будинку з відповідною часткою господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на праві власності.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до вимог ст.ст. 354, 355 ЦПК України, розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (в редакції закону №2147-VIII від 3 жовтня 2017 року).

Повне судове рішення складене 23 травня 2019 року.

Суддя: