КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №371/786/18
Апеляційне провадження №22-ц/824/7808/2019
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах - головуючого Сержанюка А.С., суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П., розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у місті Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 16 липня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,

В С Т А Н О В И В :

14 червня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь на поточний рахунок із спеціальним режимом використання НОМЕР_2 в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» в розмірі 17 098,14 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення та вирішити питання розподілу судового збору.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 16 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

На обґрунтування ухваленого судового рішення місцевий суд зазначив, що позовна заява подана і оформлена у порядку, передбаченому ст. 175 ЦПК України. Підстав для відмови у відкритті провадження по справі, повернення позову чи залишення його без розгляду немає.

За відомостями адресної довідки, наданої за правилами ч. 6 ст. 187 ЦПК України Грушівською сільською радою Миронівського району Київської області, відповідач ОСОБА_1 в картотеці реєстраційного обліку відділу адресно-довідкової роботи виконавчого комітету Грушівської сільської ради не зареєстрований та не проживає.

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання ( перебування ) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід відкрити за правилами загального позовного провадження та подальший виклик відповідача здійснювати шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, правил підсудності.

Просить ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 16 липня 2018 року скасувати та справу направити за встановленою підсудністю.

Суд, закінчивши з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі, у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, керуючись наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 14 червня 2018 року Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» звернулося до суду із позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь на поточний рахунок з спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України» в розмірі 17 098,14 грн. вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення та вирішити питання розподілу судового збору ( а.с. 2-6 ).

На обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 08 травня 2017 року працівниками Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» при проведенні перевірки дотримання споживачами ПКЕЕН за участю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено факт порушення ПКЕЕН, що проявилося у вигляді самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника, а саме: змонтовано накид на вводі до будинку перед засобом облік.

Електроенергія, що споживалася не обліковувалася.

На підставі виявленого порушення Правил та у відповідності до п. 53 ПКЕЕН, у присутності власника будинку ( споживача ) ОСОБА_1 , було складено акт про порушення ПКЕЕН на підставі якого комісією прийнято рішення про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії ( там же ).

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно даний житловий будинок, що по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 ( а.с. 11-12 ).

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п.п. 41, 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. До таких позовів відносяться позови про право власності на таке майно, про право володіння і користування ним ( стаття 358 ЦК ), про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна ( статті 364, 367 ЦК ), про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна ( статті 370, 372 ЦК ), про право користування нерухомим майном ( визначення порядку користування ним ), про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо, про визнання правочину з нерухомістю недійсним, про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави, розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна, про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права власності на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним ( незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину ) тощо.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають з використання відповідачем не облікованої електричної енергії за місцем знаходження його нерухомого майна, який має розглядатись за правилами виключної підсудності.

Таким чином, враховуючи викладене та на переконання апеляційного суду, даний позов підсудний Миронівському районному суду Київської області, оскільки, позивач ставить питання про стягнення грошових коштів за не обліковану спожиту електричну енергію, внаслідок порушення Правил користування електричною енергією для населення з відповідача, як власника житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 та територіально відноситься до вказаного суду.

За таких обставин, місцевий суд, на переконання апеляційного суду, у повній мірі дотримався вимог процесуального законодавства, зокрема, правил підсудності, при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відтак, провадження у справі Миронівським районним судом Київської області відкрито з дотриманням норм процесуального законодавства, що визначають правила підсудності.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права при її постановленні, зокрема, ст.ст. 27, 30, 187 ЦПК України, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справиу суді другої інстанції та повністю спростовуються викладеним.

Інші доводи апелянта, зокрема, про те, що він проживає в квартирі АДРЕСА_2, позивач ввів суд в оману, подавши позовну заяву до неналежного суду, на переконання апеляційного суду в силу викладеного, не є належною правовою підставою для задоволення апеляційних вимог.

Відтак, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, судове рішення, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 375 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ст. 380 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 5, 10-13, 76-81, 263, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 16 липня 2018 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: О.І. Сліпченко

Л.П. Сушко