Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 707/2879/16-ц

провадження № 61-34236св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Курило В. П.,

Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представники позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач - Дараєва Наталія ОСОБА_3 , Черкаський районний відділ державної виконавчої служби Черкаського Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_4 ,

представники Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Черкаського Головного територіального управління юстиції у Черкаській

області:Вдовиченко Наталія Олександрівна, Яворський Олександр Миколайович ,

представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

представник державного підприємства «СЕТАМ» - Конепуд Дмитро Васильович,

треті особи: комунальне підприємство «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації», публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль»,

представник публічного акціонерного товариства «Райфайзен Банк Аваль» - Грушевий Юрій Віталійович,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 червня 2017 року в складі судді Морозова В. В. та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області

від 27 липня 2017 року в складі колегії суддів: Василенко Л. І., Сіренка Ю. В., Пономаренка В. В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Черкаського Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - Черкаський РВДВС Черкаського ГТУЮ у Черкаській області), державного підприємства «СЕТАМ» (далі - ДП «СЕТАМ»), ОСОБА_4 , треті особи: комунальне підприємство «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» (далі - КП «Черкаське обласне БТІ»), публічне акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райфайзен Банк Аваль»), про визнання електронних торгів недійсними та визнання свідоцтва недійсним.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до акту про проведені електронні торги від 08 липня 2016 року, затвердженого виконуючим обов`язки начальника Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Романенко Р. П., були проведені електронні торги з реалізації житлового будинку з надвірними спорудами по

АДРЕСА_1 у складі якого знаходяться житловий будинок з прибудовою (літ. А-1), літня кухня (літ. Б, В), сарай (літ. Г, И), погріб (літ. Д), огорожа (№ 1-3), колодязь (№ 4), вбиральня

(літ. Е).

Відповідно до вказаного акту, власником майна став ОСОБА_4 , який отримав свідоцтво про право власності від 14 липня 2016 року № 2871 на житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 у складі якого знаходяться житловий будинок з прибудовою (літ. А-1), літня кухня (літ. Б, В), сарай (літ. Г, И), погріб (літ. Д), огорожа (№ 1-3), колодязь (№ 4), вбиральня (літ. Е), яке зареєстровано у Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14 липня 2016 року

№ 15393185. Вищевказане майно розташоване на земельній ділянці 0,0487 га, що належить ОСОБА_6 .

Згідно з плану земельної ділянки, який є складовою технічного паспорту будинку, яким керувався орган державної виконавчої служби при реалізації майна та оцінювач майна при визначенні його вартості вбачається, що огорожа (№ 1-3), літня кухня (літ. Б, В) та сарай (літ. Г) знаходяться на земельній ділянці позивача площею 0,0732 га. Відповідно до запису про право власності

від 05 серпня 2015 року № 10799364, земельна ділянка площею 0,0732 га, кадастровий номер НОМЕР_1 1042 належить позивачу. Однак, огорожі (№ 1-3), літньої кухні (літ. Б, В) та сараю (літ. Г) не існує, ні на його земельній ділянці площею 0,0732 га, ні на суміжній земельній ділянці площею 0,0487 га, що належить ОСОБА_6 . Це підтверджено планом встановлених меж та топографічною зйомкою.

Позивач вважав дії щодо продажу неіснуючих об`єктів нерухомості, що ніби то розташовані на його земельній ділянці були вчинені умисно з метою фактичного заволодіння його земельною ділянкою та у результаті проведених електронних торгів та укладеного за їх результатами правочину щодо купівлі-продажу, ОСОБА_4 є власником неіснуючого майна, а саме огорожі (№ 1-3), літньої кухні (літ. Б, В) та сараю (літ. Г), що ніби то існують на його земельній ділянці площею 0,0732 га, посилаючись на топографічну зйомку товариства з обмеженою відповідальністю «Геоземпроект» (далі - ТОВ «Геоземпроект»)

2014 року земельної ділянки по АДРЕСА_1 , з якої вбачається, що на його земельній ділянці перебувають надвірні споруди ОСОБА_4

Уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд: визнати недійсним правочин, що укладений за результатами прилюдних електронних торгів, які проведені ДП «СЕТАМ») за заявкою Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області з реалізації належного ОСОБА_6 житлового будинку з прибудовами під літ. А-І, житловою площею 44,1 кв. м, загальною площею 72,5 кв. м, літня кухня Б, В, сарай Г, И, погріб Д, вбиральня Е, огорожа № 1-3, колодязь № 4, розташований на земельній ділянці площею 0,0487 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 та оформлений відповідно до акту про проведені електронні торги від 08 липня 2016 року затвердженого виконуючим обов`язки начальника Черкаського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Романенко Р. П., відповідно до якого переможцем визнаний ОСОБА_4 ; визнати недійсним та скасувати свідоцтво від 14 липня

2016 року, що видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С. О. (реєстр 2871), відповідно до якого посвідчено, що право власності на житловий будинок з прибудовами під літ. А-І, житловою площею 44,1 кв. м, загальною площею 72,5 кв. м, літня кухня Б, В, сарай Г, И, погріб Д, вбиральня Е, огорожа № 1-3, колодязь № 4, розташований на земельній ділянці площею 0,0487 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_4 ; стягнути з відповідачів на його користь всі понесені судові витрати та витрати за надання правової допомоги.

Короткий зміст рішення суду першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 06 червня

2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суду першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що на момент розгляду даної справи існує рішення суду, що набрало законної сили, яким у задоволенні вимог ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів 01 липня 2016 року недійсними відмовлено та надано правову оцінку торгам, жодних порушень у процедурі проведення торгів не встановлено. Крім того, з копії топографічної зйомки

ТОВ «Геоземпроект» від 2014 року земельної ділянки по

АДРЕСА_1 не вбачається, що надвірні споруди домоволодіння, що належить ОСОБА_4 знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_1 , тому спірним правочином не було порушено права позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У серпні 2017 року ОСОБА_1 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Аргументи учасників справ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судами неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, а висновки не відповідають дійсним обставинам справи. Крім того, судами неправильно застосовано статті 11, 61, 223 ЦПК України 2004 року, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову.

Відзив сторонами на касаційну скаргу не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

На підставі підпункту 6 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України справа передана до Касаційного цивільного суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про право власності

від 14 серпня 2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 10799364 ОСОБА_1 є власником земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,0732 га, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Встановлено, що у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 0,0732 у власність ОСОБА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , наявні схема розміщення земельної ділянки, кадастровий план, який містить список суміжних землекористувачів та акт погодження меж землекористування від 29 вересня 2014 року, зокрема, і з суміжним землекористувачем ОСОБА_6 про що свідчить її особистий підпис.

ОСОБА_6 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 28 квітня 2006 року.

За договором іпотеки від 04 травня 2006 року, укладеного між АППБ «Аваль» та ОСОБА_6 на забезпечення вимог банку як іпотекодержателя, що випливають з генеральної кредитної угоди від 04 травня 2006 року № 010/02-2/204-06 та кредитних договорів, укладених у межах генеральної кредитної угоди, ОСОБА_6 передала в іпотеку будинок, а саме (літ. А-1), літню кухню (літ. Б, В), сарай (літ. Г, И), погріб (літ. Д), огорожа (№ 1-3), колодязь (№ 4), вбиральня (літ. Е), розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Червонослобідської сільської ради Черкаського району, виданої 02 жовтня 2015 року № 1417/02-17, відповідно до земельно-облікових даних за домоволодінням № АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_6 , обліковується земельна ділянка, площею 0,0487 га, свідоцтво про право власності на дану земельну ділянку не видавалось.

Відповідно до акту про проведені електронні торги від 08 липня 2016 року з реалізації житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований по

АДРЕСА_1 , у складі якого знаходяться житловий будинок з прибудовою (літ. А-1), літня кухня (літ. Б, В), сарай (літ. Г, И), погріб (літ. Д), огорожа (№ 1-3), колодязь (№ 4), вбиральня

(літ. Е) власником майна став ОСОБА_4 , який отримав свідоцтво про право власності від 14 липня 2016 року № 2871 на вказаний житловий будинок з надвірними спорудами.

Вважаючи, що під час проведення електронних торгів була порушена процедура їх проведення, ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом про визнання їх недійсними.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 15 вересня

2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_6 до ДП «СЕТАМ», ВДВС Черкаського РУЮ, ОСОБА_4 , третя особа - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про визнання прилюдних торгів недійсними у справі № 707/1723/16-ц відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 вересня 2017 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 15 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 23 листопада 2016 року залишено без змін.

Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України 2004 року обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною(сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Отже, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, встановивши, що на момент розгляду даної справи існує рішення суду, що набрало законної сили, яким у задоволенні вимог

ОСОБА_6 про визнання прилюдних торгів від 01 липня 2016 року недійсними відмовлено та надано правову оцінку торгам, жодних порушень у процедурі проведення торгів не встановлено, та урахувавши, що відповідно до копії топографічної зйомки ТОВ «Геоземпроект» від 2014 року земельної ділянки по АДРЕСА_1 , надвірні споруди домоволодіння, що належать ОСОБА_4 не знаходяться на земельній ділянці ОСОБА_1 , дійшли обґрунтованого висновку про відсутність порушення прав позивача указаним правочином, у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовлено.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, оскільки зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували. У силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 06 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

В. П. Курило

М. Є. Червинська