______________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/8715/19
Провадження № 6/520/275/19
УХВАЛА

про відмову у заміні сторони у виконавчому провадженні

23.05.2019 року

Київський районний суд м. Одеси

головуючий суддя Куриленко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 2-371/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором кредиту,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2019 року заявник ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою, в якій просить: замінити стягувача у виконавчих листах №2-371/10р. від 29.03.2010 p., виданих на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.02.2010 р. у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00361 від 28.02.2008 p., а саме Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» на його правонаступника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). Видати дублікати виконавчих листів відносно ОСОБА_3 по справі №2-371/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00361 від 28.02.2008 р. Поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання відносно ОСОБА_3 по справі №2-371/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00361 від 28.02.2008 р.

В своїй заяві посилається на те, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходилась справа №2-371/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00361 від 28.02.2008 р.

04 лютого 2010 р. по вказаній справі було ухвалено рішення, відповідно до якого з обох відповідачів у солідарному порядку на користь Банку було стягнено суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 60 256 грн. 83 коп., а також в рівних частинах стягнуто судовий збір у розмірі 602 грн. 57 коп. та витрати на ІТЗ у розмірі 30 грн. На виконання вказаного рішення, 29.03.2010 р. Банку було видано 4 виконавчі листи №2-371/2010 (копії виконавчих листів додаються), які в подальшому було направлено на виконання.

Заявник стверджує, що на підставі договору про відступлення прав вимог від 26.03.2019 року Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Фінростбанк» Андронов ОСОБА_5 Борисович відступило на його користь права вимоги за Кредитним договором №1/00361 від 28.02.2008 p., а отже вибуло із правовідносин за вказаним договором.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Сторони по справі у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволені заяви слід відмовити з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 2-371/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2010 року позов ПАТ «ФІНРОСТБАНК» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» борг за договором кредиту № 1/00361 від 28.02.2008 року в загальній сумі в розмірі 60 256 (шістдесят тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 83 коп. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» судовий збір в розмірі 602 (шістсот дві) грн. 57 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів в сумі 30 (тридцять) грн.

Після набрання рішенням законної сили, а саме 29.03.2010 року, Київським районним судом м. Одеси було видано виконавчі листи № 2-371/10 на примусове його виконання.

Постановами головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 26.12.2016 року (ВП № 50602432, ВП № 5060279) виконавчі листи в частині боржника ОСОБА_2 були повернуті стягувачеві на підставі п.2 ч. 1 ст. 37, ст.. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник вказує на те, що Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» відступило на його користь права вимоги за Кредитним договором №1/00361 від 28.02.2008 p., а отже вибуло із правовідносин за вказаним договором.

Дійсно, з поданих заявником документів вбачається, що 26.03.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Фінростбанк», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Фінростбанк» Андронова ОСОБА_6 та ОСОБА_1 було укладено Договір №64 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив, а ОСОБА_1 набув права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за Кредитним договором №1/00361 від 28.02.2008 p., включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами) та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.

Згідно статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно п. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За положенням ч. і ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів і, 2 ч. і ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Верховний Суд України у своїй постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України (в ред. 2005 року), ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Разом з тим, під час вирішення цієї заяви суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11) та від 11 вересня 2018 року (справа №909/968/16).

Відповідно до вказаного правового висновку - із змісту положень ч. 3 ст. 512 ЦК України, ст.1054ЦК України та п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа.

Оскільки судом із матеріалів справи встановлено, що укладення Договору спрямоване на заміну кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг (ПАТ «ФІНРОСТБАНК»), на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права (фізична особа ОСОБА_1 ..), то вказана обставина є підставою для відмови в задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Водночас вимоги ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення є похідними та залежить від того, чи довів заявник ту обставину, що він є титульним стягувачем та має право отримувати вказані виконавчі документи.

Отже, ця вимога заяви також не підлягає задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.512, 514,521,1054 ЦК України,ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст.442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі № 2-371/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «ФІНРОСТБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором кредиту відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.