Справа № 128/932/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 26.08.2017 року вона з відповідачем по справі уклали шлюб у Вінницькому відділі ДРАЦС ГТУУЮ у Вінницькій області. Від спільного проживання у шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Вказує, що з відповідачем шлюбні відносини не склались, оскільки мають різні інтереси, уподобання, перестали розуміти один одного, кожен з них живе своїм відокремленим життям, мають різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, що призвело до втрати почуття любові один до одного. В зв`язку з чим біля року припинили свої шлюбні відносини, проживають окремо.

Розподіл спільного майна, яке було нажите ними під час перебування в шлюбі, будуть вирішувати мирним шляхом. При цьому, позивач також зазначила, що стягнення аліментів на утримання малолітнього сина вона здійснює в судовому порядку.

За вказаних обставин позивач вважає, що їхня сім`я розпалась, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини, в зв`язку з цим просить суд розірвати даний шлюб.

Також просить, судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу стягнути з відповідача.

В підготовче засідання учасники судового провадження не з`явились, попередньо подавши суду письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі, при цьому позивач ОСОБА_1 в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Термін на примирення просить не надавати. Після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі « ОСОБА_1»

Відповідач ОСОБА_2 в поданій заяві зазначив, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 щодо розірвання шлюбу визнає та не заперечує проти їх задоволення, при цьому не наполягав на примирення.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести підготовче засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Врахувавши думки та позиції сторін по справі, викладені у поданих до суду письмових заявах, дослідивши письмові докази у справі та, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26.08.2017 року зареєстрували шлюб у Вінницькому відділі ДРАЦС ГТУУЮ у Вінницької області а/з №2282, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ( а.с. 4). Також з даного свідоцтва вбачається, що позивач ОСОБА_1 до реєстрації шлюбу мала прізвище « ОСОБА_1 ».

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін по справі народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 07.03.2018 року ( а.с.5).

Згідно позовної заяви, сімейні стосунки між сторонами по справі не склалися через несумісні характери, різні погляди на життя, кожен з них живе своїм відокремленим життям, мають різне бачення ролі чоловіка та дружини в сім`ї, в результаті чого виникали постійні сварки та образи, що призвело до втрати почуття любові один до одного. В зв`язку з чим біля року подружжя припинило свої шлюбні відносини, проживають окремо. Питання щодо розподілу майна, яке було нажите ними під час перебування в шлюбі, будуть вирішувати мирним шляхом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та негативно впливати на виховання і розвиток їхніх неповнолітніх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач забажала надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_1 », що відповідає вимогам ст. 113 СК України.

Також відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, якіпідтверджені документально.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 113 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код № НОМЕР_5 , зареєстрований 26.08.2017 року Вінницьким відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницької області, актовий запис № 2282 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний код № НОМЕР_5 в рахунок повернення сплаченого нею судового збору, грошові кошти в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 500 ( п`ятсот) грн. 00 коп..

Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Ганкіна