Справа № 2/593/122/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого-судді Шміло В.І.

при секретарі Макійчук Г.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бережанського районного суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , посилаючись на те, що подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. Відповідач зраджує їй в подружній вірності. Вже протягом трьох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що 31 липня 1993 року у м. Бережани р/в ЗАГСу, Тернопільської області вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею. Подружнє життя між ними не склалося, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. Відповідач зраджує їй в подружній вірності, Вже протягом трьох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому вона просить суд розірвати їх шлюб.

Відповідач в судовому засіданні позов визнає та проти його задоволення не заперечує, оскільки дійсно подружнє життя між ними не складається, примирення між ними є неможливе, вже протягом трьох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, у зв"язку з чим подальше перебування в шлюбі є недоцільним.

Суд, вислухавши пояснення сторін, розглянувши та дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 липня 1993 року, про що свідчить свідоцтво про шлюбу Серії НОМЕР_1 видане 31 липня 1993 року, м. Бережани , р/в ЗАГСу, Тернопільської області.

Від даного шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_2 видане 17 березня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, який на даний час проживає з позивачкою.

Крім цього судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не складається, у зв"язку з тим, що в них різні погляди на подружнє життя та психологічна несумісність характерів, внаслідок чого між ними часто виникають сварки та непорозуміння, які негативно впливають на виховання їхнього сина. Відповідач зраджує позивачці в подружній вірності. Вже протягом трьох років сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть і зовсім не підтримують подружніх відносин, між ними втрачено почуття поваги та любові один до одного, їхній шлюб носить лише формальний характер, примирення між ними є неможливим, а тому суд вважає, що перебування у даному шлюбі може перешкодити сторонам у реалізації їхніх інтересів.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її неможливо, а тому шлюб слід розірвати.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10,18,95,258,259,263,264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( жителькою АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , паспорт Серії НОМЕР_4 вид. Бережанським РВ УМВС України в Тернопільській області 10 лютого 1998 року) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( жителем АДРЕСА_2) зареєстрований 31 липня 1993 року у м. Бережани р/в ЗАГСу Тернопільської області, актовий запис № 81.

Шлюбне прізвище позивачки " ОСОБА_1 " - залишити без змін.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Тернопільського Апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя В.І.Шміло