Справа № 367/7763/19
Провадження №6/367/221/2019
УХВАЛА

Іменем України

03 жовтня 2019 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

за участі секретаря с/з Бабакової М.В.,

приватного виконавця Гненного Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду подання приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и в:

До Ірпінського міського суду надійшло подання, в якому приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Гненний Дмитро Анатолійович керуючись ст.ст. 13,18,19 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 439 ЦПК України просить вирішити питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану, здійснення опису й арешту та огляду суб`єктом оціночної діяльності.

Заявник мотивує вимоги тим, що у нього на виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 57306514, до складу якого входять виконавчі провадження:

№ 57303634 з виконання виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом м. Києва 08.10.2015 на підставі рішення у справі № 760/10132/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 2 294,00 гривень;

№ 57304857 з виконання виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом м. Києва 08.10.2015 на підставі рішення у справі № 760/10132/13-ц про стягнення з ОСОБА_3 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 161 668,56 гривень, але в межах вартості майна, одержаного неповнолітньою ОСОБА_1 у спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та судовий збір у розмірі 573,50 гривень;

№ 57974436 з виконання виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом м. Києва 08.10.2015 на підставі рішення у справі № 760/10132/13-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 1 161 668,56 грн., але в межах вартості майна, одержаного нею у спадщину після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

№ 58560746 з виконання виконавчого листа виданого Солом`янським районним судом м. Києва 08.10.2015 на підставі рішення у справі № 760/10132/13-ц про стягнення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 3 485 005,00 гривень.

На виконання статтей 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем було винесено постанови про відкриття вказаних виконавчих проваджень. Копії постанов надіслано на адреси сторін рекомендованими листами.

26.09.2018 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, із внесенням записів до відповідних реєстрів обтяжень і постанову про арешт коштів боржника, яку спрямовано до всіх банків України.

27.09.2018 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт конкретного нерухомого майна боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а 02.10.2018 всі три об`єкти нерухомого майна боржника, що знаходяться за вказаною адресою описані постановами про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Також, згідно з інформацією ГУ Держгеокадастру у Київській області, дві земельні ділянки, розташовані за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 належать боржниці.

З метою виявлення майна боржника, що зареєстроване за останнім на праві власності, місця його реєстрації до реєстраційних органів України надіслані відповідні запити. В результаті вжитих заходів іншого майна, на яке можливе звернення стягнення не виявлено.

Відповідно до відповідей, що надійшли на адресу від банківських установ, коштів для задоволення вимог для виконання виконавчого документа в повному обсязі не достатньо.

Згідно з електронною відповіддю ПФУ № від 26.09.2018 про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи - інформацію не знайдено.

Згідно з електронною відповіддю ПФУ № від 26.09.2018 про осіб - боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено.

Згідно з електронною відповіддю ДФС № від 28.09.2018 про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб, наявна інформація про те, що юридична особа за кодом у попередньому звітному періоді здійснювало виплату з ознакою «109» - дивіденди. Інформації про інші доходи немає.

Згідно з електронною відповіді ДФС № від 27.09.2018 про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - фізичну особу підприємця припинено.

У подальшому, приватним виконавцем регулярно здійснюються перевірки шляхом надсилання запитів до ПФУ та ДФС. Зміни даних не відбувалося.

Виходом приватного виконавця 02.10.2018 за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , з`ясовано, на неодноразові дзвінки двері квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт приватного виконавця.

На виклик приватного виконавця на 18.10.2018 боржниця не з`явилася, про причини неявки не повідомила, про що складено відповідний акт від 25.10.2018.

30.10.2018 на адресу боржника спрямовано вимогу з`явитися до виконавця 06.11.2018 та надати визначені документи. Вказана вимога боржником булла проігнорована, про що складено відповідний акт від 06.11.2018.

Також 06.11.2018 приватним виконавцем повторно спрямовано вимогу з`явитися до виконавця 13.11.2018 та надати визначені документи, що також було проігноровано боржником.

Стверджує, що такі дії і бездіяльність боржника свідчать про умисне ухилення від виконання рішення та законних вимог приватного виконавця.

За зведеним виконавчим провадженням було звернуто стягнення на об`єкт нерухомого майна, що належить боржнику, а саме, двокімнатну квартиру загальною площею 106,5 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 - АДРЕСА_4 . Коштів від реалізації майна боржника недостатньо для задоволення вимог стягувана.

Для звернення стягнення на майно, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , приватному виконавцю необхідно мати доступ до такого майна, а саме провести оцінку майна, забезпечити доступ до приміщення для його реалізації.

Таким чином, існує необхідність встановлення майнового стану, а також здійснення опису й арешту та огляду суб`єктом оціночної діяльності нерухомого майна, що належить боржнику на праві власності, за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні приватний виконавець Гненний Д.А. подання підтримав та просив його задовольнити.

Суд, вислухавши пояснення приватного виконавця, дослідивши подання та додані до нього матеріали, вважає, що подання не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з ст. 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, бо дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

У силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути противоправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Правом на недоторканість житла є правом кожного на державну охорону його житла від незаконних вторгнень з боку службових осіб, відповідно до ст.30 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага. В Україні як правовій державі визнається і діє принцип верховенства права (стаття 1, частина перша статті 8 Конституції України), який передбачає панування права в суспільстві і вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, завданням якого є, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України.

Суд враховує, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Розглянувши подання державного виконавця, суд приходить до висновку, що підстав для його задоволення не вбачається, оскільки до подання не долучено документів на підтвердження того, що державним виконавцем на підставі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» дійсно відправлялись і боржником були отримані постанови про відкриття виконавчих проваджень, про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 26.09.2018 та ряд інших прийнятих ним постанов. В матеріалах справи містяться копії вимог приватного виконавця про прибуття боржника на 06.11.2018 та 13.11.2018, однак не додано документів, що ці вимоги нею були отримані, однак проігноровані. При цьому, з поданих приватним виконавцем матеріалів справи не можливо встановити чи вживались ним заходи спрямовані на примусове виконання рішення суду № 760/10132/13-ц у період з 06.11.2018 по теперішній час. Також, у поданому клопотанні не вказано чи намагався приватний нотаріус проникнути до житла боржника і йому чинились перешкоди.

Таким чином, державним виконавцем не доведено, що ним відповідно до вимог ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» були прийняті всі можливі та необхідні заходи для виконання виконавчого документу.

За таких підстав суд вважає, що подання державного виконавця про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану, здійснення опису й арешту та огляду суб`єктом оціночної діяльності на даний час є необґрунтованим та таким, що подане передчасно, а отже не підлягає задоволенню. При цьому, заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наданням відповідних доказів.

За даних обставин примусове проникнення до житла боржника буде порушувати гарантовані Коституцією України права щодо недоторканності житла власника, оскільки державним виконавцем не вжито достатньо заходів для безперешкодного входження до житла боржника та належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до житла боржника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 439 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Гненного Дмитра Анатолійовича про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Повний текст ухвали буде виготовлено 08 жовтня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.П. Саранюк