Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом: Житлово-будівельного кооперативу «Печерський-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуг,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Житлово-будівельний кооператив «Печерський-1», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_1 , на користь Житлово-будівельного кооперативу «Печерський-1» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 9819,12 гривень, витрати від інфляції в сумі 1905,64 гривень, 3% річних в сумі 479,13 гривень, а всього - 12 203,89 гривні, а також відшкодувати понесені судові витрати.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , при цьому відповідач у зазначеній квартирі не зареєстрований. Відповідач оплату за спожиті житлово-комунальні послуги та квартирну плату вносить не своєчасно та не у повному обсязі, в наслідок чого утворилася заборгованість. Станом на 01 жовтня 2018 року за відповідачем обліковується заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 9819,12 гривень. На неодноразові звернення позивача з вимогою погасити суму заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, відповідач не реагує.

04 грудня 2018 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 15 грудня 2018 року, а відповідачем копію ухвали з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримано не було, а конверт з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було, відповідач не скористався правом подання відзиву.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. Розділу 1, п. 2.2. Розділу 2 Статуту Житлово-будівельного кооперативу «Печерський-1», затвердженого протоколом № 1-11/16 від 13 листопада 2016 року Загальних зборів членів ЖБК «Печерський 1», Кооператив створений за рішенням Виконавчого комітету Київської міської ради депутатів працюючих Української РСР від 02 лютого 1963 року № 7, внаслідок об`єднання фізичних осіб на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення соціальних, економічних та інших потреб своїх членів на засадах самоврядування. Місцезнаходження кооперативу: АДРЕСА_1. У відповідності з головною метою діяльності кооперативу, кооператив здійснює, в тому числі але не виключно, наступні види господарської діяльності: комплексне обслуговування об`єктів; управління нерухомим майном за винагороду або на основі контракту; діяльність ЖЕКів; діяльність консьєржів, управління житлом та іншим нерухомим майном у співвласності; діяльність агентств зі стягування орендної плати; здійснення інших видів діяльності, які не суперечать чинному законодавству України.

Згідно п. 2.3. Розділу 2 вказаного Статуту, основним завданням та предметом діяльності кооперативу є: належне утримання будинку та прибудинкової території; забезпечення сприяння членам кооперативу в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю кооперативу; здійснення господарської діяльності для забезпечення власних потреб кооперативу.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом ст.ст. 319, 322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. №572, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

При цьому, споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактичного користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові суду від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а також боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з довідки про нарахування та сплату по особовому рахунку № НОМЕР_1 ) за період з 01 липня 2013 року по 30 вересня 2018 року та розрахунку суми заборгованості з 01 грудня 2014 року по 01 жовтня 2018 року, загальна сума заборгованості, що виникла за період з 01 грудня 2014 року по 01 жовтня 2018 року становить: борг - 9 819,12 гривень; витрати від інфляції - 1 905,64 гривень; 3% річних - 479,13 гривень, а всього - 12 203,89 гривень.

Таким чином, з вищевикладених обставин вбачається, що відповідачем не сплачуються своєчасно грошові кошти за надані житлово-комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_1 .

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи наявну суму заборгованості відповідача суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Житлово-будівельного кооперативу «Печерський-1» про стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 12 203,89 гривень, що складається із суми заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг, витрат від інфляції та 3% річних.

За таких обставин, враховуючи прострочення сплати житлово-комунальних послуг з боку відповідача, відсутності будь-яких заперечень щодо позовних вимог позивача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає судовому захисту, а відповідно позов Житлово-будівельного кооперативу «Печерський-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуг підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 копійок, що був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 319, 322, 526, 610, 612, 625, 626, 627, 628, 629, 631 ЦК України, ст.ст. 19, 20, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. № 572, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Печерський-1» (, м. Київ, вул. Каунаська, буд. 4, р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуг - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Печерський-1» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в сумі 9 819 гривень 12 копійок, витрати від інфляції в сумі 1 905 гривень 64 копійок, 3% річних в сумі 479 гривень 13 копійок та судовий збір у розмірі 1 762 гривень 00 копійок, а всього 13 965 (тринадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) гривень 89 (вісімдесят дев`ять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: