ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9759/18
провадження № 2/753/5581/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2019 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 05 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено: визначено місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання його матері - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , а також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати у виді судового збору в сумі 704 грн 80 коп.

Представник позивача після ухвалення вказаного судового рішення, а саме 10 грудня 2018 року, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, яким вирішити питання про відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 6871 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн 80 коп.

За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Зважаючи на відсутність необхідності у виклику сторін для вирішення даного питання, суд вважає за можливе проводити розгляд без виклику учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення у справі не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України).

Згідно п. 3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Із матеріалів справи та заяви про ухвалення додаткового рішення вбачається, що 12 лютого 2018 року між адвокатом Вознюком В`ячеславом Анатолійовичем та ОСОБА_1 був укладений Договір № 10/18 про надання правничої (правової) допомоги, предметом якого є надання адвокатом усіма законними методами та способами правничої (правової) допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язанні чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів. Пунктом 4.2. вказаного договору визначено, що за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду) за домовленістю. Крім того, 12 лютого 2018 року між адвокатом Вознюком В.А. та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору 10/18, яка є невід`ємною частиною цього договору та якою сторони погодили порядок розрахування гонорару адвоката та його виплату. На підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом складений акт виконаних робіт, а на підтвердження фактично оплати цих послуг надано два дублікати квитанцій від 11.06.2018 р. та від 10.12.2018 р. на загальну суму 6 887,54 грн.

Однак, не зважаючи на те, що зазначені докази подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, заява про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, оскільки у матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази того, що сторона позивача до закінчення судових дебатів у справі зробила про це відповідну заяву, як цього вимагає положення ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Що стосується заяви про ухвалення додаткового рішення в частині відшкодування витрат позивача по сплаті судового збору, то з матеріалів справи вбачається, що при ухваленні рішення суду від 05.12.2018 р. вказане питання було вирішено, а саме стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судові витрати у виді судового збору в сумі 704 грн 80 коп.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вознюка В`ячеслава Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

СУДДЯ МИЦИК Ю.С.