Справа №705/4678/19
4-с/705/51/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2019 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Мазуренко Ю.В. розглянувши скаргу ОСОБА_1 «…на рішення (постанову) начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області 20300 від 08.05.2019р…» (сторона виконавчого справдження: боржник ОСОБА_2 ) про визнання протиправної і скасування постанови начальника ДВС,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Уманського міськрайонного суду із скаргою «…на рішення (постанову) начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області 20300 від 08.05.2019р…» (сторона виконавчого справдження: боржник ОСОБА_2 ) про визнання протиправної і скасування постанови начальника ДВС.

В скарзі заявник просить:

«…1.Визнати поважною причиною пропущення строку оскарження постанови від 08.05.2019р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 50020281 начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції Черкаської області згідно до виконавчого листа № 22ц/793/1405/15. та поновити його.

2. Визнати протиправними дії начальника Уманського міського відділу ДВС ГТУЮ в Черкаській області Гудзовського О.О. щодо складення ним постанови від 08.05.2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 50020281 Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції Черкаської області згідно виконавчого листа № 22ц/793/1405/15.

3. Скасувати постанову від 08.05.2019р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 50020281 начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції Черкаської області Гудзовського О.О. згідно до виконавчого листа № 22ц/793/1405/15.

4. Стягнути з відповідача на мою користь судові витрати судовий збір в сумі 1936,00 грн.…».

Суддя, вивчивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", відповідно до якого примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Пунктом 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, заявляти клопотання, користуватися іншими правами, наданими законом.

Виходячи зі змісту прохальної частини скарги на рішення (постанову) начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області, заявник ОСОБА_1 просить суд «…Визнати поважною причиною пропущення строку оскарження постанови від 08.05.2019р. про закінчення виконавчого провадження ВП № 50020281 начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції Черкаської області згідно до виконавчого листа № 22ц/793/1405/15. та поновити його…».

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. ( ч. 1, 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження»)

Відповідно до положень ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи з положень ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, строки для подання скарги є процесуальними та можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Предметом оскарження є постанова начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області від 08.05.2019р., яку заявник отримав поштовими засобами зв`язку 24.05.2019р.

Заявник у своїй заяві вказує, що 28.05.2019р. оскаржив відповідну постанову подавши адміністративний позов до Уманського міськрайонного суду про визнання протиправною та скасування постанови ДВС. 05.06.2019р. ухвалою Уманського міськрайонного суду заявнику було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі № 705/2494/19; 2а/705/126/19. Заявник також вказує, що 16.07.2019 року Шостим апеляційним адміністративним судом м.Києва було винесено постанову, якою ухвалу Уманського міськрайонного суду від 05.06.2019 року було залишено без змін. Крім того, у скарзі заявник зазначає, що відразу ж після повернення йому матеріалів адміністративного позову 27.08.2019р. він звернувся до суду з позовною заявою до Уманського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови ДВС. 09.09.2019р. ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Гудзенко В.Л. було відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у відповідній цивільній справі та роз`яснено позивачу право звернення до суду із скаргою.

В той же час, заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із відповідною скаргою 02.10.2019 року вх..№ 23750, тобто після спливу строків на оскарження дій начальника Уманської МВ ДВС, визначеного ст.449 ЦПК України. При цьому, заявник поважністю причин пропуску строків звернення до суду вказує, на те, що у період з 28.05.2018 року по 30.09.2019 року він звертався до суду з адміністративним та цивільним позовами з того самого предмету та тих самих підстав, що і дана скарга і матеріали позовної заяви (після відмови у відкритті провадження) йому були повернуті 30.09.2019 року ( доказів на підтвердження отримання заявником документів 30.09.2019 року додано не було, а при матеріалах скарги наявна тільки копія ухвали судді Уманського міськрайонного суду Гудзенко В.Л. від 09.09.2019 року про відмову ОСОБА_1 у відкритті провадження у відповідній цивільній справі та частково нечитабельна копія листа (конверта) із відміткою «судова повістка», з якої неможливо визначити дату отримання).

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Відповідно до положень ст.122 ЦПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ст.123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до ч.6 ст.124 ЦПК України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поновлення строків для подання до суду скарги на дії начальника Уманського МВ ДВС ГТУЮ Черкаської області, у зв`язку з відсутністю належних доказів, які мали підтвердити поважні причини несвоєчасного звернення боржника в процедурі виконавчого провадження до суду зі скаргою на дії державного виконавця (начальника Уманського МВ ДВС ГТУЮ Черкаської області).

За наведених обставин, суд залишає без розгляду скаргу ОСОБА_1 «…на рішення (постанову) начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області 20300 від 08.05.2019р…» (сторона виконавчого справдження: боржник ОСОБА_2 ) про визнання протиправної і скасування постанови начальника ДВС, оскільки заявником пропущено строк на подачу скарги до суду, визначений ст.449 ЦПК України, що є підставою для залишення скарги без розгляду.

Враховуючи та керуючись ст.ст. 126, 127, 131, 284-287, 354, 449 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення та дій державного виконавця.

Скаргу Слободяник Петра Павловича «…на рішення (постанову) начальника Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного Територіального управління юстиції у Черкаській області 20300 від 08.05.2019р…» (сторона виконавчого справдження: боржник ОСОБА_2 ) про визнання протиправної і скасування постанови начальника ДВС-залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.В. Мазуренко