ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року

м.Суми

Справа №1806/8889/12

Номер провадження 22-ц/816/3037/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Левченко Т. А. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

у присутності:

представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Вакули Вадима Миколайовича,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Литовченко Лідії Іванівни,

представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2013 року, ухвалене під головуванням судді Чернобая О.І. у м. Суми

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

У липні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом і свої вимоги мотивували тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 25.05.2004 року, вони в рівних частках набули право власності на 21/100 частину житлового будинку та прибудинкових споруд за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок «А», житловою площею 138,7 кв.м, загальною площею 199,8 кв.м, туалет «Д», кухня-сарай «К», кухня «Л», туалет «М», сарай «Н», навіс «О», огорожа 1-5. Земельна ділянка на момент придбання не була приватизована та мала площу 823 кв.м, та перебуває у розпорядженні Сумської міської ради. Інша 38/100 частка будинку належить ОСОБА_3 , а 41/100 частка належить ОСОБА_4 Згодом позивачами в законному порядку до будинку було прибудовано прибудову «а3». Дане домоволодіння фактично поділене на дві ізольованих окремих частини будинку з окремими входами та з двома відокремленими земельними ділянками, де однією частиною користуються відповідачі, а іншою позивачі. Порядок користування земельною ділянкою склався ще між попередніми власниками у 1988 році. Даний порядок користування влаштовує сторін, і позивачі мають на меті приватизувати свою частину земельної ділянки. Проте відповідачі не бажають а ні приватизувати свою частину земельної ділянки, а ні підписувати будь-які документи стосовно визначення часток у майбутньому праві спільної часткової власності на земельну ділянку. В технічному паспорті вказана площа земельної ділянки 823 кв.м, а фактично її розмір більший, тому позивачами було замовлено кадастрову зйомку даної земельної ділянки з залученням інженера землевпорядника з прив`язкою до сусідніх приватизованих земельних ділянок. Відповідно плану земельної ділянки її площа складає 0,0965 га. Оскільки відповідачі в добровільному порядку не бажають документально визначити частки та площі земельних ділянок якими користуються, просили суд визначити порядок користування земельною ділянкою розташованою за адресою: АДРЕСА_1 між позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно з фактичним землекористуванням з визначенням меж, площ та часток, з метою подальшої приватизації.

Заочним рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2013 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Визначено порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 між ними та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 згідно висновку № 6 судової будівельно-технічної експертизи від 06.03.2013 року по фактичному (сформованому) землекористуванні між співвласниками в домоволодінні (Додаток № 1), згідно якого:

І співвласникам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виділена земельна ділянка, площею - 423,5 кв.м. з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 1 жовтим кольором.

ІІ співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділена земельна ділянка площею 399,5 кв.м. з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 1 зеленим кольором.

Для здійснення даного розділу земельної ділянки встановлено сервітут площею 14,3 кв.м. (11,0 кв.м. + 3,3 кв.м.) показаного в додатку № 1 до даного висновку експертизи - зеленим кольором з штриховкою червоного кольору.

ОСОБА_3 та представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 з вказаним заочним рішенням суду не погодилися і оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять заочне рішення суду першої інстанції скасувати.

У доводах апеляційної скарги зазначають, що судом були допущені порушення норм процесуального права, оскільки вони не були належним чином повідомлені про день та час слухання справи і їм нічого не було відомо про ухвалення рішення у даній справі.

Також вважають, що здійснення розподілу земельної ділянки зі встановленням сервітуту площею 14 кв.м не відповідає вимогам ст. 120 Земельного кодексу, оскільки порушило їх право на користування земельною ділянкою відповідно до часток у домоволодінні. Вважають, що заочне рішення суду кардинально порушило права відповідачів, а саме спірний будинок на зазначеній земельній ділянці знаходився в спільній частковій власності чотирьох осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . - 21/100, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . - 79/100, а на даний час з Інформаційної довідки вбачається, що співвласники і їх частки у домоволодінні за адресою АДРЕСА_1 не змінились, але у даній довідці існують відомості про набуття права власності на підставі договору купівлі-продажу на окремий об`єкт нерухомості домоволодіння та на земельну ділянку розташовані в АДРЕСА_1 ОСОБА_7 В той же час, будь-якого будинку із даною адресою поряд з їх будинком не існує. Такі відомості у Інформаційній довідці свідчать про те, що частина домоволодіння, належна позивачам у справі, визнана окремими об`єктом нерухомості і продана сторонній особі, хоча вони, як співвласники мали першочергове право на її придбання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 , його представника - адвоката Литовченко Л.І., представника ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - адвоката Вакули В.М., перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що договором № 273 від 12.06.1956 року укладеним між Відділом комунального господарства виконкому Сумської міської ради депутатів трудящих і ОСОБА_8 , останньому як забудовнику надано у безстрокове користування земельну ділянку під АДРЕСА_1 , площею 519 кв.м.

Також рішенням виконкому Сумської міської ради депутатів трудящих № 393 від 18.05.1972 року залишено у тимчасовому користуванні лишки земельних присадибних ділянок за будинковолодінням АДРЕСА_1 304 кв.м (а.с. 50 - 54).

Відповідно до інформаційної довідки Управління земельних ресурсів Сумської міської ради від 20.12.2012 року, вбачається, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , у власність або користування не надавалась (а.с.55).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до Договору купівлі-продажу 21/100 частки житлового будинку від 25.05.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Мазною Г.І. купили в рівних частках 21/100 частки житлового будинку, з відповідною частиною надвірних та побутових будівель, розташованих в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 823 кв.м.: житловий будинок «А», житловою площею 138,7 кв.м, загальною 199,8 кв.м, туалет «Д», кухню-сарай «К», кухню «Л», туалет «М», сарай «Н», навіс «О», огорожу 1-5 (а.с. 7-8).

ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (на даний час ОСОБА_4 ) набули право спільної часткової власності на частки в домоволодінні відповідно до договору дарування 79/100 частин житлового будинку укладеного 20 грудня 2001 року і їх частки складають: ОСОБА_3 - 38/100, а Сіроштан (на даний час ОСОБА_10 .) - 41/100 (а.с.139).

Позивачі, звертаючись з позовом до суду про встановлення порядку користування земельною ділянкою просили встановити цей порядок згідно із фактично встановленим землекористуванням, оскільки вважали, що попередніми співвласниками домоволодіння ще у 1988 році було встановлено цей порядок, який є обов`язковим і для наступних співвласників.

На підтвердження своїх позовних вимог ними було заявлене клопотання про проведення судової будівельно-технічної експертизи і з висновку № 6 судової будівельно-технічної експертизи від 06.03.2013 року, проведеної експертом ТОВ «Суми-Експерт МС», вбачається, що виходячи з візуального обстеження та дослідження документів наданих експерту, нормативних вимог, розташування та планування домоволодіння, порядку користування житловим будинком та господарськими будівлями, експерту не видається за можливе розподілити земельну ділянку площею 823 кв.м, розташовану по АДРЕСА_1 згідно часток позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у праві власності на нерухоме майно розташоване на спірній земельній ділянці, так як площа, яка припадає на частку співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (21/100) малозначна (173 кв.м) і менша ніж передбачено вимогами ДБН (не менше 300 кв.м). Крім того, площа забудови квартири №1 складає: 139 кв.м, площа двору та земельної ділянки необхідної для доступу та обслуговування будівель складає 81 кв.м, в цілому становить 220 кв.м, що більше на 47 кв.м ніж передбачено ідеальною часткою (173 кв.м).

Тому експерт пропонує представити варіант порядку користування земельної ділянки, по фактичному (сформованому) землекористуванню між співвласниками в домоволодінні.

І співвласникам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виділяється земельна ділянка площею 423,5 кв.м з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 1 жовтим кольором.

ІІ співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділяється земельна ділянка площею 399,5 кв.м. з урахуванням площі під будівлями, як показано в додатку № 1 зеленим кольором (а.с. 72 - 79).

Встановлюючи порядок користування земельною ділянкою відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи по фактичному (сформованому) землекористуванні між співвласниками, місцевий суд виходив з того, що оскільки між співвласниками домоволодіння розміри часток у праві користування на земельну ділянку площею 823 кв.м. на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався і між ними існує спір, тому у такому випадку слід виходити з фактичного (сформованого) землекористування між співвласниками в домоволодінні.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного:

Відповідно до положень ст.ст.377 ЦПК України та ст.120 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). У разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснено, що виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

В той же час, з матеріалів цивільної справи та висновку судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що неможливо встановити порядок користування земельною ділянкою площею 823 кв.м., по АДРЕСА_1 згідно часток співвласників у нерухомому майні розташованому на спірній земельній ділянці, так як площа, яка припадає на частку співвласників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . (21/100) малозначна (173 кв.м.) і менше ніж передбачено вимогами ДБН (не менше 300 кв.м.). Крім того площа забудови квартири № 1 складає: 139 кв.м., площа двору та земельної ділянки необхідної для доступу та обслуговування будівель складає 81 кв.м., а в цілому становить 220 кв.м. що більше на 47 кв.м. ніж передбачено ідеальною часткою (173 кв.м.).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що на час ухвалення оскаржуваного рішення неможливо було встановити порядок користування спірною земельною ділянкою відповідно до часток співвласників у домоволодінні розташованому на зазначеній земельній ділянці, оскільки такий порядок буде суперечити вимогам Державних будівельних норм.

Також, встановлений місцевим судом порядок користування земельною ділянкою відповідно до фактичного користування значно порушує права та законні інтереси відповідачів у справі, оскільки їх частки у праві спільної часткової власності на домоволодіння складають 79/100 (38/100+41/100), а отже площа земельної ділянки, яка припадає на частку цих співвласників повинна складати 650 кв.м.. В той же час за рішенням суду їм виділяється у користування земельна ділянка площею лише 399,5 кв.м., що на 250,5 кв.м. менше ніж припадає на їх частку у домоволодінні і складає 49/100 часток від площі земельної ділянки.

Позивачам же, при наявності у них права власності на 21/100 частку на домоволодіння на яку припадає земельна ділянка площею 173 кв.м., місцевим судом виділено у користування земельна ділянка площею 423,5 кв.м. що перебільшує їх частку на 250,5 кв.м. і складає 51/100 частку від загальної площі земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що судом, незважаючи на те, що відповідачі є співвласниками окремих часток у праві спільної часткової власності на домоволодіння, їм, за відсутності їх згоди, була виділена у користування спільна земельна ділянка без урахування їх часток у праві спільної часткової власності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим судом при ухваленні оскаржуваного рішення допущено неправильне застосування норм матеріального права.

Погоджується колегія суддів і з доводами апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права та розгляд справи у відсутність відповідачів без належного їх повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

Так, частинами першою, третьою та п`ятою статті 74 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою. Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що на момент розгляду цивільної справи відповідачі були зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

Повістки про виклик в судові засідання до суду першої інстанції надсилались відповідачам за зазначеною адресою, проте поштові відправлення повертались до суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про неотриманням апелянтами повісток про виклик у судові засіданні (а.с.18, 24, 26, 36, 38, 45-48, 59, 61, 63, 94, 97).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 169 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 10 ЦПК України(у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до частини третьої статті 76 ЦПК України (у редакції, чинній на момент розгляду справи судом першої інстанції) якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції не виконав, чим порушив норми процесуального права під час розгляду справи, оскільки неналежне повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи судом першої інстанції позбавило їх можливості дати пояснення по суті справи та доводити перед судом переконливість своїх доводів та заперечень.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у зв`язку з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосування норм матеріального права, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову за його безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 3, 4; 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 квітня 2013 року року у даній справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 27 травня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Т. А. Левченко

С. Г. Хвостик