Справа № 462/7183/18 Головуючий у 1 інстанції: Бориславський Ю.Л.
Провадження № 22-ц/811/59/19 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

встановила:

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просила визнати дії відповідача неправомірними та стягнути з відповідача моральну шкоду за залиття квартири та порушення нічної тиші у розмірі 100 тисяч гривень, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я та приниження честі, гідності, а також ділової репутації фізичної особи.

Ухвалою суду від 15.11.2018 року позовна заява залишена без руху.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди визнано неподаною та повернуто позивачу.

Роз`яснено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_1

В апеляційній скарзі зазначає, що кожна особа має право складати позовні заяви на свій розсуд, при цьому місцевий суд виніс їй несправедливі зауваження.

Покликається на те, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Стверджує, що стаття 175 ЦПК України не вказує про написання, чи зверталася вона в суд раніше чи ні.

Звертає увагу на те, що залиття квартири спричинило погіршення її стану здоров`я та вона була змушена викликати швидку допомогу, отримувала капельниці, по даний час лікується і витрачає на це кошти.

Також зазначає, що відповідач порушує її право на нічний відпочинок.

Моральну шкоду оцінює в 100000 грн., а матеріальну в 4200 грн.

Просить скасувати ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

28.02.2019 року представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.

Згідно положень ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що позовна заява подається в письмовій формі. Даною статтею також встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.

Відповідно до вимог статті 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунула у встановлений строк вказані в ухвалі про залишення без руху позовної заяви недоліки.

Залишаючи позовну заяву без руху, суд виходив з того, що позовна заява подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Зокрема зазначено, що позовна заява повинна містити ціну позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, копії позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Ухвала суду від 15.11.2018 року про залишення без руху позовної заяви згідно супровідного листа направлена позивачу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень, позивач отримала 29.11.2018 року.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, позивач подала до суду заяву про звільнення від сплати судового збору, яку обґрунтовує тим, що не працює, пенсію отримує мізерну та утриманням дочки інваліда 2 групи.

10.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Колегія суддів звертає увагу на те, що частиною 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, при залишенні позову без руху, позивачу надається десять днів для усунення недоліків з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведені судом першої інстанції підстави для залишення позову без руху, позивач у встановлені законодавством строки мала б надати суду фактично нову редакцію позовної заяви, з врахуванням відповідних вимог, однак такого остання не виконала, тому висновки суду першої інстанції щодо визнання позовної заяви неподаною, колегія вважає правильними.

Згідно із п.п. 1, 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи об`єм позовних вимог (майновий та немайнових характер таких) позивачу необхідно було сплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Подання позивачем ОСОБА_1 заяви про звільнення від сплати судового збору не може вважатись усуненням недоліків, які визначені ухвалою від 15.11.2018 року, в цій частині.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що це право не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу до суду потребує регулюванню з боку держави. Для такого регулювання Держави-учасниці Конвенції мають певну свободу розсуду, але застосовані ними обмеження не повинні звужувати чи не применшувати можливості доступу до суду в такий спосіб або настільки, що нівелюється сама сутність цього права (рішення у справі принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини від 12 липня 2001 року, заява № 42527/98).

Європейський суд з прав людини зазначив, якщо законом визначений порядок для вчинення дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду, та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

За наведених обставин висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви ОСОБА_1 з підстав невідповідності позовної заяви вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, визначених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 21 травня 2019 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк