АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/398/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Соколишина Л. Б.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,

Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І.,

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката Тимчука Олександра Вікторовича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2019 року у складі судді Соколишиної Л.Б. у справі за позовом ОСОБА_5 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, ОСОБА_6, про визнання права власності на самочинне будівництво, та за зустрічним позовом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області до ОСОБА_5 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна -

в с т а н о в и в :

На розгляді в Черкаському районному суді Черкаської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, Костяний І.В., про визнання права власності на самочинне будівництво, та за зустрічним позовом Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області до ОСОБА_5 про знесення самочинно збудованого нерухомого майна.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2019 року первісний позов ОСОБА_5 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у зв'язку з повторною неявкою належним чином повідомленого позивача.

Зустрічний позов Червонослобідської сільської ради залишено без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України на підставі клопотання позивача про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись з висновками суду, представник ОСОБА_5 - адвокат Тимчук О.В. оскаржив ухвалу в апеляційному порядку.

Апелянт обґрунтовує скаргу тим, що 18.12.2018 року представник позивачки - адвокат Тимчук О.В., в зв'язку зі станом здоров'я, направив клопотання про відкладення засідання на інший день.

Наступне судове засідання було призначено на 16 січня 2019 року. Проте, в цей день Тимчук О.В. брав участь як представник потерпілої в підготовчому судовому засіданні в кримінальному провадженні, що перебувало на розгляді в Маньківському районному суді Черкаської області. Про вказані обставини Тимчук О.В. попередньо повідомляв суд в клопотанні про перенесення розгляду цієї цивільної справи.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції невірно застосував ч. 5 ст. 223 ЦПК України, оскільки дана норма підлягає до застосування у разі нез'явлення позивача або його представника без поважних причин. Просить ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Залишаючи без розгляду первісний позов ОСОБА_5 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України та виходив з того, що 18.12.2018 року позивач не з'явився в судове засідання, хоч був належним чином повідомлений про час та місце його проведення.

Щодо повторної неявки представника 16.01.2019 року, то суд не визнав поважною причиною неявки в судове засідання участь представника в іншій справі, оскільки законодавством не передбачено пріоритетність одних судових засідань перед іншими.

В заяві про відкладення судового засідання 16.01.2019 року адвокат Тимчук О.В. не зазначив дати, у які у нього вже призначені судові засідання, щоб суд врахував їх при відкладенні розгляду справи.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком районного суду.

Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».

В силу ст. 13 розділу І вказаної Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Стаття 6 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Частина 5 ст. 223 ЦПК України зазначає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез'явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез'явлення не перешкоджає розгляду справи (п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Аналізуючи вищевикладені норми міжнародного права та положення ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що підставою для залишення позовної заяви без розгляду у зв'язку з повторною неявкою позивача в судове засідання є наявність у сукупності таких обставин: належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи та його повторна, тобто двічі поспіль, неявка у судове засідання у призначений для розгляду справи час без поважних на те причин або неповідомлення ним причин неявки.

З клопотань, які надавав представник позивачки в обґрунтування підстав для відкладення судових засідань, вбачається, що 18.12.2018 року Тимчук О.В. просив відкласти судове засідання у зв'язку з хворобою, що супроводжувалася високою температурою (а.с. 83). Судове засідання відкладено до 16.01.2019 року до 14.00 год.

16.01.2019 року Тимчук О.В. подав клопотання про перенесення судового засідання, що мотивовано участю адвоката в іншому кримінальному провадженні.

В додатку до апеляційної скарги надана копія медичної довідки від 18.12.2018 року про те, що Тимчук О.В. перебував на амбулаторному прийомі у сімейного лікаря; діагноз: фолікулярна ангіна. Крім того, додано роздруківку з офіційного сайту Судової влади України, яка підтверджує доводи апелянта про те, що Тимчук О.В. брав участь в судовому засіданні у кримінальному провадженні в якості представника потерпілої 16.01.2019 року о 14:20 год.

Оцінюючи такі доводи, колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається представник позивача за первісним позовом, можливо визнати поважними причинами в розумінні ч. 5 ст. 223 ЦПК України. Крім того, слід врахувати, що представник позивачки неодноразово був присутній на попередніх судових засіданнях, що говорить про зацікавленість позивача у вирішенні спору.

Зважаючи на принципи доступу до правосуддя та справедливості судових процедур, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги та скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія судів приходить до висновку, що ухвала районного суду ухвалена з порушенням вимог процесуального права та перешкоджає провадженню у справі.

Разом з тим колегія звертає увагу, що ухвала суду першої інстанції в частині залишення без розгляду зустрічного позову Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області до ОСОБА_5 не оскаржувалась. Лише апелянт в резолютивній частині апеляційної скарги наполягає на скасуванні ухвали суду в цілому, не обґрунтувавши свої вимоги в цій частині.

На підставі викладеного, виходячи з доводів апеляційної скарги, керуючись принципом диспозитивності, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала підлягає скасуванню лише в частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_5

Керуючись ст.ст. 35, 223, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката Тимчука Олександра Вікторовича - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2019 року в частині залишення без розгляду первісного позову ОСОБА_5 до Червонослобідської сільської ради Черкаського району Черкаської області, треті особи: Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Черкаській області, ОСОБА_6, про визнання права власності на самочинне будівництво - скасувати, справу в направити для продовження розгляду в цій частині до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Судді