№ 336/386/19
провадження № 2/336/1436/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

23 травня 2019 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Петрова С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ) про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 . - адвокат Воронова-Живецька Н.В. 18.01.2019 р. звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнила в процесі розгляду справи. В позовній заяві зазначила, що позивачу на праві власності належить 29/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 .

Право власності позивача зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

На підставі зазначеного договору 29/100 частин вказаного будинку належить ОСОБА_6

Згідно п.8 вказаного договору купівлі-продажу представник продавця свідчив про те, що ОСОБА_7 (продавець) не має обмежень щодо свого права розпорядження продаваємою часткою житлового будинку, права третіх осіб (права наймача, право застави, права довічного утримання тощо) щодо житлового будинку відсутні.

Відповідно до п.15.1 договору купівлі-продажу представник продавця зобов`язався зняти зареєстрованих осіб з реєстраційного обліку в строк до 26.11.2018 р. включно.

Але місце проживання сина продавця - ОСОБА_2 до цього часу залишилося за вказаною адресою.

21/50 частина вказаного будинку належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1980 р., посвідченого нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Ніколаєвською Л.Б. Право власності зареєстровано в ОП «ЗМБТІ» 08.08.1980 р.у реєстровій книзі № 37 за реєстровим номером 7901.

ОСОБА_4 на надавав згоди на реєстрацію місця проживання відповідача у належній йому на праві власності частині житлового будинку.

До набуття позивачем права власності колишній власник - ОСОБА_7 надала згоду на реєстрацію місця проживання відповідача. Після набуття права власності, між позивачем та відповідчем не укладались будь-які угоди щодо користування житловим будинком.

Реєстрація відповідача у належній позивачу частині житлового будинку, сворює останньому перешкоди в користуванні майном.

За позовом представник позивача просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належною позивачу часткою житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 29.01.2019 р. відкрито провадження та призначено судове засідання на 28.02.2019 р.

28.02.2019 р. засідання відкладено на 15.04.2019 р. через неявку відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України.

15.04.2019 р. розгляд справи було відкладено на 23.05.2019 р.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

Відповідач до суду повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав.

Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч.4 ст..223 та ч.1 ст.280 ЦПК України.

Третя особа - ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Третя особа - ОСОБА_4 надіслав заяву, за змістом якої повідомив суд, що він є власником 21/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 і ніколи не надавав згоду на реєстрацію ОСОБА_2 в належній йому частці житлового будинку.

На підставі ч.1 ст.223 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності третіх осіб.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З письмових документів встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.11.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Єдемською-Фастовець О.О., зареєстрованим в реєстрі за № 2680 (а.с.5) ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 29/50 часток житлового будинку

АДРЕСА_1 21 /50 частка згаданого будинку належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 04.07.1980 р.

Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на згадану частку житлового будинку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.7).

В будинку АДРЕСА_1 з 2010 р. зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2 , який не є членом сім`ї позивача (а.с.19).

Відповідно до ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований в будинку за згодою попереднього власника.

На підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2018 р., 29/50 часток будинку перейшли у власність ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності з ОСОБА_6

Відповідач не є членом сім`ї нового власника та має реєстрацію поза його волею.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Фактично попереднім власником було встановлено сервітут щодо права проживання ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 .

Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із п.4 ч.1 ст.406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

В даному випадку змінився власник будинку, у попереднього власника припинилося право власності на спірний будинок, а відповідно припинилося і право користування цим будинком у осіб, яким попереднім власником надавалося право користування нерухомістю. Тобто припинилася обставина, яка була підставою для встановлення сервітуту.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про те, що відповідач втратив право користування нерухомістю, а саме будинком АДРЕСА_1 , оскільки його право було похідним від права власності попереднього власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 261, 264, 265, 280-284, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП не відомий) (треті особи - ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ) про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Дмитрюк