Провадження № 2/317/178/2019
Справа № 317/3048/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Громової І.Б.,

при секретарі Коваль В.В.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась з позовом до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», та просить зняти арешт з всього нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія ВП 38323346 від 07.06.2013 р.

Свої вимоги позивач ОСОБА_2 мотивує тим, що в травні 2018р. вона звернулась до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Запорізькій області із заявою про надання інформації щодо наявних відкритих виконавчих проваджень щодо неї та результатах по них. Листом №10029/4 від 04.05.2018 р. їй було надано інформацію, що згідно Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.06.2013 р. по виконавчому провадженню № 38323346 державним виконавцем Чупіною ОСОБА_3 Білецькою) Крістіною Олександрівною було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_2 в межах суми звернення стягнення 85294,17 грн. Вказана постанова була винесена в рамках виконавчого провадження № 38323346 на підставі виконавчого листа № 0810/5108/2012 виданого 15.04.2013 р. Запорізьким районним судом Запорізької області.

В подальшому вказана інформація була внесена до Електронного реєстру про державну реєстрацію обтяжень: № запису про обтяження: 1350709 (спеціальний розділ), дата, час державної реєстрації - 18.06.2013 19:58:54, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 3266248 від 18.06.2013 р.

Позивачем зазначено, що посадова особа ДВС у постанові і у відповідному розділі обтяжень не зазначає конкретні об`єкти нерухомого майна на яке накладається арешт і заборона відчуження тому із вказаних записів самостійно не можна відокремити конкретні об`єкти нерухомого майна, на які накладено арешт в межах суми 85294,17 грн. Тому відповідно і формулювання прохальної частини позовної заяви зазначене із врахуванням запису предмета обтяження, що його зробив державний виконавець, а саме «все нерухоме майно» та територіальна підсудність визначена згідно загального правили, за місцем розташування відповідача.

Згідно листа №10029/4 від 04.05.2018 р. Запорізького районного ВДВС їй стало відомо, що по виконавчому провадженню № 38323346 дійсно було винесено постанову про арешт і заборону відчуження майна. Однак 13.12.2013 р. державним виконавцем Білецькою К.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану на підставі п.1 ч.5 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження». Станом на 04.05.2018 р. вищезазначений виконавчий документ на примусове виконання до Запорізького районного ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області не надходив. На підставі вище викладеного звернулась до суду щодо зняття арешту із її майна.

Відповідачем по справі надано відзив на позовну заяву в якому він зазначає, що заперечує проти даного позову, вважає його необґрунтованим, таким що не підлягає задоволенню. Зазначає, що на виконанні у Запорізькому РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебувало виконавче провадженню ВП № 38323346 з примусового виконання виконавчого листа № 0810/5108/2012 від 15.04.2013, виданий Запорізьким районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» боргу у сумі 77476,52 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

13.12.2013 року згідно до п.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві з примусового виконання виконавчого листа № 0810/5108/2012 на підставі того, що у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, місце її проживання та перебування.

Станом на 11.02.2019 року згідно до перевірки АСВП виконавчих проваджень та журналу загальної кореспонденції зазначений виконавчий документ повторно до примусового виконання не надходив та на виконанні не перебуває.

Надати копії матеріалів виконавчого провадження та більш детальну інформацію неможливо оскільки, згідно до пункту 3.19 Інструкції з діловодства в органах державної служби термін зберігання проваджень у архіві становить 3 роки, зазначені матеріали знищено згідно до акту про знищення.

Представником третьої особи АТ КБ «Приватбанк» подано відзив на позовну заяву, в якій він зазначає, що заперечує проти задоволення даного позову.

Свої заперечення вмотивував тим, що 12.02.2019 р. ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області по цивільній справі № 317/3048/18 провадження № 2/317/178/2019 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено АТ КБ «Приватбанк».

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому в якості відповідача зазначає Відділ Державної виконавчої служби, який не оспорює право позивача на майно, він є лише особою, яка накладала арешт на користь стягувана - ПАТ КБ «ПриватБанк» та вносила дані до реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а відтак він не є належною стороною.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. До подібного висновку також дійшов Запорізький апеляційний суд 16 квітня 2019 р. у подібний цивільній справі № 337/2273/18.

Зазначає, що ОСОБА_2 є Боржником перед АТ КБ „ПРИВАТБАНК, що підтверджується заочним рішенням суду від 27.12.2012 р. по справі № 0810/5108/2012 та розрахунком заборгованості за договором.

09.06.2005 р. між ПриватБанком та ОСОБА_2 укладений договір № ZPD0AR10330009 про відкриття картрахунку та обслуговування кредитної картки „ ОСОБА_4 .

Згідно умов договору (пункт 1.1) ПриватБанк відкрив Позичальникові картковий рахунок та видав платіжну картку зі строком дії два роки з наданням кредитного ліміту „Торговельний фіксований в сумі 52685.04 грн- що складається з: 42180,00 грн. - купівля автомобіля, 10378,50 грн. - сплата чергових страхових платежів, 126,54 грн. - комісія. Кредит наданий на термін до 09.06.2010 р., а Позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених цим договором.

Пунктом 1.3 кредитно-заставного договору зазначено, що в забезпечення виконання зобов`язань по цьому договору Клієнт надає легковий автомобіль ВАЗ-21104, 2005 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 своєчасно не сплатила Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а тому ПриватБанк звернувся у жовтні 2012 р. до суду за захистом порушених прав Кредитора.

Обтяження/арешт на майно Боржника/Позивача накладено на користь ПриватБанка ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області ще 07.06.2013 р. на підставі заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.12.2012 р. по справі № 0810/5108/2012, яке набрало законної сили 09.01.2013 р. та яке до сьогодні не виконано. Вказаним рішенням суду стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ПриватБанка заборгованість за кредитним договором в сумі 77476,52 грн. та судові витрати в сумі 774,77 грн.. а всього 78251.29 грн. (сімдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят одна гривня 29 коп.).

ПриватБанком пред`являвся до виконання в органи ДВС виконавчий лист по вищевказаному рішенню суду. Додаємо копію Постанови про відкриття ВП № 38323346 від 07.06.2013 р. та копію Постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.12.2013 р. за якою виконання рішення суду та сплата боргу з боку Боржника не відбулася.

Відділом ДВС Запорізького РУЮ Запорізької області в інтересах ПриватБанка та в межах виконавчого провадження правомірно накладено арешт на майно ОСОБА_2 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 38323346 від 07.06.2013 року.

Єдиною законною підставою для зняття арешту з майна, яке належить ОСОБА_2 є виконання нею в повному обсязі заочного рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 27.12.2012 р. по справі № 0810/5108/2012 та/або отримання Боржником в порядку ст. 545 ЦК України від ПриватБанка довідки про одержання виконання в повному обсязі за кредитним договором, бо відповідно до ч. 3 ст. 545 ЦК України наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Таким чином, обтяження, накладені на майно ОСОБА_2 на думку ПриватБанку є правомірними та законними і жодних правових підстав, передбачених чинним законодавством України для їхнього скасування чи зняття немає.

Доводи позивача про те, що у нього були достатні підстави для звернення до суду з позовом до виконавчої служби про зняття арешту з майна, не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки заявник є стороною виконавчого провадження - боржником, а тому накладення арешту на майно боржника відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» віл 02 червня 2016 року №1404-УІІІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Таким чином, зняття арешту в даних правовідносинах прерогатива державного виконавця, а у випадку бездіяльності державного виконавця сторони не позбавлені права звернутись із скаргою на дії та/або бездіяльність державного виконавця в порядку розділу X Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VII ЦПК України, або з відповідним позовом до суду.

Пропуск стягувачем строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання не є підставою для звільнення майна боржника з-під арешту, оскільки судове рішення не виконано, борг не повернутий - висновок Запорізького апеляційного суду від 16 квітня 2019 р. у подібний цивільній справі № 337/2273/18.

Належним чином повідомлена про дату, час та місце позивач ОСОБА_2 до суду не з`явилась.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні 06.05.2019 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до суду не з`явився, надав відзив.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 07.06.2013 р. по виконавчому провадженню № 38323346, на підставі виконавчого листа № 0810/5108/2012 від 15.04.2019 р. виданого Запорізьким районним судом Запорізької області накладено арешт на все майно що належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відповіді від 04.05.2018 року за № 10029/4 Запорізького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області вбачається, що виконання виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 0810/5108/2012 від 15.04.2013 р. за номером АСВП 38323346, 09.01.2013 року державним виконавцем Білецькою К.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження.

07.06.2013 року державним виконавцем Білецькою К.О. було винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження та направлено сторонам виконавчого провадження.

13.12.2013 року державним виконавцем Білецькою К.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, керуючись п.5 ч.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Станом на 04.05.2018 року вищезазначений виконавчий документ на примусове виконання до Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області не надходив, та запропоновано звернутися до суду щодо зняття арешту з майна боржника.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №; 38323346 виданого 07.06.2013 ВДВС Запорізького РУЮ Запорізької області був накладений арешт на все належне позивачу нерухоме майно.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7ЦПК України є обов`язковою для суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арешту позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи те, що рішень судів та інших органів про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь фізичних та юридичних осіб на виконанні у Запорізького ВДВС ГТУЮ в Запорізькій області станом на 07.05.2019 року не перебуває, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 81, 137, ЦПК України, нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004 "Цивільний процесуальний кодекс України (ред. з 15.12.2017); нормативно-правовий акт № 1618-IV від 18.03.2004" 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з усього нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 що накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія ВП 38323346 від 07.06.2013 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Запорізькому апеляційному суду через Запорізький районний Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Б. Громова