Справа № 752/2546/19
Провадження №: 2-з/752/66/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01.03.2019 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання покупцем у договорі купівлі-продажу та припинення право власності, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, визнання покупцем у договорі купівлі-продажу та припинення право власності.

06.02.2019, заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив: накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_2, а саме на квартиру АДРЕСА_1

Дослідивши матеріали справи та заяву, суд вважає необхідним задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з'ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов'язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв'язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно, або грошові кошти, що належать відповідачеві.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд встановив, що між сторонами існує спір щодо право власності на вказану квартиру.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке є предметом спору у даній справі, суд вважає співмірними заходами забезпечення з огляду на розмір пред'явлених вимог.

Враховуючи викладене, суть позовних вимог, їх розмір та, беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому унеможливити виконання рішення у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення даного позову.

Керуючись ст.ст.149, 150 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 до розгляду справи по суті.

Заборонити ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1, НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) та іншим будь-якими особам вчиняти будь-які дії із зазначеною квартирою, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини щодо неї.

Стягувачем є ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт громадянина України НОМЕР_4, запис №270, виданий 23.01.2019, органом що видав 8024, РНОКПП: НОМЕР_3, зареєстрований АДРЕСА_1), а боржником є ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП: НОМЕР_1, НОМЕР_2, виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС України в АР Крим 10.12.2010, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2).

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - три роки.

Копію ухвали надіслати сторонам.

У відповідності до ч.10 ст.153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.Ю. Мазур