Дата документу 20.02.2019 Справа № 336/3349/18
Запорізький апеляційний суд
Є. у. № 336/3349/18 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
№ провадження Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі:

головуючого: Воробйової І.А.,

суддів: Бєлки В.Ю.,

Онищенка Е.А.

При секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому вказує, що 26.04.2012 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір, згідно якому ОСОБА_4 отримав кредит в сумі 5 000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань позичальником станом на 04.06.2018 року у останнього виникла заборгованість у сумі 26143,36 грн., а саме: 1190,27 - заборгованість за кредитом, 11762,69- заборгованість по процентам за користування кредитом, 11469,29 - заборгованість за пенею та комісією, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1221,11 - штраф (процентна складова).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 червня 2018 року позовна заява була залишена без руху.

03 липня 2018 року позивач надав суду оновлену позовну заяву.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.07.2018 року позовну заяву ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із ухвало суду, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Повертаючи позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк", суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до вимог ч.3 ст. 185 ЦПК України позивач недоліки позовної заяви не усунув, ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху не виконав.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Згідно до вимог ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п'яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Як вбачається із тексту позовної заяви від 19.06.2018р., за формою і змістом вона відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Залишаючи позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк" без руху, суд першої інстанції в ухвалі від 20.06.2018 року зазначив, що в позовній заяві не вказано офіційну електрону адресу позивача; докази, що підтверджують обставини, на які посилається позивач; докази які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв'язку із розглядом справи. Також надати оригінал довіреності представника позивача, оригінали або нотаріально посвідчені копії Статуту (повний текс), свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, витягу з ЄДРПОУ, документів, що підтверджують призначення на посаду та повноваження в.о. голови правління.

На виконання вказаної ухвали суду у визначені судом строки ПАТ КБ "Приватбанк" 03.07.2018 надав суду оновлену позовну заяву, в якій виконав вимоги суду першої інстанції, проте суд своєю ухвалою від 05 липня 2018 року оновлену позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк" визнано не поданою та повернуто.

За змістом ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст.43, 175, 264 ЦПК України визначати предмет та підстави позову є виключним правом позивача і суд не може їх змінити без згоди позивача.

Отже, у разі порушення цивільного права відповідно до ст.ст. 4, 13, 43 ЦПК України особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу, а перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового є обов'язком суду.

Аналогічні роз'яснення містить п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач виклав в ній обставини, якими обґрунтував свої вимоги, зазначив докази, які, на його думку, підтверджують наведені обставин, надав в повному обсязі всі розрахунки заборгованості за вказаним договором. До позовної заяви позивач надав копію відповідних письмових доказів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ст.ст. 12,13 ЦПК України).

З огляду на принцип диспозитивності у цивільному процесі особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Суддя на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі не має права давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, доказам та встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги .

Відкриття провадження у справі не позбавляє суд першої інстанції в разі необхідності провести підготовче судове засіданні.

Питання про належність і допустимість доказів, їх оцінку, суд має вирішувати в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не на стадії відкриття провадження у справі. Позивач додав до заяви докази, які вважав за потрібне надати суду; якщо ж вони не підтверджують позовні вимоги, то це є підставою для відмови у задоволенні позову.

Оскільки зазначені в ухвалі судді недоліки не свідчать про невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст.175 ЦПК України, а тому вважати їх обґрунтованою підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу не можна.

За вказаних обставин оскаржувану ухвалу не можна визнати такою, що постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому на підставі ст. 379 ЦПК України вона підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приват Банк» задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05 липня 2018 року про повернення позовної заяви у цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді: