Справа № 522/7692/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2019 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 105222 грн. 00 коп., -

В С Т А Н О В И В

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання, яке призначалося на 30.08.2019р., будучи належним чином сповіщена, не явилася, про причину неявки суд не сповістила. У зв`язку із цим, ОСОБА_2 про розгляд справи була повідомлена в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, яка передбачає, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. У призначене судове засідання відповідачка не явилася знов.

Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав, просив про розгляд справи без його участі.

В ході розгляду справи були досліджені наступні докази: копія розписки ОСОБА_2 від 15.09.2016р. про отримання грошей 3700 доларів США; копія паспорту позивача.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідним позовом, яким просить стягнути з ОСОБА_2 105222 грн. 00 коп., зазначивши, що 15.09.2016р. він із ОСОБА_2 уклали договір позики, за умовами якого він передав, а ОСОБА_2 отримала в борг грошові кошти в сумі 3700 доларів США, необхідні їй на купівлю автомобіля. Відповідачка зобов`язалася у термін до 15.01.2017 року повернути зазначену грошову суму, однак свої зобов`язання по теперішній час не виконала. Позивач зазначає, що 17.09.2016р. (тобто, через 2 дні після укладення договору позики) позивачка звернулася до нього та повідомила про наміри віддати всю суму боргу, а також попросила взяти із собою розписку для того, щоб при особистій зустрічі написати, що розписку анульовано у зв`язку із погашенням боргу. Але, коли вони зустрілися і позивач поспішно зробив такий запис, ОСОБА_2 відмовилася віддавати гроші, повідомила, що їй вони терміново знадобилися для інших справ та пішла з місця зустрічі. З тих пір вимоги позивача повернути борг ОСОБА_2 ігнорує, борг не виплачує, вирішити спір у досудовому порядку неможливо, у зв`язку із чим позивач звернувся із позовом до суду.

На підтвердження позовних вимог позивач посилався на розписку від 15.09.2016 року, рукописний текст в якій про отримання грошових коштів виконано ОСОБА_2 . На розписці дійсно ОСОБА_1 зроблений запис від 17.09.2016р. про анулювання та недійсність розписки.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

15.09.2016р. року сторони у справі уклали договір позики. При укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: суми позики і строку повернення позики. Договори сторони оформили у письмовій формі у вигляді розписки. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами.

ОСОБА_1 - позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, коли передав 15.09.2016 року ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 3700 доларів США. Виконання позичальником зобов`язань за договором підтверджується текстом розписки. Обов`язок позичальника повернути позику передбачено умовами договору (розписки) і положеннями ст.1049 ЦК України.

Як виходить із матеріалів справи, відповідачка свої зобов`язання за договором позики не виконала, позичені на певний строк грошові кошти не повернула.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору, однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України,позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця.

Верховний Суд України, який у своїй Постанові від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики зазначив, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки суми боргу 98457 грн. (офіційний курс гривні щодо іноземних валют, встановлений НБУ станом на 02.05.2019р. 26,61 грн./1 дол. США) є законними, знайшли своє підтвердження, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Крім стягнення основної суми боргу, позивач також просив стягнути і 3% річних від простроченої суми 6765 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.. 625 цього Кодексу, тобто з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання,оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати позикодавцю.

Сума основного боргу у гривневому еквіваленті складає 98457 грн., від цієї суми позивачем у позові було проведено розрахунок 3 % річних 6765 грн., із яким суд погоджується, як із таким, що є правильним. Оскільки зобов`язання було виражено в іноземній валюті, інфляційні втрати не нараховуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними, правомірними і законними, такими виходять із позикових договірних зобов`язань, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1052 грн. 30 коп.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 76 - 81, 141, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355, ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце мешкання : АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.11.2014р. Ренійським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 10.02.1998р. Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) суму заборгованості за договором позики від 15.09.2016р. (станом на 02.05.2019 року) в розмірі 105222 грн. 00 коп. (яка складається з: 98457 грн.00 коп. основного боргу та 6765 грн. 00 коп. 3 % річних).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце реєстрації: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце мешкання : АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.11.2014р. Ренійським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області) на користь ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 10.02.1998р. Жовтневим РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 1052 грн. 30 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя В.І. Дудник