Справа № 125/2063/16-ц
Провадження № 22-ц/801/602/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції Хитрук В. М.
Доповідач:Оніщук В. В.
УХВАЛА

23 травня 2019 рокуСправа № 125/2063/16-цм. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Оніщука В.В (суддя-доповідач),

суддів: Денишенко Т.О., Копаничук С.Г.,

з участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом): ОСОБА_1 ,

відповідач (позивач за зустрічним позовом): ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 клопотання ОСОБА_1 про призначення судової товарознавчої експертизи у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про поділ спільного майна подружжя.

В лютому 2017 року ОСОБА_2 подала зустрічну позовну заяву про поділ спільного майна подружжя.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 21 січня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

При подачі апеляційної скарги, ОСОБА_1 подав також клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи, однак в судовому засіданні 10 травня 2019 року ОСОБА_1 та його представник заявили про свою відмову від вказаного клопотання, заявивши, що вони згодні із вартістю майна, зазначеною відповідачем за первісним позовом щодо майна, наявність та місцезнаходження якого нею підтверджені.

10 травня 2019 року ОСОБА_1 повторно подав клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи, якою доручити експерту провести опис майна та поставити на вирішення експерту питання про встановлення вартості спільного майна подружжя.

23 травня 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кашпрук О.В. також подала клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи.

Заслухавши думку осіб, які приймають участь у справі, перевіривши наведені в скарзі та клопотаннях доводи і дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 при подачі апеляційної скарги заявив клопотання про призначення судової товарознавчої експертизи (Т.1 а.с. 182).

10 травня 2019 року під час судового засіданні ОСОБА_1 відмовився від вказаного клопотання з посиланням на те, що він згоден із визначеною відповідачем вартістю майна, а тому вказане клопотання залишено судом апеляційної інстанції без розгляду.

В подальшому ОСОБА_1 через канцелярію суду подав клопотання у якому ставить питання про призначення повторної експертизи у справі.

23 травня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Кашпрук О.В. подала клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявив, що він наполягає на задоволені його клопотання, поданого 10.05.2019 року, клопотання представника подане 23.05.2019 не підтримує. Окрім цього, ОСОБА_1 вказав, що просить суд задовольнити його клопотання про призначення повторної експертизи у справі та зобов`язати експерта встановити обсяг майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Суд звертає увагу на те, що призначення судом у справі повторної експертизи можливе лише за умови проведення первісного експертного дослідження та за обов`язкової наявності обставин, визначених ст. 113 ЦПК України.

Оскільки судом у справі товарознавча експертиза не призначалась, правові підстави для призначення повторної судової товарознавчої експертизи відсутні.

Відповідно до ч. 2 статті 107 ЦПК України експерт не має права з власної ініціативи збирати матеріали для проведення експертизи.

За таких обставин, вимога клопотання про зобов`язання експерта встановити обсяг майна подружжя суперечить змісту ст. 107 ЦПК України, а тому задоволенню не підлягає.

До того ж у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 2 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

ОСОБА_1 заявляючи вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя та зазначаючи перелік цього майна, відповідно до ст. 76 ЦПК, зобов`язаний, шляхом доказування, підтвердити обставини, якими він обґрунтовує позов. При цьому позовних вимог про компенсацію вартості половини майна подружжя, сторони не заявляли.

Посилання заявника на необізнаність з порядком подання такого клопотання в суді першої інстанції, не є обставиною, що унеможливлювала позивача реалізувати свої процесуальні права відповідною до положень ЦПК України. Звертається увага на те, що суд апеляційної інстанції вправі досліджувати докази, які не були подані до суду першої інстанції, призначати експертизу у справі лише за умов, визначених ст. 367 ЦПК України.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів приймає до уваги те, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі «Alimentaria Sanders S. A. v. Spain» від 07 липня 1989 року №11681/85).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»

Заявлення ОСОБА_1 ряду необґрунтованих клопотань на стадії апеляційного розгляду справи, часткова відмова від них та подача нових клопотань призводить до відкладення судових засідань та порушення строків розгляду справи, встановлених ст. 371 ЦПК України.

Поведінка ОСОБА_1 свідчить про неналежне користування процесуальними правами. Справа перебуває в провадженні судів з 2016 року, а тому колегія суддів з врахуванням усіх встановлених обставин справи, та доводів клопотання приходить до висновку, що задоволення клопотань ОСОБА_1 та його представника призведе до чергової, тривалої та невиправданої затримки розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для призначення експертизи по справі.

Керуючись ст. ст. 222, 381 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення у справі судової товарознавчої експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ В.В. Оніщук

Судді /підпис/ Т.О. Денишенко

/підпис/ С.Г. Копаничук

Згідно із оригіналом:

Головуючий В.В. Оніщук