1Справа № 335/6137/19 2/335/2006/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Дорогих Сергія Леонідовича до ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Комунарський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визначення частки майна у спільній сумісній власності подружжя та зняття арешту з майна,

В С Т А Н О В И В:

03.06.2019 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Комунарський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визначення частки майна у спільній сумісній власності подружжя та зняття арешту з майна.

Однак, вивчивши подані матеріали приходжу до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху з таких підстав.

Частиною 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити у тому числі повне зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Підстави зняття арешту з майна у виконавчому провадженні визначено статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом ст. 59 Закону до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно.

За змістом наведених положень Закону, в судовому порядку може бути ухвалено рішення про зняття арешту з майна у випадку незавершеного виконавчого провадження або у випадку, коли особа вважає себе власником майна, на яке накладено арешт, та одночасно звертається з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» і роз`яснень, викладених у постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» оскільки згідно зі статтею 126 ЦПК позивач вправі об`єднати в одній позовній заяві кілька однорідних позовних вимог, пов`язаних між собою, в одному провадженні можуть розглядатись вимоги про визнання права власності на майно та зняття арешту з майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. У разі якщо позивач одночасно доводить своє право власності, яке виникло, наприклад, із договору про спільну власність або таке його право не визнається чи оспорюється співвласником, то відповідно до заявлених вимог суд вирішує вимогу про зняття арешту з майна та про визнання права власності на це майно.

Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому позивачем при подачі позову вказаний відповідач ОСОБА_2 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини, проте з викладених позовних вимог щодо визначення частки у майні подружжя не вбачається, що ця особа порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача і яким саме чином.

Також суд зазначає, що відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача і на адресу яких спрямована вимога позивача, яка знайшла своє аргументування та вираження у відповідній позовній заяві.

Як уже зазначено вище позивач не приділяє належної уваги питанню вибору способу захисту порушеного права, за змістом поданої позовної заяви між сторонами немає спору щодо визначення частки у майні, на яке накладено арешт і таке право позивача, згідно змісту позову, ніким не оспорюється, а тому позивачу слід уточнити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Вказані обставини є перешкодою для відкриття провадження в цивільній справі.

Тобто, позивачу необхідно надати оновлену позовну заяву яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 175 ЦПК України та її копії відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до ч.11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 185 ЦПК України -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Дорогих Сергія Леонідовича до ОСОБА_2 яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Комунарський відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визначення частки майна у спільній сумісній власності подружжя та зняття арешту з майна, залишити без руху.

Надати позивачу строк - вісім днів з моменту отримання копії ухвали суду для надання суду оновленої позовної заяви, яка б відповідала вимогам ст. ст. 175,177 ЦПК України та її копій відповідно до кількості учасників справи.

Роз`яснити, що якщо у визначений строк недоліки не будуть усунені, заява на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважаться неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Ю.В. Апаллонова