Дата документу 17.05.2019
Справа № 334/1392/13-ц
Провадження № 2/334/24/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Гнатюк О.М.,

при секретарі - Алєйніковій О.В.,

представника позивача - Євтушенка О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

У подальшому позивач подав уточнену позовну заяву про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Позов обґрунтований тим, що 26 грудня 2012 року позивач звернувся із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) з ОСОБА_1 .

24 січня 2013 року вказаний судовий наказ скасований, після чого позивач звернувся з цивільним позовом до суду.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29 січня 2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 1.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає в житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, які безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Рішенням Виконавчого комітету Запорізької міської ради №200 від 28 квітня 2011 року «Про визначення виконавців комунальних послуг» у м. Запоріжжя виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає в житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) визначено Концерн «Міські теплові мережі» в будинках, які безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Відповідно до довідки з місця проживання, виданої МКП «Основаніє» відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі також є співвласниками вказаної квартири.

Концерн «МТМ» по відношенню до відповідачів є виконавцем послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Незважаючи на відсутність письмового договору між сторонами фактично існували правовідносини з приводу отримання-надання послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), які повинні оплачуватися.

Факт надання у будинок № АДРЕСА_1 послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) підтверджується актами зняття показань приладу обліку теплової енергії з лютого 2009 року.

Система опалення помешкання відповідачів є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної так із технічної сторони.

Позивачем у період з січня 2009 року по лютий 2015 року надано відповідачам послуги на суму 24722,59 грн. Нарахування за надані послуги здійснювалися за особовим рахунком № НОМЕР_1 . За вказаний період відповідачами частково оплачено послуги на суму 9799,48 грн. Також за вказаний період нарахована субсидія у розмірі 11602,81 грн.

Сума заборгованості відповідачів за отримані послуги станом на 1 березня 2015 року складає 3320,30 грн.

Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в розмірі 3320,30 грн. та витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували. Просили також застосувати до позовних вимог позовну давність, у зв`язку з чим відмовити в задоволенні позову.

У судових засіданнях та письмових запереченнях відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача - ОСОБА_5 посилались на незаконну діяльність Концерну «Міські теплові мережі», на недоведеність факту надання послуг позивачем, відсутність правосуб`єктності позивача, відсутність відомостей про державну реєстрацію позивача як юридичної особи, відсутність ліцензії на зайняття даним видом діяльності, у зв`язку з чим нарахована заборгованість за надані послуги є безпідставною. Також, в обґрунтування заперечень на позов, посилалась на відсутність між сторонами укладеного договору про надання будь-яких житлово-комунальних послуг, що є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків сторін. Однією з підстав відмови у задоволенні позовних вимог відповідачем було зазначено закінчення строків позовної давності.

В судовому засіданні 15.02.2018 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з клопотанням, за змістом якого просила суд закрити цивільне провадження та направити матеріали справи до Національної поліції України у Запорізькій області окремою ухвалою суду для розслідування факту відчуження комунальної власності. В задоволенні вищезазначеного клопотання представнику відповідача було відмовлено з підстав його необґрунтованості.

Відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до суду не з`являлися. Повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1-4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 76 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статей 77, 78, 79 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно зі статтею 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 25 від 29.01.2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжі, починаючи з 01.01.2009 року виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради № 200 від 28.04.2011 року «Про визначення виконавців комунальних послуг» з 01.04.2011 року Концерн визначений виконавцем послуг з централізованого опалення, підігріву питної води щодо населення, що мешкає в житловому фонді комунальної власності м. Запоріжжя в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ».

Відповідно до пункту 2.1. Статуту Концерну «Міські теплові мережі», затвердженого розпорядженням Запорізького міського голови № 1589 р. від 26.07.2002 року, зазначено, що основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну.

Згідно з актом прийомки в експлуатацію приладу обліку теплової енергії на житловому будинку по АДРЕСА_1 встановлений загальнобудинковий прилад обліку тепла.

Актами зняття показань приладів обліку теплової енергії за період з листопада 2009 року по лютий 2015 року підтверджується факт надання у будинок № АДРЕСА_1 послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) (т.1 а.с. 176-214).

В частині актів маються підписи представника мешканців будинку - ОСОБА_1 (т.1 а.с. 180, 181, 182, 183, 196, 197, 199, 200, 201, 202, 203, 204, 205, 206, 207, 208, 209, 210, 211, 212, 214).

Таким чином позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується вказаними документами.

Відповідно до інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_2 є власником 2/3 частки квартири № АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 124).

Таким чином, ОСОБА_2 як власник є споживачем наданих послуг а отже - належним відповідачем.

Відомості щодо інших співвласників вказаної квартири відсутні, в зв`язку із чим суд вважає недоведеним, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 є співвласниками квартири і належними відповідачами у справі.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил;

виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами та вноситься у встановлені строки. Наймач квартири, що належить на праві приватної власності, зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Положення ст. ст. 66-68 ЖК України покладають на користувачів житла (власників) обов`язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Окрім того, відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 січня 2013 року скасовано судовий наказ № 0814/14717/2012 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ».

Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, за період січень 2009 року по грудень 2012 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що надавалися за адресою: АДРЕСА_1 , усього нараховано 12930,23 грн., сплачено 11313,75 грн. При цьому нарахування за вказаний період проводилося на 3-х зареєстрованих за вказаною адресою осіб. (т. 1 а.с. 8).

Згідно з довідкою МКП «Основаніє» від 28.03.2013 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані (прописані) 5 осіб: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 38).

Згідно з розрахунком, наданим позивачем, за період січень 2009 року по лютий 2015 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води), що надавалися за адресою: АДРЕСА_1 заборгованість складає 3320,30 грн. При цьому нарахування за вказаний період проводилося на 3-х зареєстрованих за вказаною адресою осіб, пільга - дитина війни.

Відповідно до акту від 14.01.2014 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Суд критично оцінює заперечення сторони відповідачів з посиланням на відсутність між Концерном «Міські теплові мережі» та відповідачами як споживачами договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, з огляду наступне.

Відповідно до частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; 5) оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Відсутність письмово оформленого договору між сторонами не свідчить про неотримання відповідачкою відповідних послуг.

Судом встановлено, що Концерн «Міські теплові мережі» надає послуги з теплопостачання, а відповідач ОСОБА_2 як власник квартири користується вказаними послугами з теплопостачання, чим підтвердив свою згоду на отримання вказаних послуг, що призвело до виникнення між нею та позивачем договірних відносин, які регулюються цивільним законодавством, що підтверджує наявність у відповідача обов`язку сплачувати позивачеві за отримані послуги.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та правовою позицією Верховного Суду у постанові від 26.02.2018 року у справі № 711/11424/15-ц.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 541 Цивільного кодексу України встановлено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Щодо заяв відповідача ОСОБА_1 про застосування судом позовної давності до позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина1статті 261 Цивільного кодексу України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Частиною 3 статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до розрахунків наданих позивачем продовж 2009 - 2012 року відповідачем здійснювалась часткова оплата послуг, в зв`язку із чим перебіг строку позовної давності переривався.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 229,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258-259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позов Концерну «Міські теплові мережі» в особі філії Концерну «МТМ» Ленінського району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання НОМЕР_3 в філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Запоріжжя, МФО 313957, ) заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) в сумі 3320 (три тисячі триста двадцять) грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_2 на користь Концерну «Міські теплові мережі» (поточний рахунок зі спеціальним режимом використання НОМЕР_4 в філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Запоріжжя, МФО 313957, ) судовий збір в розмірі 229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17 травня 2019 року.

Суддя О.М. Гнатюк