ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5085/19 Справа № 195/50/19 Суддя у 1-й інстанції - Омеко М. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"

на ухвалу судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року позовна заява АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишена без розгляду (а.с. 40).

В апеляційній скарзі АТ КБ "Приватбанк" просить скасувати ухвалу судді та направити справу в суд першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с. 44-45).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, як малозначна.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали судді в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, АТ КБ "Приватбанк" звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 2-4).

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2019 року відкрито провадження у вищезазначеній справі, розгляд справи призначений на 12 лютого 2019 року (а.с. 38).

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 12 лютого 2019 року позовна заява АТ КБ "Приватбанк" була залишена без руху, як така, що подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: при поданні позову позивачем не в повній мірі сплачений судовий збір. Надано позивачу строк для усунення недоліків до 25 лютого 2019 року (а.с. 39).

Ухвалою судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року зазначена позовна заява була залишена без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України. В обґрунтування ухвали суддя посилався на те, що недоліки, зазначені в ухвалі від 12 лютого 2019 року, станом на 26 лютого 2019 року позивачем не усунені (а.с. 40).

Однак з вказаними висновками судді 1 інстанції, колегія суддів не може погодитись з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Між тим, матеріали справи не містять доказів направлення судом та отримання позивачем копії ухвали від 12 лютого 2019 року про залишення позову без руху.

Незважаючи на це, 22 лютого 2019 року на виконання вказаної ухвали, АТ КБ "ПриватБанк" направлено поштою заяву у відповідь на ухвалу про залишення позовної заяви без руху (а.с.41), про що свідчить дата відправлення на конверті (а.с. 43).

Колегія суддів вважає, що суддя першої інстанції дійшов передчасного висновку про залишення позовної заяви АТ КБ "ПриватБанк" без розгляду, оскільки позивач в межах наданого строку направив до суду відповідну заяву на виконання ухвали суду.

Також, колегія суддів враховує необхідність забезпечення права позивача на доступ до правосуддя, встановлене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно частини 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і далі кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Елементом права на справедливий судовий розгляд є право на доступ до суду.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Bellet v. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 259, 367,368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.

Ухвалу судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 26 лютого 2019 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: