ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2822/19 Справа № 208/2359/17 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Куценко Т.Р.,

суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

за участю секретаря Синенка Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 ,

на заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року у справі за позовом Акціонерного товариства ОТП Банк до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року АТ ОТП Банк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить зобов`язати відповідача провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за договором укладеним в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором /а.с.1-3/.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06 червня 2008 року між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого цільове призначення використання кредитних коштів, зокрема, на придбання нерухомого майна. Також 06 червня 2008 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки № РМ-SME300/201/2008, за умовами якого предметом іпотеки є комплекс будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 715,9 кв.м. Відповідно до п. 4.5 Договору іпотеки в термін 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації Договору купівлі-продажу Предмета іпотеки чи в інший строк, передбачений умовами Кредитного договору, Іпотекодавець зобов`язується здійснити державну реєстрацію свого права власності на предмет іпотеки, в порядку передбаченому чинним законодавством України. Відповідач на сьогоднішній день не вчинив дії щодо обов`язкової реєстрації прав власності на набуте ним у власність на підставі договору купівлі-продажу майно, що є предметом іпотеки, та ухиляється від вчинення таких дій з метою невиконання своїх обов`язків по кредитним зобов`язанням. Зазначена бездіяльність відповідача унеможливлює реалізацію прав позивача (іпотекодержателя) на звернення стягнення на предмет іпотеки з метою погашення заборгованості по кредитному договору, тому ПАТ «ОТП Банк» вимушено звернутися з вказаним позовом до суду.

Заочним рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року задоволено заявлені позовні вимоги. Зобов`язано ОСОБА_1 провести державну реєстрацію права власності на комплекс будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 715,9 кв.м., які належать йому на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 06 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А. за реєстровим номером 2163. Також вирішено питання щодо розподілу судових витрат /а.с.91-92/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволені позовних вимог банку посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, оскільки законодавством не передбачено спосіб захисту права, як зобов`язання особи вчинити дії щодо реєстрації нерухомого майна /а.с.163-164/

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 червня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», як кредитодавцем, правонаступником всіх прав та обов`язків якого виступає АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , як позичальником, укладено кредитний договір № СМ-8МЕ300/201/2008 /а.с. 7 17/.

Відповідно до п. 2 та п. 3 кредитного договору розмір та валюта кредиту складають - 450 000 швейцарських франків, цільове використання кредиту - на придбання нерухомого майна та на споживчі цілі, дата остаточного повернення кредиту 05 червня 2023 року, за користування кредитом встановлена плаваюча процентна ставка в розмірі фіксований відсоток 6,00 % + ЕГОК (процента ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній валюті кредиту, що розміщені в банку на строк 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору).

Відповідно до умов укладеного Кредитного договору Позивач виконав своє зобов`язання та надав Відповідачу кредит в розмірі 450 000 швейцарських франків.

06 червня 2008 року, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки № РМ-SME300/201/2008, посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А. /а.с. 18 24/.

Відповідно до п. 3.1, 3.2. договору іпотеки, предметом іпотеки є комплекс будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 715,9 кв.м.

Згідно п. 4.5 договору іпотеки в термін 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації договору купівлі-продажу предмета іпотеки чи в інший строк, передбачений умовами кредитного договору, іпотекодавець зобов`язується здійснити державну реєстрацію свого права власності на предмет іпотеки, в порядку передбаченому чинним законодавством України.

06 червня 2008 року між ОСОБА_1 , як покупцем, та ТОВ «Айсберг», як продавцем, укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: комплексу будівель, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 715,9 кв.м. (а. с. 5-6). Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Киряк С.А. за реєстровим номером 2163 та зареєстрований в Державному реєстрі правочинів 06 червня 2008 року.

На час розгляду справи відповідач не зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Звертаючись з даними позовними вимогами банк посилався на те, що відповідно до законодавства державна реєстрація прав на нерухоме майно є обов`язковою, також дана реєстрація передбачена умовами договору, враховуючи невиконання вказаних вимог з боку відповідача банк просить зобов`язати останнього здійснити державну реєстрацію відповідно до умов договору іпотеки та вимоги закону.

Ухвалюючи рішення по справі районний суд визнав позовні вимоги обґрунтованими та прийшов до висновку про їх задоволення.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна, з наступних підстав.

За вимогами ст.ст. 626, 627 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нормами ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов`язання визначені ст.611 ЦК України, за якою у разі його порушення настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Між тим, ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Дослідивши обставини по справі колегія судів приходить до висновку, що збоку відповідача неналежним чином було виконані умови іпотечного договору, зокрема, п.4.5 щодо державної реєстрації права власності на предмет іпотеки, що є підставою для притягнення останнього до відповідальності передбачену умовами договору або законом.

Проте, законодавством не передбачено способу захисту порушеного права шляхом зобов`язання власника майна здійснити державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст..15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, встановлений законом. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ч.2 цієї статті. Крім того, частиною 2 ст.16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного прав, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

За таких обставин заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки такий спосіб є незакріплений законом матеріально-правового заходу примусового характеру, який би міг бути ефективним інструментом захисту поновлення порушених прав заявника.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням вищевикладеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог АТ ОТП Банк.

Відповідно ст.141 ЦПК України з АТ ОТП Банк підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 400 грн., сплачений за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2017 року скасувати.

В задоволені позовних вимог Акціонерного товариства ОТП Банк відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства ОТП Банк на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2 400 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Т.Р. Куценко

Судді: Е.Л. Демченко

М.О. Макаров