Справа № 523/717/19
Провадження №2/523/1324/19
"23" травня 2019 р. м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Аліна С.С.
при секретарі - Вовкович І.О.,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,-
До суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в якому просила збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800 грн. на ј частину зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законодавством для дитини відповідного віку, починаючи із дня подачі позову до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року та стягнути з відповідача додаткові витрати пов`язані з курсами англійської мови у розмірі 250 гривень щомісячно.
Обґрунтовує свої вимоги тим, що згідно рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 серпня 2012 року між мною та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, який було зареєстровано Першим Суворовським відділом РАЦС ОМУЮ, актовий запис №951. Також на мою користь було стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, у розмірі 800 (вісімсот) гривень, щомісячно, починаючи із 07.06.2012 року, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Як зазначає позивачка на теперішній час, сума яка була визначена суду є не лише недостатньою, а й такою що є меншою ніж мінімальна сума аліментів, визначена законом.
Крім того, дитина відвідує курси англійської мови, які потребують додаткових витрат. У зв`язку з тим, що, відповідач має стабільний дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання свого сина позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Від представника відповідача надійшов відзив в якому зазначив, що позовними вимогами не згодні, вважаємо, що позовні вимоги повинні бути задоволені судом частково, виходячи з наступного.
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.08.2012 р. шлюб, який було зареєстровано Першим Суворовським відділом РАЦС ОМУЮ, актовий запис №951, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Вищевказаним рішенням також було присуджено аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - у розмірі 800 ( вісімсот) гривень щомісячно,

15.10.2016 р. Суворовським районним у місті Одесі відділом державної РАЦС ГТУЮ в деській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 1352.

На даний момент ОСОБА_2 проживає разом з дружиною власною сім`єю, свої кошти відповідач витрачає на створення комфортних умов проживання та існування для себе та своїх рідних.

Звертаємо увагу на те, що Відповідач повністю забезпечує сина, окрім призначених аліментів ОСОБА_2 повністю взяв на себе матеріальне забезпечення сина, курси англійської мови, які зазначає позивач у вигляді додаткових витрат також сплачує відповідач.

Черговим підтвердження того, що Відповідач приймає участь у додаткових витратах на сина, свідчить розписка ОСОБА_1 від 28.03.2018 р., про те, що остання отримала суму у розмірі - 3 200 грн., на операцію малолітнього ОСОБА_3

Також 10.08.2013 р. ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 2 028 грн, кошти були переведені на купівлю сину окулярів, які йому прописав лікар, даний факт підтверджується чеком № 0386.

Також відповідно до розрахунків сплачених аліментів в період з моменту відкриття виконавчого провадження по сьогоднішній момент, ОСОБА_2 сумлінно сплачує аліменти кожен місяць та не має жодної заборгованості, більш того останній починаючи з 29.08.2018 р. сплачує не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відтак за вересень 2018 р. ним було сплачено - 1100 грн, жовтень 2018 р. - 985 грн, листопад 2018 р. - 985 грн, грудень 2018 р. - 1015 грн, січень 2019 р. - 1015 грн, лютий 2019 р. - 1170 грн.

З самого народження сина, Відповідач постійно піклується про нього, власними силами доглядає та виховує сина, а також виконує всі інші обов`язки, покладені на нього законом та необхідні для належного утримання дитини. Відповідач у повному обсязі створює всі необхідні умови для нормального розвитку ОСОБА_3 , задовольняє гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

ОСОБА_2 бачить сина декілька разів на тиждень, часто з ним гуляє та цікавиться успіхами останнього у школі. Малолітній ОСОБА_3 часто виражає своє бажання повністю жити у батька.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Від представника позивача надійшла заява в якій уточнила позовні вимоги, а саме просила збільшити розмір аліментів з 800 грн. до 1200 грн.

Від представника відповідача надійшла заява в якій позовні вимоги визнав частково, а саме визнав вимогу про збільшення розміру аліментів до 1200 грн., однак заперечував проти стягнення додаткових витрат.

Суд ухвалює заочне рішення за відсутності учасників справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.08.2012 р. шлюб, який було зареєстровано Першим Суворовським відділом РАЦС ОМУЮ, актовий запис №951, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.10-11).

За час перебування сторін у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9).

Вищевказаним рішенням також було присуджено аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - у розмірі 800 ( вісімсот) гривень щомісячно (а.с.10-11).

15.10.2016 р. Суворовським районним у місті Одесі відділом державної РАЦС ГТУЮ в деській області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , актовий запис № 1352 (а.с.37).

Відповідач приймає участь у додаткових витратах на сина, про що свідчить розписка ОСОБА_1 від 28.03.2018 р., про те, що остання отримала суму у розмірі - 3 200 грн., на операцію малолітнього ОСОБА_3 (а.с.38).

Також, 10.08.2013 р. ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі - 2 028 грн, кошти були переведені на купівлю сину окулярів, які йому прописав лікар, даний факт підтверджується чеком № 0386 (а.с.39).

Також відповідно до розрахунків сплачених аліментів в період з моменту відкриття виконавчого провадження по сьогоднішній момент, ОСОБА_2 сумлінно сплачує аліменти кожен місяць та не має жодної заборгованості, більш того останній починаючи з 29.08.2018 р. сплачує не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, відтак за вересень 2018 р. ним було сплачено - 1100 грн, жовтень 2018 р. - 985 грн, листопад 2018 р. - 985 грн, грудень 2018 р. - 1015 грн, січень 2019 р. - 1015 грн, лютий 2019 р. - 1170 грн. (а.с.40,41,42,43,44,45).

На сьогоднішній день, відповідач офіційно працевлаштований, що підтверджується відповіддю № від 23.11.2018 року з Пенсійного фонду України. Відповідно до відповіді ОСОБА_2 працює в ПАТ «Одеський кабельний завод «Одескабель», що підтверджується відповіддю АСВП № 36033385 (а.с.13).

Відповідно до положень принципу №7 абз. 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 141 СК мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов`язку щодо дитини.

Так, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, що закріплено відповідно у ст. 150 СК України.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зміна розміру аліментів регламентується ст. 192 СК України, відповідно до вимог якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У зв`язку з прийняттям 03.07.2018 року Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», внесені зміни в частину 2 ст. 182 СК України, зокрема, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів пройшло 3 роки, витрати позивача на утримання дитини в рази збільшились по зрівнянню з 2016 роком, змінився визначений положеннями Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів. Відтак попередньо визначений судом розмір аліментів на утримання дитини цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених з відповідача аліментів підлягає збільшенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 року по 30.06.2019р. у розмірі 2027 грн.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3"Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Зі змісту наведених законодавчих приписів слід дійти висновку, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження,стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З врахуванням встановлених обставин, які сторонами визнанні, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до рівності прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.

Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 800 гривень на дитину та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно.

Стосовно вимоги щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину суд зазначає наступне.

Так, статтею 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Вказана стаття знаходиться в главі 15 Сімейного кодексу України.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина регулюється главою 16 Сімейного кодексу України.

ОСОБА_5 відвідує курси англійської мови, що підтверджується договором від 03.09.2018р. Вартість занять становить: 420 грн. вересень, 500 грн. грудень (а.с.14-15).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимога позивачки про стягнення з відповідача додаткових витрат у розмір 250 грн. щомісячно підлягає задоволенню. Суд критично ставиться до пояснень відповідача стосовно додаткових витрат, а саме в своєму відзиві на позовну заяву зазначив, що «відповідач повністю забезпечує сина, окрім призначених аліментів ОСОБА_2 повністю взяв на себе матеріальне забезпечення сина, курси англійської мови..», однак, належних доказів до суду не надав.

Згідно частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та задовольняє їх повністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 79, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 180-182, 185, 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісяця, починаючи з 07.06.2012 року до досягнення дитиною, повнолітнього віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07.08.2012 року.

Визначити розмір аліментів у розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 )на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додаткові витрати у розмі 250 грн. щомісячно.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )на користь держави у розмірі 1536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 30 днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 23.05.2019 року.

Суддя Аліна С.С.