Провадження № 2/712/679/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.
при секретарі МОГИЛА І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів,

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, посилаючись на те, що 24 вересня 2011 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2. За час перебування у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3, 01.02.2012 року, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з нею.
На підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 жовтня 2014 року було видано виконавчий лист № 2/712/2416/14 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частини всих видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Невиконання відповідачем судового рішення стало причиною виникнення заборгованості, яка станом на 01.11.2018 року становить 46 134,01 грн.
Згідно уточненого розрахунку позивача сума пені за період з 01.06.2018 року по 31.10.2018 року, станом на 01.11.2018р., становить 64 717,43 грн. Враховуючи вимоги ст. 196 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача неустойку (пеню) в розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментах, яка становить 46 134,01 грн.
Позивач до судового засідання не зявилася, проте її представник ОСОБА_4 скерував до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомляв. Відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходив.
Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 24 вересня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Товмацькою сільською радою Шполянського району Черкаської області, актовий запис № 8.
Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина ОСОБА_3, 01.02.2012 року, який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.10.2014 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частини доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання сина ОСОБА_3, 01.02.2012 року до досягнення дитиною повноліття.

На виконання рішення суду 18.12.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист № 2/712/2416/14, який перебуває на виконанні у Соснівському відділі державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції (ВП № 51558839).

Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обовязку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини 1 статті 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25 квітня 2018 року по справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), яка відповідно до ч. 4 ст.263 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При дослідженні письмових доказів, суд вважає обґрунтованим наданий позивачем уточнений розрахунок пені за виконавчим листом № 2/712/2416/14 від 18.12.2014 року, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, який розрахований за період з 01 червня 2018 року по 31 жовтня 2018 року, згідно з формулою обрахування пені, визначеній у постанові Верховного суду від 25.04.2018 по справі № 572/1762/15-ц, а саме:

з 01.06.2018 30.06.2018 року - 38507,51 грн х 1 % х 30 = 11552,10 грн.

з 01.07.2018 31.07.2018 року - 40385,76 грн х 1 % х 31 = 12519,35 грн.

з 01.08.2018 31.08.2018 року - 42264,01грн х 1 % х 31 = 13101,84 грн.

з 01.09.2018 30.09.2018 року - 44142,26 грн х 1 % х 30 = 13242,60 грн.

з 01.10.2018 31.10.2018 року - 46134,01 грн х 1 % х 31 = 14301,54 грн.

Загальна сума неустойки становить 64 717,43 грн.

Суд враховує уточнену заяву представника позивача ОСОБА_4, який просив стягувати з відповідача пеню в розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментах, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 196 СК України, згідно з якою у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

За таких обставин, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, яка становить 46 134,01 грн., що не перевищує 100 відсотків заборгованості по аліментах.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу суд приходить до висновку про відмову в задоволенні даної вимоги з огляду на наступне.

Згідно ч.2 ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрат и на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Так, до матеріалів позовної заяви, позивачем долучено договір про надання юридичних послуг від 30.10.2018 року, який укладений між нею (Замовник) та ОСОБА_4 (Виконавець). Між тим, доказів того, що ОСОБА_4 являється адвокатом суду не надано.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивача пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 червня 2018 року по 31 жовтня 2018 року в сумі 46 134,01 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ст.141 ЦПК України,суд враховує звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір», у звязку з чим судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 610, 612 Цивільного кодексу України, ст.ст. 180, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст. ст. 141, 258-259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: м. Черкаси, вул. Кавказька, 109) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1 (адреса реєстрації: м. Черкаси, вул. Кавказька, 109, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_4) пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 червня 2018 року по 31 жовтня 2018 року в сумі 46 134,01 грн. ( сорок шість тисяч гривень сто тридцять чотири гривні 01 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: м. Черкаси, вул. Кавказька, 109) до Спеціального фонду Державного бюджету судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду може також бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу ( п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повне судове рішення складено 28 лютого 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, іпн НОМЕР_1 (адреса реєстрації: м. Черкаси, вул. Кавказька, 109, адреса проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5).

Відповідач: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: м. Черкаси, вул. Кавказька, 109).