РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/17462/18

Провадження № 2/643/1833/19

08.05.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, в якому просить виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач постійно застосовує до неї фізичне та психологічне насильство, що унеможливлює спільне проживання. За таких обставин, просить позов задовольнити.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_1 на праві власності.

Частиною 1 ст.156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються житловим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього кодексу, а саме - подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм, правом користування житлом, яке перебуває у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з тим, згідно з положеннями ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушення права та з яких підстав.

Як встановлено судом, відповідач по справі - ОСОБА_2 є колишнім чоловіком позивача, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу.

Виходячи з викладеного, правові підстави проживання відповідача в спірній квартирі припинені.

Судом також встановлено, що мало місце звернення ОСОБА_1 до відділу поліції з приводу вчинення ОСОБА_2 неправомірних дій відносно неї.

Постановою Московського районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2018 року відповідача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП - за неправомірні дії, вчиненні відносно позивача.

Актами сусідів підтверджено, що ОСОБА_2 систематично порушує правила співжиття, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, влаштовує сварки с колишньою дружиною, застосовує до неї фізичне насильство.

Отже, всіма зібраними доказами доведено, що відповідач, колишній чоловік власника помешкання, систематично порушує правила співжиття, порушує спокій позивача, вчиняє насильницькі дії, заходи попередження не дають позитивних результатів.

Виходячи з положень ст. 391 ЦК України ОСОБА_1 , як власник спірної квартири, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, і ОСОБА_2 , вчиняючи насильницькі дії по відношенню до неї, підлягає виселенню без надання іншого житла. На думку суду, дійсно між колишнім подружжям існують неприязні стосунки, які, здебільшого, викликані через поведінку ОСОБА_2 , його перебуванням у стані алкогольного сп`яніння, влаштування скандалів.

За таких обставин, суд виселяє відповідача з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89,141,264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: Н.В.Єрмак