Номер провадження: 22-ц/813/2730/19
Номер справи місцевого суду: 509/3960/14-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів: Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

з участю секретаря Ткачука В.О.

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

правонаступники ОСОБА_3 - неповнолітній ОСОБА_4 , в особі його законного представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_7 , представника ОСОБА_3 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року у складі судді Бичковського Є.Л.

в с т а н о в и в:

У червні 2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що 01 вересня 2008 року між ПАТ АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступник АТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір на умовах повернення кредитних коштів в розмірі 43000,00 доларів США до 01 вересня 2023 року та сплати відсотків за його користування.

В забезпечення цього кредитного договору був укладений договір поруки з ОСОБА_2

У 2011 році АТ «УкрСиббанк» передав (відступив) на підставі договору купівлі-продажу АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами до боржників.

В зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, ПАТ «Дельта Банк» звернулося з позовом до боржника ОСОБА_3 , поручителя ОСОБА_2 про солідарне стягнення кредитної заборгованості у розмірі 440240 грн. 30 коп.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволений. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» 440240 грн. 30 коп., вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_7 , представник ОСОБА_3 28.11.2014 року звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, оскільки судом неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів, а також, що судом порушені норми процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_7 , представник ОСОБА_3 зазначив, що позивач не скористався своїм правом на звернення на предмет іпотеки, а звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором для нарахування більшої суми процентів за користування кредитними коштами, також позивачем пропущений строк позовної давності, в зв`язку з чим рішення підлягає скасуванню.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, апелянт ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Ухвалами апеляційного суду до участі у справі, в якості правонаступників померлої ОСОБА_3 були залучені неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особі його законного представника ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019року, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Комлева О.С. - головуючий суддя, судді - Журавльов О.Г., Кравець Ю.І.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12 лютого 2019 року цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , представника ОСОБА_3 була прийнята до провадження та призначена до розгляду на 15 травня 2019 року.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 367ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 01 вересня 2008 року між ПАТ АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_3 , яка після укладення шлюбу змінила призвіще на « ОСОБА_3 », був укладений кредитний договір №0, згідно з умовами якого позивач надав кредит в сумі 43000,00 доларів США з розрахунку 13,50% річних, цільове призначення якого було придбання квартири, а відповідач ОСОБА_3 , у свою чергу, зобов`язалася до 01 вересня 2023 року повернути кредит, сплатити відсотки за користування ним та у разі невиконання або неналежного виконання умов договору сплатити штрафні санкції, встановлені договором.

Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, також 01 вересня 2008 року між ПАТ АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк») та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір поруки №226711, згідно з умовами якого ОСОБА_2 , як поручитель взяла на себе зобов`язання відповідати перед позивачем у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобов`язань по кредитному договору та разом з нею нести солідарну відповідальність перед позивачем.

Також з матеріалів справи вбачається, що Банком на адресу відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були направлені повідомлення (вимоги) про порушення зобов`язань за кредитним договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит.

Однак, ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за умовами кредитного договору належним чином не виконала, у зв`язку з чим у неї станом на 14.05.2013 року виникла заборгованість у загальному розмірі 440240 грн. 30 коп., яка складається з: тіло кредиту -333705 грн. 11 коп.,в тому числі прострочена заборгованість за тілом кредиту -38925 грн. 59 коп.; заборгованість за відсотками - 106535 грн.19 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 66981 грн.10коп.

Задовольняючи позов ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 свої зобов`язання за кредитним договором не виконала та у неї є кредитна заборгованість перед Банком, а її поручитель ОСОБА_2 має відповідати перед позивачем як солідарний боржник.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кошти - це гроші у національній або іноземній валюті (ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 533 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язань боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разіпорушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості за кредитним договором у солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , оскільки умови кредитного договору, а також договору поруки виконані ними не були.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 , представника ОСОБА_3 про те, що позивач не скористався своїм правом на звернення на предмет іпотеки, а звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором для нарахування більшої суми процентів за користування кредитними коштами, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки договір про надання споживчого кредиту між сторонами укладався на умовах забезпечення кредиту, відповідно до якого Банком була прийнята застава нерухомості власником якого була ОСОБА_3 , а також порукою ОСОБА_2 , договір був підписаний особисто ОСОБА_3 з умовами якого вона булла ознайомлена та погодилася з умовами усіх додатків до вказаного договору, тобто ОСОБА_3 отримала кредит в сумі 43000,00 доларів США з розрахунку 13,50% річних та зобов`язалася повернути кредит, сплачувати відсотки за користування ним та у разі невиконання або неналежного виконання умов договору сплатити штрафні санкції, встановлені договором, що нею зроблено не було.

Доводи про те, що позивачем пропущений строк позовної давності, колегія суддів вважає також безпідставними, оскільки кредитний договір між Банком та ОСОБА_3 був укладений 01 вересня 2008 року на умовах повернення кредитних коштів до 01 вересня 2023 року, а ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом 03.06.2013 року, тобто позивачем строк позовної давності звернення до суду з позовними вимогами не пропущений.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги на момент винесення судових рішень, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі доводи були розглянути судом першої інстанції при розгляді справи, та їм була надана відповідна правові оцінка, а тому суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , представника ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 листопада 2014 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 16 травня 2019 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець