Провадження № 2/761/1300/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Вольда М.А.

представника позивача: Кухаренко В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в заочному порядку в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_2 , треті особи: Уманський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Публічне акціонерне товариство «Дельта-банк» про зняття арешту з майна та припинення розшуку транспортного засобу, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (далі - позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа: Уманський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - третя особа-1), про зняття арешту з майна та припинення розшуку транспортного засобу.

У подальшому, протокольною ухвалою суду від 21.08.2018 року судом було залучено до участі в справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Дельта-банк» (далі - третя особа-2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.09.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №014/4708/73/93365, відповідно до якого банк надав позичальнику для купівлі автомобіля, а позичальник зобов`язався повернути банку кредитні кошти в сумі 13 830,00 доларів США та сплатити проценти в порядку і на умовах, зазначених у даному Договорі. 21.09.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено договір застави в забезпечення своєчасного виконання кредиту, відсотків за користування ним, а також неустойки, предметом якого став автомобіль марки WANFENG, модель SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, що належить на праві власності позичальнику ОСОБА_2

24 липня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» укладено Договір відступлення права вимоги №114/43, відповідно до якого право грошової вимоги вищевказаним за кредитним договором перейшло до останнього. Також, 24 липня 2017 року між ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ ІНДУСТРІАЛЬНИЙ БАНК» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/43-УФК, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором перейшло до позивача. У свою чергу позивач набув статусу заставодержателя відносно предмета застави.

Станом на дату укладення Договору про відступлення права вимоги № 114/43-УФК сума заборгованості відповідача перед новим кредитором за кредитним договором становить 17654,76 доларів США.

Заставний автомобіль було оголошено в розшук та накладено арешт постановами Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області, в подальшому автомобіль затримано та направлено на стоянку КП «Добродій», а потім - на підставі постанови про передачу майна на зберігання іншому зберігачу автомобіль передано ТОВ «Українська факторингова компанія».

В свою чергу Уманським MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області винесено постанови про арешт та розшук автомобіля в межах виконавчого провадження № 54955691 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , на користь ПАТ «Дельта Банк», про що стало відомо позивачу під час отримання постанови про заміну зберігача.

Проте, під час вжиття заходів щодо зняття з обліку вказаного автотранспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС м. Києва, позивачу було повідомлено, що такі дії вчинити не можливо, оскільки станом на теперішній час на предмет застави накладений арешт згідно постанови Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області під час здійснення виконавчого провадження № 54955691, також відповідний автомобіль оголошено у розшук згідно двох постанов Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

Отже, заставний автомобіль перебуває у заставодержателя, якому його передано на відповідальне зберігання, а тому, відсутні підстави для подальшого розшуку автомобіля, також заставодержатель має намір задовольнити свої вимоги за рахунок предмету застави, проте арешт автомобіля перешкоджає у вчиненні таких дій, чим порушує законні права заставодержателя.

Тому, позивач просив суд 1) зняти всі арешти з автомобіля марки WANFENG, модель SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_2 , які накладені постановами Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області, 2) припинити розшук автомобіля марки WANFENG, модель SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_2 , який оголошено постановами Уманського MB ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у даній справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи, рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які повернулися до суду без вручення відповідачу з відміткою працівника поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується довідками Укрпошти, форма 20.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 - учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду.

Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 02.05.2018 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Крім того, витребувано у Регіонального сервісного центру МВС м. Києва (м. Київ, вул. Арсенальна, 9/11) інформацію про наявність всіх існуючих записів про розшук автомобіля марки WANFENG модель SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ); в Уманського ДВС ГТУЮ у Черкаській області (м. Умань, пров. Тихий 3а) інформацію про наявність всіх існуючих записів про розшук та/або арешт автомобіля марки WANFENG модель SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

14.06.2018 року до суду надійшла витребувана інформація з Регіонального сервісного центру МВС м. Києва.

Протокольною ухвалою суду від 21.08.2018 року судом було залучено до участі в справі в якості третьої особи Публічне акціонерне товариство «Дельта-банк».

31.01.2019 року до суду надійшли витребувані документи з Уманського ДВС ГТУЮ у Черкаській області.

Протокольною ухвалою суду від 29.05.2019 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 13.09.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір №014/4708/73/93365, відповідно до умов якого банк надав позичальнику для купівлі автомобіля, а позичальник зобов`язався повернути банку кредитні кошти в сумі 13 830,00 доларів США та сплатити проценти в порядку і на умовах, зазначених у даному договорі (а.с. 6).

В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014/4708/73/93365 від 13.09.2006 року, 21.09.2006 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_2 укладено Договір застави, предметом якого став автомобіль марки WANFENG SHK6520, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 7).

24 липня 2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» укладено Договір відступлення права вимоги №114/43, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості) (а.с. 8-10).

Із реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №114/43, вбачається, що до ПАТ «Комерційний Індустріальний Банк» перейшло право вимоги за Кредитним договором №014/4708/73/93365 від 13.09.2006 року (а.с. 11-13).

Також, 24 липня 2017 року між ПАТ «Індустріальний Банк» та ТОВ «Українська факторингова компанія» укладено Договір про відступлення права вимоги № 114/43-УФК, відповідно до якого первісний кредитор відступив новому кредитору за плату, а новий кредитор прийняв належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (портфель заборгованості) (а.с. 14-16).

Із реєстру боржників № 114/43-УФК від 25.07.2017 року до Договору відступлення права вимоги №114/43 від 24.07.2019 року, вбачається, що до ТОВ «Українська факторингова компанія» перейшло право вимоги за Кредитним договором №014/4708/73/93365 від 13.09.2006 року (а.с. 11-13).

Так, із Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 11.04.2018 №55372808 вбачається, що 21.04.2015 року за №15314534 зареєстровано приватне обтяження - застава рухомого майна, а саме, автомобіля WANFENG SHK6520, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 та накладено заборону на його відчуження (а.с. 20-21). Так, на даний час обтяжувачем вказано ТОВ «Українська факторингова компанія».

Постановою головного державного виконавця Уманського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Семченкової Н.С. про передачу майна на зберігання іншому зберігачу від 23.03.2018 ВП №59955691, транспортний засіб WANFENG SHK6520, державний номерний знак НОМЕР_2 , передано від зберігача заступника директора КП «Добробут» Заверухи В.О. директору ТОВ «Українська факторингова компанія» Пономарьовій І.В. (а.с. 22).

Актом головного державного виконавця Корецького РВ ДВС ГТУЮ у Рівненській обл. Кащука В.В. від 10.04.2018 року, автомобіль WANFENG SHK6520 передано директору ТОВ «Українська факторингова компанія» Пономарьовій І.В. (а.с. 23).

Отже, на даний час ТОВ «Українська факторингова компанія» належать права кредитора щодо грошової вимоги за Кредитним договором №014/4708/73/93365 від 13.09.2006 року до ОСОБА_2 та права заставодержателя відносно предмета застави за Договором застави від 21.09.2006 року, оскільки, в силу ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Крім того, саме у ТОВ «Українська факторингова компанія» перебуває на зберіганні транспортний засіб WANFENG SHK6520, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Проте, із Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22.01.2019 №58156652 вбачається наявність публічного обтяження - арешту всього рухомого майна та заборона його відчужувати, що належить ОСОБА_2 , що внесено на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у межах виконавчого провадження №43492686 (а.с. 69).

10.03.2015 року постановою старшого державного виконавця Уманського МВ ДВС Уманського МЮУ Ульченко С.О. ВП № 46537522оголошено розшук автомобіля WANFENG SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с. 68).

За інформацією Регіонального сервісного центру МВС м. Києва, щодо наявності записів про обтяження на автомобіль WANFENG SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , вбачається, що в межах виконавчого провадження ВП №54955691 на транспортний засіб накладено арешт та заборону на відчуження, в межах виконавчих проваджень №36151186 та № 46537522 - оголошено розшук автомобіля (а.с. 40-41).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі: рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно.

Згідно із ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Застава є способом забезпечення зобов`язань. У силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу», ст. 572 ЦК України).

Згідно ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в певному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу», заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

За змістом ч. 1 ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.

Так, п. 5.1 - 5.3 Договору застави від 21.09.2006 року визначено, що право звернення стягнення на заставне майно у заставодержателя виникає у разі несплати в момент настання терміну повернення суми кредиту або достроково, у разі несплати відсотків за користування кредитом. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду, а також (або) шляхом передачі заставодержателю для реалізації, або у власність; шляхом продажу (відчуження) предметів застави покупцеві на якого вкаже заставодержатель. Спосіб (вид) звернення стягнення визначається заставодержателем, з урахуванням того, що можуть застосовуватися як один з них так і різні. Заставодавець до реалізації предмету застави, має право припинити звернення стягнення на нього виконанням забезпеченого заставою зобов`язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Як свідчать матеріали справи станом на день звернення до суду з даним позовом, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, передбачені умовами Кредитного договору №014/4708/73/93365 від 13.09.2006 року, та має заборгованість станом на 24.07.2017 року (на момент переходу права вимоги до позивача) у сумі 17 654,76 доларів США.

Таким чином, існування арешту, накладеного на автомобіль унеможливлює реалізацію позивачем свого права заставодержателя стосовно предмету застави.

Окрім того, Листом ВСУ від 01.02.2015 - Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна визначено, щоу силу положень ст. 54 Закону № 606-ХІV звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно із ч. 4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч. 3 ст. 54 цього самого закону).

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» в частині зняття арешту з транспортного засобу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки існування арешту на автомобіль порушує право позивача на задоволеннясвоїх вимог за рахунок предмета застави.

Згідно положень ч. 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Отже, враховуючи ту обставину, що на даний час автомобіль WANFENG SHK6520 знаходиться на зберіганні у ТОВ «Українська факторингова компанія», необхідність у його розшуку відпала, суд вважає за необхідне його припинити, а позовні вимоги у цій частині задовольнити.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, у даному випадку існування арешту на автомобіль порушує право позивача на задоволеннясвоїх вимог за рахунок предмета обтяження, а потреба у розшуку транспортного засобу на даний час відпала, так як останній перебуває на зберіганні у позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, задоволення позову не порушить права відповідача, оскільки, як визначено умовами Договору застави від 21.09.2006 року, заставодавець до реалізації предмету застави, має право припинити звернення стягнення на нього виконанням забезпеченого заставою зобов`язання.

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 514, 572, 589, 590 ЦК України, ст.ст. ст.ст. 2-5,12-13, 19, 76-92, 95, 141, 187, 211, 223, 258-259, 264-265, 268, 272-273, 280, 352, 354-355, п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, Законом України «Про заставу», Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»,суд, -

в и р і ш и в :

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» до ОСОБА_2 , треті особи: Уманський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, Публічне акціонерне товариство «Дельта-банк» про зняття арешту з майна та припинення розшуку транспортного засобу, - задовольнити повністю.

Скасувати арешт, накладений на транспортний засіб марки «WANFENG», моделі SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску (на праві власності зареєстрований на ОСОБА_2 ), згідно постанови про арешт Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у виконавчому провадженні №54955691.

Припинити розшук транспортного засобу марки «WANFENG», моделі SHK6520, номер кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2006 року випуску (на праві власності зареєстрований на ОСОБА_2 ), який було оголошено згідно постанов про розшук та затримання вказаного транспортного засобу Уманського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у виконавчих провадженнях №35151186 та №46537522.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» з ОСОБА_2 кошти судового збору в сумі - 1762 грн. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», , адреса знаходження в м.Києві по вул..Дегтярівська, 33а, поверх 2.

Відповідач : ОСОБА_2 , ідентифікаційни номер НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 .

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов

Повний текст рішення виготовлено 04.06.2019 року