Справа № 629/4523/18
Номер провадження 2/629/121/19
23.05.2019 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі головуючого судді Ткаченка О.А., за участю секретаря Авраменко О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача та третьої особи в якому просить зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні позивача з донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі позивача у спілкуванні з дитиною - систематичні побачення доньки з батьком без присутності матері в такі дні щотижня: в свій вільний час, вихідні дні, дні відпустки, святкові дні та будь-які інші дні за можливості згідно графіку моєї роботи, з можливістю перебувати за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ; кожного дня після закінчення дошкільних (шкільних) занять до 20-00 год.; кожної суботи або неділі згідно робочого графіку, з 10-00 год до 19-00 год.; на кожних зимових, весняних, літніх та осінніх канікулах без участі матері за місцем його проживання; зобов`язати відповідача не перешкоджати йому спілкування з дитиною у присутності його батьків, а також по телефону, по відеозв`язку, а доки вона самостійно не може цього робити - допомагати їй у цьому, а також стягнути з відповідача судовий збір, посилаючись на те, що з червня 2015 року по жовтень 2017 року він з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07.11.2017 року, було розірвано. Від даного шлюбу вони маємо малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час шлюбу вони приживали сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , де була зареєстрована їх дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою по склад зареєстрованих у житловому приміщенні №9544 від 27.12.2017 року. 17.09.2017 року, відповідачка забрала дитину з місця їх постійного проживання і поїхала з нею до місця проживання своєї матері, за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно рішень Лозівського міськрайонного суду Харківської області на користь відповідача сплачує аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, а також сплачуються аліменти у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання відповідачки починаючи з 24.11.2017 року і до досягнення малолітньою ОСОБА_3 . трирічного віку. Разом з тим, ОСОБА_2 витрачає аліменти не на утримання дитини, а купує для себе меблі та інше у квартиру. Після від`їзду до місця проживання своєї матері, відповідачка з дитиною переїхала за іншою адресою: АДРЕСА_3 , де і проживає по теперішній час. Відповідачка забороняє дитині бачитися з ним, у зв`язку з чим він звернувся із заявою до Лозівського відділу поліції 21.11.2017 року, так як приїхав до доньки поспілкуватися, відповідачка насильно забрала дитину, вчинила сварку, не надавши такої можливості. Крім цього, він звернувся до служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області з заявою про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною та 20.12.2017 року винесено Розпорядження про встановлення часу спілкування з донькою у присутності матері, а саме: щомісяця 1 та 3 тиждень в суботу або неділю з 10-00 до 13-00 год. на території міста Лозова, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини; рекомендовано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зустрічатись для здійснення побачень дитини з батьком біля 2 під`їзду будинку, за адресою: АДРЕСА_3, чітко дотримуватись визначених термінів побачень дитини з батьком. Незважаючи на встановлений Органами опіки та піклування порядок спілкування з дітьми у Рішенні від 20.12.2017 року, відповідач по справі - ОСОБА_2 вважає, що для неї він не є офіційним документом і притримуватися вона його не збирається, окрім того в неділю (03.06.2017 року), яка є днем зазначеним у Рішенні (з 10-00 год. ранку та до 13-00 год.), відповідач відмовилася надати можливість позивачу - батьку дитини поспілкуватися з нею, у зв`язку з чим він вимушений був звернутися до правоохоронних органів - викликати поліцію та встановити факт порушення позивачем порядку спілкування батька з дітьми, зазначеного у Рішенні Служби у справах дітей Лозівської міської ради в Харківській області. Неодноразово мало місце порушення з боку відповідача встановленого порядку побачень батька з дитиною, не випускала доньку з квартири за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідала, а коли він зустрічається з дитиною, відповідачка забороняє доньці приймати подарунки, змушує дитину не називати його батьком, а тільки по імені та настроює дитину проти нього. Вказаними діями ОСОБА_2 постійно провокує сварки, під час яких забирає дитину додому, що вкрай негативно впливає на її емоційний стан та спричиняє як їй, так і йому душевних страждань. Приїжджає до доньки у м.Лозову з м.Красноград на своєму автомобілі, і кожного разу коли ОСОБА_2 не дає можливість побачити доньку, він витрачає чималі кошти на проїзд. Навідуючи доньку, окрім виплати аліментів, купує та привозить доньці одяг, іграшки, продукти, солодощі, водить доньку у дитяче кафе, на дитячі атракціони, нічого не шкодує для своєї дитини. У зв`язку з виниклими стосунками між ним та ОСОБА_2 , через постійні провокації, сварки та налаштування дитини вороже по відношенню до рідного батька, вважає, що побачення з донькою мають відбуватись виключно без присутності матері та інших її родичів з метою уникнення конфліктних ситуацій та дотримання в першу чергу інтересів дитини та захист її від емоційних потрясінь. Вважаю за необхідне надати можливість йому, як батьку дитини, бачитись зі своєю донькою не на вулиці біля під`їзду, як зазначено у рішенні служби у справах дітей, а мати можливість забирати доньку додому, у тому числі щоб уберегти її від переохолоджень та відповідно захворювань у холодну пору року. З приводу неналежного виконання ОСОБА_2 рішення Служби у справах дітей Лозівської міської ради в Харківській області від 20.12.2017 року він неодноразово звертався до інспектора Служби у справах дітей Лозівської міської ради в Харківській області та до Лозівського міського голови, проте до теперішнього часу жодних заходів реагування не прийнято, а на особистих прийомах йому пропонують звернутись до суду. Пояснення відповідачки органам поліції щодо неправомірних дій по відношенню до неї, не відповідають дійсності та спростовуються характеристиками сусідів, довідкою-характеристикою Красноградської міської ради. В самому Висновку безпосередньо вказано, що в результаті проведення перевірки ознак кримінального правопорушення не вбачається, а в супровідному листі щодо розгляду заяви, яка надійшла до Лозівського ВП ГУНП України в Харківській області, щодо перешкоджання зустрічей з дитиною зазначено, що відносини, які склалися між заявником та відповідачем носять цивільно-правовий характер та рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільного позову. На теперішній час він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце роботи та постійний дохід. За його заявами щодо обстеження житлово-побутових умов проживання, поданими до служби у справах дітей Красноградської РДА, було здійснено обстеження житлово-побутових умов, а також надані акти обстеження житлово-побутових умов проживання від 22.11.2017 року та згідно його заяви від 05.07.2018 року, згідно висновку яких житлово-побутові умови сприятливі для перебування дитини і відповідають встановленим нормам. Отже, його право, як позивача на спілкування з рідною дитиною та право на участь у її вихованні є порушеним, так як відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з донькою та ухиляється від виконання рішення органів опіки та піклування.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, на які він посилається в своїй позовній заяві, доповнив, що шлюб з відповідачем розірвано, вона не дає можливості йому нормально спілкуватись з дитиною, є рішення органу опіки, відповідно до якого призначені побачення з дитиною 2 рази в місяць по 3 години, однак, під час зустрічей мати дитини стоїть між ними, не дає можливості взяти дитину на руки, поговорити з нею, пригостити чимось, передати подарунок дитині, при цьому говорить дитині, що він їй не тато. Він дуже любить свою дитину, інших дітей в нього немає. На засіданнях в органах опіки змінили рішення, добавили одну годину у спілкування з дитиною, однак, не спитали в нього та колишньої дружини, чи зручний цей час. Раніше побачення були з 10-00 год. до 13-00 год., при новому графіку - з 09-00 год. до 13-00 год. Він проживає у м.Красноград та не має можливості приїжджати до дитини о 09-00 год., крім того, відповідачка пояснювала в органі опіки, що дитина у вихідний день довго спить, але їх просто поставили перед фактом. Він, як батько, хоче спілкуватись з дитиною, забирати її до себе. Коли подавав заяви до органу опіки, він зазначав, що бажає бачитись з дитиною кожні вихідні, в суботу чи неділю. Такі побачення були б в його інтересах та інтересах дитини. Органи опіки встановили час побачень лише 2 рази на місяць, не обґрунтувавши своє рішення. Він хоче систематично бачити свою дитину, а саме кожні вихідні у суботу чи неділю з 10-00 год. до 19-00 год. з перервою на обід та денний сон дитини, без присутності матері, також хоче забирати дитину до себе під час відпустки, вік дитини дозволяє залишатись їй без матері. В органах опіки йому повідомили, що без рішення суду він не може бачитись з дитиною у садку, забирати дитину з садка. Під час однієї зустрічі з дитиною у дворі садку, яка відбулась 25-го числа, відповідачка влаштувала сварку, побачивши, що він спілкується з дитиною, забрала її, а згодом сказала, що у дитини через нього був нервовий зрив, взяла довідку у лікарні, хоча під час спілкування з ним дитина була веселою, посміхалась, що можуть підтвердити свідки, в тому числі вихователь. Дитина засмутилась після сварки з боку відповідачки. Також уточнив, що у позовних вимогах мається на увазі забирати дитину після відвідування дитячого садка чи школи у майбутньому та повертати до 20-00 год., перебуваючи у цей час на території м.Лозова.
У судовому засіданні представник позивача - адвокат Смородський О.Г. підтримав заявлені позовні вимоги позивача, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. При цьому представник позивача пояснив, що законом встановлено рівні права та обов`язки батьків щодо їхньої дитини, в даному випадку має бути забезпечений в першу чергу інтерес дитини на нормальне виховання з боку обох батьків, особисті неприязні відносини між сторонами жодним чином не мають негативно відображатись на дитині. Позивач має бажання приймати участь в розвитку дитини, її вихованні, забезпеченні її соціальних та побутових інтересів та потреб, в зв`язку з чим бажає більше проводити часу з дитиною, ніж це визначив орган опіки. Матеріали справи містять довідки про обстеження умов проживання позивача, які є достатніми для того, щоб там знаходилась маленька дитина. Позивач сплачує на дитину аліменти. Побачення позивача з дитиною біля під`їзду будинку, в якому проживає відповідач, не відповідає також інтересам дитини, оскільки зустрічі на вулиці по 2-3 годині на холоді у зимовий період - це знущання як з батька, так і з дитини. Позивач просить суд встановити побачення без присутності матері, оскільки між колишнім подружжям відсутнє взаєморозуміння, тому під час зустрічей між ними виникають сварки, що негативно впливає на дитину.
У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, з підстав, на які вона посилається в своєму письмовому відзиві на позовну заяву, при цьому пояснила, що не перешкоджала зустрічам та спілкуванню батька з дитиною ще до винесення рішення органом опіки, а також не перешкоджає цьому і в теперішній час, були перевірки, в тому числі правоохоронними органами, які не підтвердили, що з її боку є будь-які порушення. Вважає вимоги позивача злорадством та цинізмом, всі зустрічі перетворюються в з`ясування стосунків між нею та позивачем, а не у спілкування з дитиною, зазначає, що необхідно переглянути відношення до зустрічей в цілому, як з її боку, так і з боку позивача. Кожного разу перед зустрічами з батьком, вона готує до них дитину, пояснює їй, що приїде батько, вони підуть гуляти, дитина готова до цього. Коли позивач приїжджав в садок, реакція дитини була така сама, і коли після дзвінка вихователя вона прийшла до дитсадка, дитина почала плакати, бо вважала, що її заберуть додому. Графік, винесений службою відповідає режиму життя дитини, оскільки з понеділка по п`ятницю вона відвідує садок, також ходить на розвиваючи гуртки, які займають час дитини в будні та вихідні дні. Крім того, відповідач приїжджав і інші дні, ніж встановлені графіком, за їхньої домовленості, ці зустрічі проходили в цілому добре. Якщо відповідач буде приїжджати за дитиною електропоїздом, то вона заперечує проти цього, оскільки дитина маленька, а дорога займає 2 години в одну сторону, також її турбує і те, що є деякі нюанси по догляду за дитиною у такому віці, в тому числі, що стосуються особистої гігієни дитини, тому вона просить залишити той графік побачень, який встановив орган опіки. Доповнила, що між нею та позивачем толерантні відносини, вони не розмовляють по телефону, тому що це призводить до конфлікту, спілкуються через смс-повідомлення, при спільних зустрічах з дитиною вона з позивачем заради доньки створюють картину хорошої сім`ї. Не зважаючи на відносини, які склалися у неї з колишнім чоловіком, вони, як батьки, є партнерами щодо виховання дитини, тому в цілому зустрічі доньки з батьком проходять добре. Відповідно до Рішення органу опіки місцем зустрічі є під`їзд, однак, найчастіше вони зустрічаються безпосередньо у розважальному центрі, оскільки донька просинається о 08-00 -09-00 год., а її нове сімейне життя не впливає на виховання дитини, її цивільний чоловік офіційно не працює, на його утриманні дітей немає.
У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Здєльник С.І. підтримав думку свого довірителя, пояснив, що заперечує проти побачень дитини без присутності матері, враховуючи вік дитини та властивості жіночого організму, зазначив, що Конвенція про права дитини передбачає пріоритетність прав дитини, дитина маленька та більш прив`язана до матері, тому він погоджується з графіком, встановленим органом опіки.
У судовому засіданні представник третьої особи - Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області Пасічна І.В. пояснила, що у грудні 2017 року рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області було встановлено графік спілкування батька з дитиною за заявою позивача. На час встановлення графіку дитині було повних 2 роки, графіком було визначено зустріч батька з дитиною щомісяця перший та третій тиждень в суботу або неділю з 10-00 до 13-00 години на території міста Лозова за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та в її присутності. Батькам рекомендовано зустрічатись для здійснення побачень дитини з батьком біля під`їзду 2 будинку за адресою: АДРЕСА_4 . При вирішенні цього питання на засіданні комісії були присутні мати та батько дитини. Позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей та до виконавчого комітету Лозівської міської ради із заявами з різних питань. Питання стосовно перегляду рішення виконавчого комітету ним піднімалось, є його заяви, відповіді на заяви, позивачу було роз`яснено, що якщо він хоче змінити графік, йому необхідно зібрати відповідні документи та подати заяву. Позивачем були надані лише письмові звернення без необхідного пакету документів. При розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відповідних документів, які стосуються справи, для надання висновку спеціалістам служби необхідно провести бесіду з дитиною, однак ця бесіда не відбулась, оскільки дитина не йшла на контакт, тому було зроблено запит до Управління освіти, молоді та спорту про те, щоб Центр практичної психології та соціальної роботи Управління освіти провели діагностику дитини та визначили, чи хоче вона спілкуватись з батьком та взагалі яке її ставлення до цього і була надана відповідь, даний протокол додано до матеріалів справи разом з висновком, який розглядався також на комісії, на яку були запрошені батько, мати, бабуся та дідусь, так як ще паралельно було звернення батьків позивача про встановлення їх участі у вихованні онуки. У позовних вимогах батька зазначені такі пункти: побачення з дитиною у вільний час, у вихідні дні, дні відпустки, святкові дні та будь-які інші дні за згідно графіку його роботи з можливістю перебувати за місцем його проживання у м.Красноград; кожного дня після закінчення шкільних та дошкільних занять до 20-00 год., кожної суботи або неділі згідно робочого графіку (не вказано чийого) з 10-00 год. до 19-00 год.; на кожних зимових, весняних, літніх, осінніх канікулах, без участі матері, за місцем проживання батька дитини, а також зобов`язати відповідача не перешкоджати цьому. Згідно протоколу обстеження дитини психологом ОСОБА_4 , яке проводилось без присутності батьків, дитина зазначала, що не хоче зустрічатись з батьком, бабусею та дідусем без матері, тобто дитина прив`язана до матері. На засіданні комісії був затверджений висновок з наступним графіком побачень: щомісяця перший та третій тиждень у суботу або неділю з 09-00 год. до 13.00 год. за попередньою домовленістю з матір`ю, в її присутності на території м. Лозова. Члени комісії не можуть передбачити, який буде шкільний графік у дитини, коли вона піде до школи, коли буде вільний час у батька, вважає, що позивачу необхідно уточнити свої позовні вимоги, зазначає, що на даному етапі, враховуючи вік дитини, спілкування батька з дитиною 2 рази на місяць по 3 години є достатнім для реалізації позивачем своїх батьківських прав, зі слів сторін, відносини між батьками дитини неприязні, вони рекомендують проводити зустрічі дитини з батьком в присутності матері, оскільки у висновку практичного психолога вказано, що дитина не бажає зустрічатись з батьком без присутності матері.
Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що працює заступником директора дошкільного підрозділу навчально-виховного комплексу №10, дитину виховує мати, оскільки вони мешкають разом, з деякого часу питанням виховання дитини почав цікавитись батько, він дуже часто дзвонить у дошкільний заклад, по можливості заходить у садок, розпитує про розвиток та виховання дитини. Дитина ОСОБА_6 зарахована у садок у червні 2018 року. З червня 2018 року по теперішній час у групі були один раз батьківські збори та один новорічний святковий ранок, на батьківських зборах присутня мати ОСОБА_7 , новорічне свято відбувалось без батьків, у дитячому садку ОСОБА_8 веде себе, як звичайна дитина - спокійна, дружелюбна, на початку адаптаційного періоду вона плакала у садку, зараз - ні. Їй відомо, що батьки не можуть знайти спільної мови з приводу зустрічей між собою за територією дошкільного закладу. 25.10.2018 року був випадок, коли вона надала дозвіл батьку побачитись з дитиною, під цьому вона виконала всі установи, які їй надала мати дитини - зателефонувавши їй. Через деякий час прийшла мати, однак батьки не знайшли порозумінь між собою, чим спровокували плач у дитини, вона декілька разів попереджала батьків, що сварки у присутності дитини забороняються. До приходу матері дитина не плакала, а після її приходу дитина розплакалась. Зустріч дитини з батьком відбувалась на території дитячого садку. Після цього випадку, вона у телефонному режимі попросила батька не проводити зустрічі з дитиною на території дошкільного закладу, оскільки батьки під час зустрічей не можуть знайти порозуміння, а це шкодить психіці дитини. Під час зустрічі 25.10.2018 року мати дитини запитувала у неї, чи має вона право пускати тата на територію дошкільного закладу, чи питала вона у нього довідку про його здоров`я, а коли побачила, що батьки дитини не чують її, вона забрала дитину і відвела в групу. Під час перебування батька у дитячому закладі порушень режиму не було, після зустрічі дитини з батьком поведінка дівчинки не змінилась, вона гралась, спала спокійно, будь-яких психічних порушень вона в неї не побачила. Під час зустрічі з батьком дитина на нього відреагувала позитивно, засміялась, підбігла до нього, спілкувались вони вдвох спокійно. Він привіз їй подарунки, батько дав дитині одну цукерку, розмовляли вони на нейтральні теми, дитина відповідала на запитання батька. Дитина в першу чергу побачила тата і зраділа йому, а вже потім побачила його подарунки. Під час зустрічі батьків, батько дитини більше мовчав, загалом висловлювала свої думки мати дитини, вона була більш емоційною, на її думку, відповідачку обурило те, що батько приїхав у дитячий заклад без попередження. У неї було рішення щодо побачень дитини з батьком, в якому прописано тільки дві сторони, вона, як третя сторона, у рішенні не прописана, це рішення надали їй 16.10.2018 року, при цьому батько запитував у неї, чи має він право відвідувати свою доньку у дитячому закладі, на що вона йому відповіла, що він, як батько, який не позбавлений батьківських прав, має право відвідувати доньку у дитячому садку. До неї один раз зверталися з проханням надати характеристику на дитину, коли було звернення батька на урядову лінію про незаконно видане рішення, інших запитів чи дзвінків щодо виховання, спілкування з дитиною не було. Рішення органу опіки і піклування Лозівської міської ради від 20.12.2017 року щодо участі батька у спілкуванні з дитиною вона розуміє як рекомендаційне для двох сторін, свідком зустрічей батька з дитиною щомісяця перший та третій тиждень у суботу або неділю на території міста Лозова вона не була, батько дівчинки повідомляв їй, що спокійних зустрічей з донькою не відбувається. У закладі 90 дітей. У садку є затверджений режим і батькам не заборонено відвідувати дітей у дитячому садку.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, він дбає про свою доньку з дня її народження, після розлучення бажає бачитись з дитиною, але відповідач вчиняє перешкоди у його спілкуванні з донькою, не дозволяє йому спілкуватись з нею по телефону, при зустрічах не дає взяти дитину на руки, не дозволяє висловлювати їй свою любов, бувають такі випадки, що він у призначений час приїжджає до дитини у визначене місце, але відповідач з дитиною у цей час перебувають у іншому місці, у дитини до батька хороше відношення, умови проживання її сина дозволяють забирати дитину до його квартири на вихідні, для доньки є спальне місце, іграшки. У рішенні визначений час для побачень, однак при цьому не враховано, що дитина о 09-00 год. ще може спати, а також не врахована можливість позивача прибути у цей час, оскільки електропоїзд з м.Красноград до м.Лозова прибуває близько 11-00 год., а взимку не завжди є можливість приїжджати на машині до м.Лозова з огляду на стан доріг. Якщо позивач і не зустрічався з донькою у визначений день, то лише з вини відповідача, оскільки відповідач перед зустріччю не відповідає на дзвінки. До жовтня 2018 року позивач не приїжджав до дитини у дитячий садок, оскільки відповідач не говорила йому про те, який саме заклад відвідує донька.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що її донька - відповідач по справі не створює перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, рішення виконується у повному обсязі, вона була присутня на декількох зустрічах батька з дитиною, вважає, що батько не діє в інтересах дитини, він привозить дешеві цукерки, дає доньці «чупа-чупс», бажаючи завоювати інтерес доньки, також змушує бігати в ігровій зоні, де дитина може впасти та травмуватись, приходить на зустрічі з дитиною об 11-00 год. Якщо б він бажав цих зустрічей, то приходив би о 09-00 год., як зазначено у рішенні. Під час зустрічі у розважальному центрі, позивач знаходиться безпосередньо в ігровій зоні, але інтересу до гри дитини не проявляє, при цьому він дає їй цукерки «чупа-чупс», а мати заперечує проти цього, оскільки у даному випадку під час гри дитина може себе травмувати, дитина не хоче віддавати цукерку, виникає конфлікт. Позивач не питає у дитини які продукти їй привести, купляє їх на власний розсуд. Під час зустрічей вона бачила агресію позивача, який відштовхував колишню дружину, відтісняв її фізично. Початок зустрічі позивача та його батьків з дитиною проходить сумбурно, дівчинці важко справитись з такою кількістю людей, які раптово з`являються, кожен з них намагається її чимось пригостити. Після кожної зустрічі батька з донькою, після його солодощів у дитини починається алергічна реакція, під час зустрічей позивач не розвиває доньку згідно її віку, а просто перебуває разом з дитиною в ігровій зоні, вважає, що мати обов`язково повинна бути присутньою під час зустрічей батька з дитиною, оскільки у даному віці дуже сильний емоційний зв`язок дитини з матір`ю, між сторонами по справі нормальні відносини до тих пір, поки позивач не проявляє агресію по відношенню до колишньої дружини. Вважає, що до тих пір, поки позивач не робить тих речей, які наносять шкоду здоров`ю дитині, ніяких протистоянь не виникає, у дитини тісний емоціональний зв`язок з матір`ю, між ними хороші відносини, а з батьком - нейтральні.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що відповідач, забравши дитину до м.Лозова, з самого початку перешкоджає його сину - позивачу по справі бачитись з дитиною, перший раз батько побачив свою дитину через 2,5 місяці і то, завдяки тому, що він звернувся з цього приводу до органів опіки та піклування, домовитись з колишньою дружиною щодо побачень з донькою позивач не міг, оскільки мати дитини не йшла на контакт, заблокувала телефон, сторінки соціальних мереж, на зустріч батька з дитиною відповідач прийшла зі своїми родичами: матір`ю, тіткою, братами та іншими людьми, вони всі разом заважають спілкуванню батька з дитиною, а саме: не дають можливості батьку взяти доньку на руки, пригорнути до себе, поцілувати, поспілкуватись, коли дитина перебуває поряд з батьком наодинці, вона спокійна, радісна, щаслива, вони люблять один одного, а коли мати дитини втручається у їх відносини, то виникають сварки, відповідач зривається на дитину, починає відбирати у неї батькові подарунки, забороняє дитині називати позивача батьком. Він особисто був при цьому присутній. Неодноразово були випадки, коли позивач приїжджав до дитини, а відповідач без попередження не виходила з дитиною на побачення, на підтвердження чого є звернення до поліції, а також відеозапис, відповідач, керуючись своїми особистими образами, маніпулюючи дитиною та діючи всупереч інтересів дитини, бажає нашкодити позивачу, від цього страждає дитина. Батько приїжджає, привозить іграшки, одяг дитині, оплачує ігрові майданчики для доньки, тому це йде і на користь відповідачки, яка не працює. Між сторонами з початку були нормальні відносини, що виникло між ними згодом, він не знає, але відповідач забрала дитину та без пояснення причин поїхала, вона та її родичі погрожували позивачу, щоб він перестав їздити до дитини, тому він був присутнім при зустрічах сина з дитиною, стояв неподалік. Дитина хоче підійти і до нього, як до діда, але її відвертають та відтягують від нього. Рішення органу опіки та піклування не відповідає дійсності, коли викликали для висновку до адміністрації, то там нічого не запитували та не надали можливості нічого сказати. При винесенні рішення не врахували можливість позивача приїжджати до м.Лозова о 09-00 год., оскільки електропоїзд прибуває у м.Лозова о 10-20 год. Відповідач не дозволяє батьку побачитись з дитиною в інший день, ніж зазначено у рішенні органу опіки та піклування, були такі випадки, коли під`їжджаючи до м.Лозова на автомобілі позивач дзвонив колишній дружині та питав куди під`їхати за дитиною, остання відповідала, що скаже, коли він вже буде у м.Лозова. Він під`їжджав до під`їзду, як зазначено у рішенні, чекав дитину, а відповідач лише через годину дзвонила позивачу та казала, де саме вона знаходиться з дитиною, таким чином, позивач запізнювався на зустріч з дитиною, мати відповідача фіксувала на телефон їх запізнення та показувала це у своїх показах. Орган опіки не сприяє побаченням батька з дитиною, враховується лише думка матері, в них є відеозапис, коли орган опіки рекомендував відповідачу не виконувати рішення, оскільки воно не є юридичним документом. Одного разу до позивача вийшов співмешканець відповідача з погрозами, щоб син перестав приїжджати до дитини, також йому погрожувала і відповідач, тому позивач перестав їздити на деякий час, поки не буде рішення суду, але враховуючи, що суд затягнувся, позивач знову став їздити до дитини. Від м.Красноград до м.Лозова позивач приїздить електропоїздом або на автомобілі, на поїздку витрачається 2,5 години, графік роботи - через день, він може змінитись у будь-який час, тому позивач і просить встановити такий графік побачень, як зазначено у позові. Доповнив, що у дні, коли відбуваються судові засідання, відповідач не веде дитину до дитсадка, щоб позивач не мав можливості побачити доньку. Зазначив, що позивач сплачував аліменти і до винесення відповідного рішення, за час спілкування, який зазначений у рішенні органу опіки та піклування, батько не може реалізувати свої батьківські права та обов`язки, присутність матері під час побачення батька з донькою негативно впливає на дитину, графік побачень повинен бути таким, щоб це не шкодило дитині, вважає необхідним, щоб дитина хоча би два рази на місяць могла приїжджати до батька.
Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона є працівником психологічної служби, в положеннях якої визначено такий вид діяльності, як психодіагностика, один з видів якої є опитування, це не судова експертиза, це не збір повних даних. Вона працює саме з тими людьми, які до неї звернулись, і саме з тією інформацією, яка в неї є на момент її роботи. На момент запиту в неї була інформація про дитину - її ПІБ, дата народження, а також інформація про матір дитини та її контактний номер телефону. Якщо після висновку дитина не спілкувалась з батьком, то в кращу сторону висновок не буде змінений. Тривалість процедури обстеження - від 30 до 60 хвилин. За цей час дитина перебуває в ігровій діяльності, вона може відволікатись, гратись. Метою висновку від №868 від 20.12.2017 року було визначити прихильність дитини до кожного з батьків, бажання дитини спілкуватись з кожним з батьків за місцем їх проживання. В роботі використовувались методи з урахуванням трирічного віку дитини, а саме: бесіда, спостереження, сюжетна гра, при цьому не було жодних прихильностей не на бік матері, не на бік батька, враховувалось, що дитина має знати куди вона йде, коли повернеться додому, що їй потрібно в певний час зробити, це те, що є актуальним для дітей віком 3 роки, тобто, у дитини постійно повинна бути прив`язка, тобто, наприклад, якщо вона сьогодні повертається додому, то вона повертається додому, якщо вона сьогодні їде до тата, то вона їде до тата. У висновку зазначено, що розтавання з матір`ю навіть на нетривалий час є найскладнішим моментом для дитини, цей висновок зроблений на підставі того, що у дитини до 3-4 років є так званий синдром «дитяча амнезія», тобто коли вона тривалий час перебуває з конкретною людиною, то вона прив`язується саме до цієї людини і знає, що з нею їй буде безпечно. На час обстеження дитина проживала з матір`ю, стосунки з батьком мали періодичний характер, тому постійної прив`язки, що «я знаю, як мені з батьком» у дитини не існувало, якщо мати відводить дитину до садочка, то мати її і забирає, тому розтавання з тією людиною, яка на сьогодні є найбільш значимою для трирічної дитини, є дуже суттєвим та важливим. Це характеристика не конкретно Лізи, а будь-якої дитини у віці 3-4 років, яка може мати такі реакції, якщо її відлучають від особи, до якої вона прив`язана. Для такого висновку відносно конкретно ОСОБА_3 , потрібне більш тривале обстеження, необхідно бачити, як приводять дитину до садочку, як її забирають та інше, повинна проводитись експертиза.
Суд заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, свідків, психолога та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, однак таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.
У судовому засіданні встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 06.06.2015 року по 20.11.2017 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 07.11.2017 року було розірвано (а.с.9).
Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на теперішній час проживає разом з відповідачем, що не заперечується у судовому засіданні сторонами (а.с.10).
Судовим наказом Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13.11.2017 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, які позивачем регулярно сплачуються, що також в судовому засіданні не заперечувалось сторонами (а.с.15,19,20,21,22,23).
Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.01.2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу), щомісячно з 24.11.2017 року і до досягнення малолітньою ОСОБА_3 трирічного віку (а.с.16-17).

Відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин, закріплених зокрема у ч.5,6 ст.7 Сімейного Кодексу України учасник сімейних відносин не маже мати привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, статі, політичних, релігійних та інших переконань, етнічного та соціального походження, матеріального стану, місця проживання, за мовними та іншими ознаками. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд, при вирішенні питання щодо участі батька у спілкуванні з дитиною, враховує ставлення дитини до батька, вік дитини, а також бажання батька на спілкування з дитиною та вважає, що запропонований позивачем спосіб його участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини відповідає його інтересам та можливості позивача здійснювати свої обов`язки та права.

Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.142 Сімейного кодексу України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

У відповідності по ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки також зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Батьки повинні поважати права дитини та її людську гідність.

Рішенням виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області №868 від 20.12.2017 року визначено способи участі ОСОБА_1 у вихованні доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спілкування з нею: щомісяця 1 та 3 тиждень в суботу або неділю з 10-00 год. до 13-00 год., на території м.Лозова, за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та в її присутності. Рекомендовано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зустрічатись для здійснення побачень дитини з батьком біля 2 під`їзду будинку, за адресою: АДРЕСА_3, чітко дотримуватись визначених термінів побачень дитини з батьком. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 попереджені щодо недопустимості вчинення сварок під час зустрічей та настроювання дитини проти кожного з батьків. В разі неможливості проведення побачення дитини з батьком у визначений термін, сторонам попередньо домовлятися про його перенесення. Сторони попереджені щодо відповідальності за невиконання даного рішення (а.с.24).

З висновку наданого виконавчим комітетом Лозівської міської ради Харківської області №02-13-7/1899 від 27.11.2018 року вбачається, що виконавчий комітет на підставі вивчення даних, виходячи з інтересів дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зважаючи на її ранній вік, стан здоров`я, особисту прихильність до матері, визначив наступний порядок спілкування батька та участі у вихованні доньки: щомісяця 1 та 3 тиждень у суботу або неділю з 09-00 до 13-00 год. на території м.Лозова Харківської області за попередньою домовленістю з матір`ю та у її присутності (а.с.187-189).

Суд частково бере до уваги вказаний письмовий висновок виконавчого комітету щодо розв`язання спору, який виник між сторонами, в частині визначення конкретного способу участі батька у спілкуванні та вихованні дитини з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дітей.

Зазначений висновок органу опіки та піклування в частині встановлення запропонованого порядку участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою донькою, є недостатньо обґрунтованим, так як не відповідає обставинам та доказам які були встановлені і досліджені в судовому засіданні, при розгляді вказаної цивільної справи по - суті, висновок не містить пояснення позивача про неможливість спілкуватися з дитиною у запропонований час і обґрунтовується фактично протоколом психолого-педагогічного обстеження дитини Управління освіти, молоді та спорту Лозівської міської ради Харківської області №01-17/2224 від 05.11.2018 року, яке проводилося практичним психологом вищої категорії, директором КУ «Інклюзивно-ресурсний центр» Лозівської міської ради Шаламовою О.А.

В судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що між позивачем та відповідачем після розірвання шлюбу склалися неприязні стосунки один до одного.

Між сторонами існує відповідний спір щодо порядку спілкуванні з дитиною, зокрема позивач наполягає на спілкуванні з дитиною виключно без присутності відповідача, в свій вільний час, дні відпустки, святкові дні, канікули, будь-які інші дні, кожного дня після закінчення дошкільних (шкільних) занять до 20-00 год., за можливості згідно графіку його роботи з 10-00 год. до 19-00 год., з можливістю перебувати за місцем його проживання.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо і що відповідачка чинить перешкоди позивачеві в спілкуванні та зустрічах з донькою і не в повному обсязі виконує рішення органу опіки та піклування Лозівської міської ради Харківської області з цього питання.

Також в судовому засіданні, як самі сторони по справі, так і допитані свідки наголошували на тому, що взаємовідносини між батьком та дитиною нормальні, батько виконує свої батьківські обов`язки щодо малолітньої доньки та опікується за донькою, не байдужий до її долі та подальших життєвих планів.

При цьому, відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про, те що позивач зловживає своїми батьківськими правами під час спілкування та виховання їх спільної доньки.

Позивач, як батько дитини, прагне і повинен приймати участь у вихованні дитини та створювати для неї необхідні умови її фізичного, духовного та морального розвитку. Спілкування позивача з дитиною має бути систематичним і максимально забезпечувати в першу чергу саме інтереси дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

У судовому засіданні не встановлено жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б стверджували про негативну поведінку позивача, що здійснення ним своїх батьківських прав та обов`язків, форми та методи його виховання і спілкування з дитиною призвели до будь - яких негативних наслідків щодо психологічного стану дитини, а також, що спілкування батька з дитиною перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Тому суд вважає, що запропонований органом опіки та піклування час для участі позивача у вихованні доньки недостатнім для нормального спілкування батька з дитиною, з урахуванням віку та стану здоров`я дитини, що є надмірним обмеженням участі батька у спілкуванні та вихованні дитини.

Відповідно до ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Відповідно до ст.153 Сімейного кодексу України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку.

Статтею 157 Сімейного кодексу України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спілкування дитини і батьків є неодмінним елементом належного розвитку і виховання дитини. Таке спілкування слугує задоволенню життєво важливих потреб як дитини, так і дорослих членів сім`ї. Судовий порядок захисту прав батьків, що проживають окремо від дитини, слугує надійною гарантією здійснення права на спілкування.

В задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні може бути відмовлено, якщо цього вимагають інтереси дитини. Така відмова потребує детального обґрунтування, якщо здійснення батьком (матір`ю) права на спілкування з дитиною негативно впливає на фізичний, психічний та інтелектуальний розвиток дитини.

Розглядаючи спір, судом береться до уваги та оцінюється багато різних факторів, зокрема:

- ставлення батьків до виконання своїх обов`язків (наскільки той з батьків, що проживає окремо, дійсно бажає спілкуватися з дитиною, приділити їй увагу, витратити час);

- особисту прихильність дитини до кожного з батьків (чи бажає сама дитина бачити того з батьків, хто проживає окремо);

- вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами (нездоровий спосіб життя одного з батьків може мати негативний сплив на дитину, що є підставою для суду у відмові у задоволенні позову про усунення перешкод у спілкуванні.

Із характеристик, виданих за місцем проживання позивача від 2017 року, вбачається, що ОСОБА_1 характеризується виключно позитивно, а з довідки Красноградської міської ради вбачається, що позивач працює механіком у ГПУ «Шебелинкагазвидобування», має постійне місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , створені житлово-побутові умови для спілкування з батьком, присутні дитячі іграшки та книжки (а.с.37,38,39,40,41,42,43,44,48).

Оскільки обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина, позивач проживає окремо від доньки і користується правом на її виховання в обмеженому виді, суд, враховуючи малолітній вік дитини, прихильність до матері, житлово-побутові умови позивача, вважає, що спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною слід встановити за таким графіком:

- кожного вівторка та четверга з 16:00 години до 19:00 години, а також першу суботу кожного місяця з 11:00 години до 17:00 години, з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина буде отримувати освіту, на території м.Лозова Харківської області, без обмеження адреси прогулянок, за участі психолога служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області протягом перших 6 (шести) місяців, з моменту набрання рішенням законної сили, в подальшому без участі психолога, а також в інший час - за наявності домовленості сторін;

- через 6 (шість) місяців, після набрання рішенням законної сили, кожну другу в місяці п`ятницю, суботу та неділю - з 16:00 години п`ятниці до 16:00 години неділі за місцем фактичного проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження адреси прогулянок з можливістю поїздки до бабусі та дідуся;

- кожен день народження дитини, а саме 2 листопада кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12:00 до 16:00 години, а також в інший час - за наявності домовленості сторін;

- в літній та зимовий період (кожні шкільні канікули) не менше 7(семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України;

- надати можливість спілкування батька з дитиною протягом дня засобами телефонного та інших видів зв`язку без обмеження в часі.

Такий порядок спілкування і зустрічей позивача з донькою буде відповідати інтересам дитини та не буде ущемляти інтересів відповідачки, з якою проживає донька.

Порядок спілкування і зустрічей дитини слід визначити без присутності відповідачки, оскільки між батьками напружені стосунки.

При цьому, суд зазначає, що сторони, з урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, не позбавлені в майбутньому права змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні малолітньої дитини, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини.

З врахуванням встановлених обставин та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наведених вище підстав.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно платіжного доручення від 08.08.2018 року позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.1).

Згідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.19,150-155,157,159 СК України, ст.12,13,81,82,141,259,263-265,268,273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною - задовольнити частково.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки шляхом надання систематичних побачень з дитиною та встановленням наступного графіку зустрічей:

- кожного вівторка та четверга з 16:00 години до 19:00 години, а також першу суботу кожного місяця з 11:00 години до 17:00 години, з дотриманням графіку роботи навчальних закладів, в яких дитина буде отримувати освіту, на території м.Лозова Харківської області, без обмеження адреси прогулянок, за участі психолога служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області протягом перших 6 (шести) місяців, з моменту набрання рішенням законної сили, в подальшому без участі психолога, а також в інший час - за наявності домовленості сторін;

- через 6 (шість) місяців, після набрання рішенням законної сили, кожну другу в місяці п`ятницю, суботу та неділю - з 16:00 години п`ятниці до 16:00 години неділі за місцем фактичного проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , без обмеження адреси прогулянок з можливістю поїздки до бабусі та дідуся;

- кожен день народження дитини, а саме 2 листопада кожного року до досягнення дитиною повноліття з 12:00 до 16:00 години, а також в інший час - за наявності домовленості сторін;

- в літній та зимовий період (кожні шкільні канікули) не менше 7(семи) діб для відпочинку та оздоровлення дитини на території України;

- надати можливість спілкування батька з дитиною протягом дня засобами телефонного та інших видів зв`язку без обмеження в часі.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод в спілкуванні та вихованні малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і надавати дитину батькові для спілкування у встановленому судом порядку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 копійок.

В іншій частині позовних вимог, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 03.06.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Представник позивача-адвокат: Смородський Олександр Григорович, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №4885/10 від 31.05.2012 року, адреса м.Харків, майдан Героїв Небесної Сотні,4, офіс 10;

Відповідач ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

Представник відповідача-адвокат Здєльник Сергій Іванович, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1501 від 12.12.2007 року, адреса: АДРЕСА_7 ;

Третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області, адреса: Харківська область, м.Лозова, вул.Ярослава Мудрого,1, .

Суддя О.А.Ткаченко