Ухвала

15 травня 2019 року

м. Київ

справа № 522/5574/17

провадження № 61-41006св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О. (суддя-доповідач), Пророка В. В., Сімоненко В. М.,

Штелик С. П.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Мельником Олександром В`ячеславовичем, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від

12 грудня 2017 року у складі судді Шенцевої О. П. та постанову Апеляційного суд Одеської області від 10 липня 2018 року у складі колегії суддів:

Драгомерецького М. М., Дрішлюка А. І., Черевка П. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_2 ,

відповідачі: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом», ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом» (далі - ТОВ «Управдом»), ОСОБА_1 про скасування розпорядження та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення.

Позовна заява мотивована тим, що ТОВ «Управдом» належать на праві приватної власності нежилі приміщення АДРЕСА_2. У цілому об`єкт складається з нежилих приміщень підвалу, загальною площею 1 348,5 кв. м. У свою чергу, позивач є власником нежитлових приміщень (номер-апартаменти з кухнею № 255) загальною площею 266,1 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , а також є власником стояночного місця № 203 , загальною

площею 17,7 кв. м, розташованого в паркінгу поблизу АДРЕСА_2 . За договорами купівлі-продажу по 1/2 частині від 16 та 17 лютого 2017 року ТОВ «Управдом» продало, а ОСОБА_1 придбав нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , які складаються з нежилих приміщень підвалу, загальною

площею - 1 348,5 кв. м. З березня 2017 року ОСОБА_1 розпочав реконструкцію паркінгу, повністю перекрив в`їзд та виїзд, заблокувавши три автомобілі позивача, тому він звернувся до суду з цим позовом.

У зв`язку з викладеним позивач просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 15 лютого 2012 року № 93 «Про присвоєння нежилому приміщенню АДРЕСА_2, поштової адреси:

АДРЕСА_3 ; визнати недійсними договори купівлі-продажу від 16 та 17 лютого 2017 року, укладені між ТОВ «Управдом» та ОСОБА_1 , предметом яких

є 1/2 та 1/2 частини відповідно нежилих приміщень підвалу загальною площею 1348,5 кв. м, розташованих у

АДРЕСА_3 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кірнас І. В., зареєстровані в реєстрі за № № 363, 366, повернувши сторони у первісний стан та застосувавши наслідки недійсності правочину, передбаченого частиною першою статті 216 ЦК України та зобов`язати ТОВ «Управдом» не перешкоджати позивачу у користуванні стояночним місцем № 203, загальною площею 17,7 кв. м, розташованим за адресою : АДРЕСА_2 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВИХ РІШЕНЬ

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суд Одеської області від 10 липня 2018 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 15 лютого 2012 року № 93 «Про присвоєння нежилому приміщенню АДРЕСА_2, поштової адреси: АДРЕСА_3» .

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 16 лютого 2017 року, укладений між ТОВ «Управдом» та ОСОБА_1 , предметом якого є частини нежилих приміщень підвалу загальною площею 1 348,5 кв. м, що розташовані у АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеської міського нотаріального округу Кірнас І. В., зареєстрований в реєстрі за № 363.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 17 лютого 2017 року, укладений між ТОВ «Управдом» та ОСОБА_1 , предметом якого є частини нежилих приміщень підвалу загальною площею 1 348,5 кв. м, що розташовані у АДРЕСА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеської міського нотаріального округу Кірнас І. В., зареєстрований в реєстрі за № 366.

Повернуто сторони у первісний стан, застосувавши наслідки недійсності правочину.

Зобов`язано ТОВ «Управдом» не перешкоджати ОСОБА_2 у користуванні стояночним місцем № 203, загальною площею 17,7 кв. м, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено порядок виконання рішення суду, відповідно до якого у разі набрання законної сили рішення є підставою для скасування реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нежилі приміщення загальною площею

1 348,5 кв. м, що розташовані у АДРЕСА_2 , відповідно до визначеного порядку скасування записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Судові рішення мотивовані тим, що зміна адреси нежилого приміщення АДРЕСА_2 на адресу АДРЕСА_3 , укладення договорів купівлі-продажу від 16 та 17 лютого 2017 року, між ТОВ «Управдом» та ОСОБА_1 , обмежує право позивача на мирне володіння його майном, зокрема: стояночним місцем № 203 загальною площею 17,7 кв. м, розташованим в паркінгу за адресою АДРЕСА_2 . Посилання ТОВ «Управдом» на те, що позивач не є співвласником об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 , і тому воно мало право відчужувати спірне майно, є безпідставними, оскільки спростовуються актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 31 травня 2007 року та розпорядженням Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від

01 червня 2007 року № 1081, з яких вбачається, що до закінченого будівництвом об`єкту - готельного спортивно-оздоровчого комплексу входить окремо розміщений паркінг і закінченому будівництвом усьому об`єкту присвоєно адресу: АДРЕСА_2 . Позивач є власником стояночного місця № 203 загальною площею 17,7 кв. м, згоди на відчуження спірного нерухомого майна він не надавав, а його частка із загального права власності не виділена. Тому розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради № 93 від 15 лютого 2012 року «Про присвоєння нежилому приміщенню АДРЕСА_2, поштової адреси: АДРЕСА_3 підлягає скасуванню, а договори купівлі-продажу від

16 та 17 лютого 2017 року укладені між ТОВ «Управдом» та ОСОБА_1 , предметом яких є 1/2 та 1/2 частини відповідно нежилих приміщень підвалу загальною площею 1348,5 кв. м, розташованих у АДРЕСА_3 , посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Кірнас І.В., зареєстровані в реєстрі за №№ 363, 366, підлягають визнанню недійсними.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

У липні 2018 року ОСОБА_1 , через адвоката Мельника О. В., подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанцій порушено правила юрисдикції загальних судів, оскільки позовна вимога про оскарження розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства. Вказував, що не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства. Також вказував, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, яким саме чином оспорювані договори купівлі-продажу порушують права позивача, тому відсутні підстави для визнання цих договорів недійсними. На його думку, право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання, оскільки вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути пред`явлена лише собою, права якої вже були порушені на момент звернення до суду. Однак суди першої та апеляційної інстанцій ухвалили оскаржувані судові рішення при неповному встановленні всіх обставин справи та без здійснення належної оцінки наявних у справі доказів.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Заперечення на касаційну скаргу до суду не надходили.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про наявність підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини шостої статті 403 ЦПК Українисправа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК Українипитання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки у цій справі ОСОБА_1 оскаржує судові рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, справу слід передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись частиною шостою статті 403, частинами першою та четвертою статті 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_2 до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом», ОСОБА_1 про скасування розпорядження та визнання недійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий СуддіВ. С. Висоцька А. О. Лесько В. В. Пророка В. М. Сімоненко С. П. Штелик