Справа № 183/1345/14-ц
№ 2/183/490/19
У Х В А Л А

01 жовтня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя,

за участю представника позивача ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в:

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа №183/1345/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2014 року по справі було відкрито провадження.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 травня 2014 року та від 01 грудня 2016 року накладено арешт на спірне майно.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року, первісний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 . Поділено спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку автомобілю марки RENAULT KANGOO, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 за кожним. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 210 469 грн. 45 коп. вартості 1/2 частки грошових коштів, що знаходились у Публічному акціонерному товаристві «Державний експортно-імпортний банк України» на депозитному рахунку № НОМЕР_4 та технічному рахунку для обслуговування депозиту № НОМЕР_5 у загальній сумі 420 938 грн. 90 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4827434 (чотири мільйони вісімсот двадцять сім) грн. 48 коп. вартості 1/2 частки грошових коштів, що знаходились у Публічному акціонерному товаристві «ОТП Банк» на банківських рахунках № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 відкритих за договорами про строковий банківський вклад № 305/2319/12 від 12 березня 2012 року, № 305/3212/13 від 30 травня 2013 року у загальній сумі 354 869 доларів США 70 центів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 878 141 грн. 95 коп. вартості 1/2 частки автомобілю марки LEXUS RX 450H, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_9 . В решті позову - відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя - відмовлено.

Постановою Верховного суду України від 25 квітня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2017 року в частині вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та в частині зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Так, протоколом повторного автоматизованого розподілу між суддями від 30 травня 2018 року, справу передано на розгляд судді Сорокі О.В., відповідною ухвалою від 30 травня 2018 року справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року було задоволено клопотання ОСОБА_2 Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2014 року та від 01.12.2016 року по справі № 183/1345/14-ц.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі №183/1345/14-ц від 20 травня 2019 року, подала апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2019 року у справі №183/1345/14-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено. Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2019 року про скасування заходів забезпечення позову - скасовано. В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовлено повністю.

Контрольні провадження № 183/1345/14, 2-зз-21/19, 2-зз/183/35/16, 2-з/183/19/14, 2-зз/183/35/14, 2/183/44/17 разом із вказаною постановою Дніпровського апеляційного суду від 30.07.2019 року повернулися до Новомосковського міськрайонного суду 06 серпня 2019 року.

13 вересня 2019 року до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Сороки О.В. (Том 12, а.с.49-52).

В обґрунтування своєї заяви позивач посилається на те, що 20.05.2019 року, за результатами розгляду клопотання відповідача ОСОБА_2 про скасування арештів, суддею Сорокою О.В. винесено ухвалу, якою скасовано всі заходи забезпечення позову позивача по справі №183/1345/14-ц, вжитих ухвалами Новомосковського міськрайонного суду від 23.05.2014 року та від 01.12.2016 року, тим самим надано можливість відповідачу на уникнення виконання майбутнього рішення суду.

20.05.2019 року суддею Сорокою О.В. оголошено вступу та резолютивну частину вказаної ухвали, а 22.05.2019 року складено та надано представнику позивача повний текст ухвали, при цьому, є обставини зміни суддею Сорокою О.В. своєї ухвали.

Так, відповідно до тексту вступної та резолютивної частини ухвали від 20.05.2019 року, проголошеної в судовому засіданні, зазначено: «Копію ухвали невідкладно направити заявнику, всім особам, яких стосується заходи забезпечення позову, а також до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для здійснення відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її оголошення. Ухвала не набрала законної сили.».

А відповідно до повного тексту цієї ж ухвали, у її резолютивній частині зазначається про: «Копію ухвали невідкладно направити заявнику, всім особам, яких стосується заходи забезпечення позову, а також до Новомосковського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області для здійснення відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту її оголошення. Ухвала про скасування заходів забезпечення позову, відповідно до вимог ст. 261 ЦПК України, набирає законної сили негайно після її проголошення, та у відповідності до вимог ч.5 ст.158 ЦПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.».

Таким чином, сторона наполягає, що зі сторони судді Сороки О.В. при винесенні повного тексту ухвали від 20.05.2019 року наявне порушення норм ч. 11 ст. 153 ЦПК України, ч.11 ст. 158 ЦПК України, ч.4 ст. 263 ЦПК України, п.9 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006, що є підставою для відводу судді.

Зазначені обставини викликають сумнів у неупередженості та необ`єктивності судді Сороки О.В., тому посилаючись на вимоги п.п.3,5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, позивач просить постановити ухвалу про відвід чи самовідвід судді Сороки О.В.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 заяву про відвід судді підтримав та просив її задовольнити, з підстав зазначених у ній.

Представник відповідача ОСОБА_5 висловив думку про те, що заява про відвід задоволенню не підлягає, оскільки зміст її обґрунтування свідчить лише про незгоду позивача з постановленою ухвалою від 20.05.2019 року, яка була скасована судом апеляційної інстанції, а сама заява про відвід не містить обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, і не можуть бути підставою для відводу. Крім того, стороною позивача заявлявся відвід головуючому судді в апеляційній інстанції, в задоволення якого було відмовлено, отже такі дії позивача, на його думку, свідчать про затягування розгляду справи стороною позивача. Також зауважив, що заява про відвід подана позивачем з пропуском процесуального строку, встановленого ч.3 ст.39 ЦПК України.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, розглянувши подану заяву, дійшов до наступного висновку.

Так, у відповідності ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, о розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу у цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи

5) є інші обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

У відповідності до вимог ч.3 ст. 39 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з п. 7 ч.1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід (п. 11 ч. 1 ст.253 ЦПК України).

Слід звернути увагу, що Дніпровський апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції від 20.05.2019 року, з огляду на те, що справа на теперішній час перебуває на розгляді в суді першої інстанції, рішення у справі не ухвалено, а отже потреби для подальшого обтяження до ухвалення рішення не відпали.

В свою чергу, в обґрунтування своєї апеляційної скарги на ухвалувід 20.05.2019 року сторона позивача також посилалася на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема не відповідності вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали, її повному тексту, при цьому, судом апеляційної інстанції не надано жодної правової оцінки в цій частині, що свідчить про відсутність порушень суддею Сорокою О.В. норм ч. 11 ст. 153 ЦПК України, ч.11 ст. 158 ЦПК України, ч.4 ст. 263 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного суду від 03 липня 2019 року у справі № 826/14033/17.

Таким чином, доводи позивача, викладені у заяві про відвід судді Сороки О.В., не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи. Всі доводи позивача являються її думкою та припущеннями, які суд розцінює, як незгоду з ухвалою суду від 20 травня 2019 року, скасованою постановою Дніпровського апеляційного суду від 30 липня 2019 року.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що відвід є необґрунтованим і є підстави для вирішення питання про відвід судді суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, та визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зупинити провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40, п.7 ст. 252 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Визнати необґрунтованим відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сороки О.В., заявлений позивачем ОСОБА_1 .

Зупинити провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - приватне акціонерне товариство «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя, до вирішення питання про відвід судді Сороки О.В. іншим суддею Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді Сороки О.В. до канцелярії Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області для визначення судді в порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала в частині зупинення провадження по справі може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення

Суддя Сорока О.В.