Справа № 211/3761/19
Провадження № 2/211/1797/19
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
02 жовтня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Ніколенко Д.М.,
за участю секретаря судового засідання Гулько А.С.,
представника позивача Котар ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , мотивуючи свої позовні вимоги тим, що від шлюбу з відповідачкою у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом від 21 травня 2019 року з нього стягнуто аліменти на утримання доньки на користь відповідачки в розмірі 1/4 частки доходу. На сьогоднішній день він не працює у зв`язку з поломкою автомобіля, на ремонт якого необхідні великі кошти, яких у нього немає. Крім того, після розлучення з дружиною він повинен винаймати житло, оскільки свого немає, купувати елементарні речі для облаштування побуту, оскільки після розлучення він забрав лише свої особисті речі, залишивши все інше дружині та доньці. Тому вважає, що відповідачкою необґрунтовано визначено розмір аліментів на утримання дитини в розмірі від частки його заробітку та просить суд змінити спосіб стягнення аліментів з 1/4 частки його доходу на тверду грошову суму в розмірі 3000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, припинивши стягнення за судовим наказом.
Ухвалою суду від 19 липня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалами суду від 01 серпня 2019 року та 22 серпня 2019 року, розгляд справи ухвалено проводити в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 на задоволенні позову наполягала з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала вказавши, що наразі відповідач сплачує їй за судовим рішенням близько 3000,00 грн., тому вона не розуміє підстав для пред`явлення позову до суду та з метою захисту інтересів дитини, забезпечення достатнього її утримання вважає, що вимоги задоволенню не підлягають, оскільки визначена судом частка забезпечує їй стабільну матеріальну підтримку по утриманню їх спільної дитини.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як встановлено судом, сторони з 25 листопада 2006 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 серпня 2018 року між ними розірваний (а.с. 9-10 копія рішення).

Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8 копія свідоцтва).

Судовим наказом Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 травня 2019 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до досягнення ним повноліття, починаючи стягнення з 14 травня 2019 року (а.с. 11 копія судового наказу).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 81 СК України перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Аналіз положень СК України, зокрема положень статті 81, частини третьої статті 181, частини другої статті 182, статті 183 СК України, свідчить про те, що законодавець ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», передбачаючи можливість стягнення на користь дитини мінімального рекомендованого розміру аліментів з обох джерел отримання грошових коштів. Аналогічна ситуація відображена і в положеннях ЦК України, який також ототожнює поняття «заробітку» та «доходу», зокрема у відносинах щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб.

Разом з тим, з урахуванням системного способу тлумачення вищевказаний Перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб є підзаконним нормативно-правовим актом, а тому тлумачення його положень має здійснюватися з урахуванням дійсного змісту норм закону, на розвиток та виконання якого він прийнятий (розширювальне тлумачення норм права).

Водночас положення статті 81 СК України та частини третьої статті 181 СК України вказують на необхідність визначення розміру аліментів від частки доходу платника, а не його заробітку. Звуження ж змісту норм закону за допомогою положень підзаконних нормативно-правових актів є неприпустимим.

При цьому зміст положень Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб включає до поняття «заробітку» також і виплати, які заробітною платою не є, зокрема доходи від підприємницької діяльності, кооперативів, тощо, що свідчить про більш широке тлумачення змісту поняття «заробіток», ніж виплати, які виплачуються в межах трудових правовідносин (постанова Верховного Суду від 18 вересня 2019 року по справі № 127/12177/17-ц).

Згідно із частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до статті 183 та статті 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13.

Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на поломку автомобіля, на ремонт якого необхідні великі кошти, яких у нього немає, та необхідність найму житла та купівлю необхідних речей. При цьому в якості доказів надано лише витяг з Єдиного державного реєстру відомостей про фізичну особу-підприємця, відповідно до якого підприємницька діяльність позивача не припинена (а.с. 13).

Наданим до суду копіям товарних чеків на придбання автозапчастин та довідок про сплату аліментів (а.с. 31-40) суд не надає правову оцінку та не бере їх до уваги з огляду на положення частини дев`ятої статті 83 ЦПК України (відсутність підтвердження надсилання (надання) їх копій відповідачу).

Тому оскільки дані щодо поломки автомобіля, який, згідно тексту позову, є єдиним джерелом доходу позивача, найму житла, тощо, ґрунтується виключно на припущеннях останнього та носять тимчасовий характер, вказана обставина не може вважатися зміною матеріального становища платника аліментів чи погіршення стану його здоров`я, в розумінні статей 182-184, 192 СК України, та слугувати підставою для зміни способу та розміру стягуваних на утримання неповнолітньої дитини аліментів.

За таких обставин, аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

В зав`язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 196 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2019 р.

Суддя Д.М.Ніколенко