ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 550/1472/18 Номер провадження 22-ц/814/1495/19Головуючий у 1-й інстанції Михайлюк О. І. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів: Дорош А.І., Панченка О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 ,про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, посилаючись на те, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2009 року, відповідач був зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання сина до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення останнім повноліття.

Наказом №184 від 14 серпня 2018 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований на денну форму навчання до Харківського державного професійно-педагогічного коледжу ім. Вернадського, де продовжує навчання. На період навчання йому нарахована стипендія в розмірі 980 грн. щомісячно, з якої також щомісячно утримується плата за проживання в гуртожитку в сумі 350 грн., з цього виходить, що дохід останнього складає 630 грн. щомісячно. При поселенні в гуртожиток був зроблений ремонт в кімнаті, де проживає ОСОБА_3 , за власні кошти. Щоденні витрати на харчування, проїзд, придбання додаткової літератури, необхідної для навчання, також повинні проводитися за власний рахунок.

Позивач зазначає, що вона працює вчителем і розмір заробітної плати останньої не дозволяє повністю утримувати сина. Позивачу відомо, що відповідач на даний час працює на ФОП « ОСОБА_4 » і має стабільний дохід. У добровільному порядку останній відмовляється допомагати сину.

Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову 13 грудня 2018 року до 30 червня 2020 року, тобто до закінчення навчання у навчальному закладі Харківського державного професійно-педагогічного коледжу імені В.І.Вернадського.

В іншій частині в позові відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Не погодившись з даним рішенням ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку. Просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її вимоги повністю. При цьому, посилалася на тек, що аліменти в розмірі 1/8 частини від доходу відповідача є меншою за гарантований мінімальний розмір аліментів 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 10, ч. 1 ст. 369 ЦК України і беручи до уваги ціну позову та наявність достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, колегія суддів вважаю за можливе розглянути справу без виклику сторін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Чутівського районного управління юстиції Полтавської області 17 січня 2000 року (а.с. 42).

Згідно рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 16 лютого 2009 року ОСОБА_2 був платником аліментів на користь позивача в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання сина ОСОБА_3 до досягнення останнім повноліття (а.с. 44).

Відповідно до рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 05 червня 2018 року був платником аліментів на користь позивача в розмірі 1/8 частини всіх видів доходів, на утримання сина ОСОБА_3 до закінчення останнім навчання у Чутівському професійно-технічному училищі №55 до 30 червня 2018 року. (а.с. 45-50).

Згідно довідки №166 від 12 вересня 2018 року ОСОБА_3 навчається в Харківському державному професійно-педагогічному коледжі імені В.І. Вернадського з 01 серпня 2018 року. Час закінчення навчального закладу 30 червня 2020 року (а.с. 8).

ОСОБА_3 отримує стипендію в розмірі 980 грн. щомісячно, з якої також щомісячно утримується плата за проживання в гуртожитку в сумі 350 грн., з цього виходить, що дохід останнього складає 630 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою навчального закладу № 228 від 21 листопада 2018 року. (а.с. 9).

ОСОБА_1 працює вчителем в Черняківській загальноосвітній школі та отримує дохід у вигляді заробітної плати, яка за період червня 2018 року по листопад 2018 року склала 65446,88 грн., що підтверджується довідкою відділу освіти Чутівської РДА Полтавської області від 12 грудня 2018 року №04-01/925. Позивач добровільно надає матеріальну допомогу сину.

Згідно довідки від 04 березня 2019 року відповідач працює у ФОП « ОСОБА_4 » на посаді охоронника та отримує дохід у вигляді заробітної плати та за період з вересня 2018 року по лютий 2019 року загальний дохід ОСОБА_2 склав 28009,51 грн. (а.с. 64).

З довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків про доходи ОСОБА_2 за 2018 рік загальний дохід останнього складає 44114,66 грн. (а.с. 68).

Також в матеріалах справи наявні довідка про неотримання ОСОБА_2 допомоги в УСЗН Чутівської РДА та про те, що останній не перебуває на обліку в Чутівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та не отримує пенсію (а.с.66-67).

Статтею 199 СК України (тут і далі - у редакції, що діяла на момент ухвалення рішення) передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином

Виходячи зі змісту ст. 182 СК України до обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів відносяться: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що враховуючи законодавчо визначену рівність батьків щодо обов`язку утримувати своїх дітей, та дохід сторін, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку (доходу).

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо невідповідності рішення суду нормам діючого законодавства, а саме ч. 2 ст. 182 СК України, щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів є безпідставними, оскільки положеннями ст. 201 СК України не передбачено застосування вимог ст.182 СК України для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зазначене у ст. 200 СК України відсилання до норми ст. 182 цього Кодексу стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів (ч. 1 ст. 182 СК України).

Аналогічні правові позиції викладені Верховним Судом в постановах від 12 березня 2018 року по справі № 569/8960/17-ц та від 21 листопада 2018 року по справі № 382/1093/16-ц.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 12 березня 2019 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текс постанови виготовлено 23 травня 2019 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді А.І. Дорош

О.О. Панченко