Житомирський апеляційний суд
Справа №286/2036/18 Головуючий у 1-й інст. Гришковець А. Л.
Категорія 31 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №286/2036/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Овруцького районного суду Житомирської області, ухвалене 10 грудня 2018 року суддею Гришковець А.Л. у м. Овручі,

в с т а н о в и в :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, у якій просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 50000 грн на відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 29.03.2018 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Відповідно до обставин, встановлених у кримінальній справі, 08.01.2018 ОСОБА_2 заподіяв йому тілесні ушкодження. Внаслідок таких дій відповідача йому заподіяно моральну шкоду, оскільки спричинення тілесних ушкоджень призвело не тільки до відчуття фізичного болю, перебування його на стаціонарному лікуванні, а й до приниження його честі і гідності, так як відповідач під час події в присутності його дітей, сторонніх осіб виражався в його адресу нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою. Крім того, внаслідок завданих тілесних ушкоджень був порушений його звичайний спосіб життя, він був обмежений у спілкуванні з рідними та знайомими, відчував постійний головний біль. Також він витратив значний час на захист своїх прав у суді, а відповідач будь-яких дій на відшкодування йому матеріальної та моральної шкоди не вчинив, не цікавився станом його здоров'я та не вибачився у скоєному.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 10 грудня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2124 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове - про задоволення його позову в повному обсязі.

Крім обставин, якими обґрунтовував позов, послався на невмотивованість рішення суду у частині розміру стягнутого відшкодування, не врахування судом першої інстанції тривалості вимушених змін у життєвих стосунках, обставин злочину, зокрема способу заподіяння тілесних ушкоджень, поведінки відповідача.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи сторони в судове засідання не з'явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Згідно з вимогами статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування майнової шкоди.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 29.03.2018 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України. Відповідно до обставин, встановлених вироком суду у кримінальному провадженні, 08.01.2018 ОСОБА_2 на ґрунті довготривалих неприязних відносин заподіяв ОСОБА_1 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких з короткочасним розладом здоров'я.

Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_1 з 09.01.2018 з 14 год. 00 хв. по 10 год. 00 хв. 11.01.2018 перебував на стаціонарному лікуванні.

Встановивши, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 зазнав фізичних та душевних страждань, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є правомірними.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції враховував обставини заподіяння тілесних ушкоджень, їх характер, обсяг страждань позивача, тривалість його лікування, вимушені зміни у його життєвих стосунках.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходив із засад розумності, виваженості та справедливості. При цьому, суд правильно послався на відсутність у позивача будь-яких інших об'єктивних доказів на підтвердження розміру моральної шкоди на суму 50000 грн.

Надані ОСОБА_1 до апеляційної скарги фіскальні чеки на придбання медикаментів, не можуть бути враховані при вирішенні питання щодо розміру моральної шкоди, та можуть мати значення при вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення суду є законним і обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 10 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 01 березня 2019 року.