Провадження №2/521/1525/19
23 січня 2019 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Коблової О.Д.,
за участю секретаря судового засідання Барвенко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку спадкування,
У провадженні вказаного складу суду наразі знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у порядку спадкування.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги сторона позивача вказувала, що 10.05.2017 р. помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5.
Спадкоємцями першої черги померлого ОСОБА_5 є дочка ОСОБА_1, дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2.
За життя ОСОБА_5 набуто право власності на Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
25.10.2017 р. ОСОБА_1 звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та просила видати їй свідоцтво про право на за законом на Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також 28.10.2017 р. ОСОБА_3 подала до Третьої одеської державне нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка на користь дочки померлого - ОСОБА_1
Син померлого - ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальне контори не звертався.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2018 р., виданою державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, через те, що ОСОБА_2 на момент смерті батька був зареєстрований разом з ним а отже відповідно до ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину.
Проте, позивач зазначає, що на момент смерті ОСОБА_5 його син був зареєстрований разом із ним за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 21. кв. 10. Проте, ОСОБА_2 не проживав разом із померлим на час відкриття спадщини, Виходячи з викладеного, позивач вбачає, що відповідач має бути усунений від права на спадкування, у звязку з чим звернулася з даним позовом до суду.
Позивач у відкрите судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявився, належним чином повідомлений про час ті місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.
Третя особа ОСОБА_3 у відкрите судове засідання зявилась, просила позов задовольнити.
Представник третьої особи - Київська державна нотаріальна контора у м. Одесі у відкрите судове засідання не зявився, проте надав заяву про слухання справи у відсутність, вирішення справи залишив на розсуд суду.
Згідно ст. 280 ч.1 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на неявку відповідачів по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторін, дослідивши відповідний позов, письмові докази, які були надані суду та забезпеченні в процесі розгляду справи, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі, належну правову оцінку, суд приходить до наступного висновку.
Під час розгляду справи і на підставі наявних в останній доказів судом встановлено, що
10.05.2017 р. помер батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5.
Спадкоємцями першої черги померлого ОСОБА_5 є дочка ОСОБА_1, дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_2.
За життя ОСОБА_5 набуто право власності на Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
25.10.2017 р. ОСОБА_1 звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та просила видати їй свідоцтво про право на за законом на Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Також 28.10.2017 р. ОСОБА_3 подала до Третьої одеської державне нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка на користь дочки померлого - ОСОБА_1
Син померлого - ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальне контори не звертався.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.01.2018 р., виданою державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, через те, що ОСОБА_2 на момент смерті батька був зареєстрований разом з ним а отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийняв спадщину.
Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як наводить ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Так, з огляду на ст. 1258 ч.ч.1,2 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. При цьому, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 ЦК України.
Як закріплене в ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Аналізуючи правову позицію ОСОБА_1, судом досліджено зміст ст. 1268 ЦК України, за якою, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивач зазначає, що для застосування вказаної норми визначальним є саме встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем.
На момент смерті ОСОБА_5 його син був зареєстрований разом із ним за адресою: м. Одеса, вул. Суднобудівна, 21. кв. 10. Проте, ОСОБА_2 не проживав разом із померлим на час відкриття спадщини, що підтверджується наступним.
На підставі наведеного, в день смерті ОСОБА_5 - 10.05.2017 р. Київським районним судом м. Одеси було винесено ухвалу по справі № 520/3247/17, якою було задоволено клопотання прокурора та застосовано до ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтС України в Одеській області.
Все вищезазначене підтверджує той факт, що на момент відкриття спадщини ОСОБА_2не проживав постійно із померлим батьком, а отже не прийняв спадщину відповідно до положень ч. З ст. 1268 ЦК України.
При цьому слід зазначити, що згідно із ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Таким чином, сам факт реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за місцем реєстрації батька на час відкриття спадщини не є безумовним доказом того, що вони проживали разом, а отже і не є підставою для прийняття спадщини в порядку ч. З ст. 1268 ЦК України.
Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Проте. ОСОБА_2 у вказаний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.
Зі змісту ч. 1 ст. 1272 ЦК України вбачається, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що ОСОБА_3 подала заяву про відмову від прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка на користь дочки померлого - ОСОБА_1, позивач як спадкоємець першої черги має право на успадкування Ѕ частки квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3
Проте суд, критично ставиться до позиції сторони позивача, з огляду на наступне.
Як регламентовано ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Однак, як чітко зобовязує ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд доходить висновку, що викладені у позовній заяві обставини щодо неприйняття спадщини відповідачем в установлений термін та спосіб є субєктивними, доказів на підтвердження того, що відповідач взагалі виявив бажання щодо відмови на права спадкування матеріали справи не містять. Окрім того, з наданих матеріалів та пояснень вбачається, що приймаючи рішення про усунення відповідача від права на спадкування, суд порушить його права. Так, наявність міжнародного розшуку відносно відповідача не створює правових наслідків, щодо позбавлення його конституційних прав та свобод, а отже і на отримання спадщини.
Ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд не може погодитись із обґрунтованістю позовних вимог, та відмовляє в задоволенні цих вимог, оскільки відсутні докази на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 19, 76, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 281, 282, ЦПК, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3, державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори у м. Одесі ОСОБА_4, про визнання права власності у порядку спадкування залишити без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя О.Д. Коблова