ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/906/19 Справа № 207/3124/17 Головуючий у першій інстанції: Подобєд О.К. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Вітько Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що між ним та ПАТ КБ "ПриватБанк" були укладені договори банківських послуг, відповідно до умов яких він отримав картку для виплат № НОМЕР_1 та картку універсальну GOLD № НОМЕР_2 . У березні 2016 року відповідачем здійснено блокування коштів на рахунках позивача. 26.03.2016 року відповідач самовільно здійснив зняття грошових коштів в сумі 1715,00 грн. з рахунку позивача № НОМЕР_2 ; станом на листопад 2017 року на рахунках позивача заблоковано грошові кошти в розмірі 9683,41 грн. на рахунку № НОМЕР_1 , у розмірі 3681,81 грн. на рахунку № НОМЕР_2 . У зв`язку з чим, просив стягнути з ПАТ КБ "ПриватБанк" на його користь безпідставно списані кошти в розмірі 1715 грн. шляхом їх зарахування на картку універсальну Gold НОМЕР_2; зобов`язати ПАТ КБ "ПриватБанк" усунути перешкоди у користуванні грошовими коштами, які знаходяться на банківській карті для виплат № НОМЕР_1 у розмірі 9683,41 грн. та банківській карті універсальна GOLD№ НОМЕР_2 у розмірі 3681,81 грн.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року, із врахування ухвали цього ж суду про виправлення описок від 29.03.2018 року, позов ОСОБА_1 до ПАТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживачів задоволено в повному обсязі; стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» безпідставно списані кошти у розмірі 1715,00 грн. на користь ОСОБА_1 ; зобов`язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні й розпорядженні ОСОБА_1 грошовими коштами на банківській картці НОМЕР_1 в сумі 9683,41 грн.; Зобов`язано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» усунути перешкоди в користуванні й розпорядженні ОСОБА_1 грошовими коштами на банківській картці НОМЕР_2 в сумі 3681,81грн; стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати: 1600,00 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом відповідач повідомлений належним чином у відповідності до вимог ст.ст. 128-130 ЦПК України, що стверджується, зокрема, поштовим повідомленням про вручення судової повістки відповідачу. 26.03.2019 року о 15-05 год. до апеляційного суду надійшло письмове звернення відповідача про перенесення розгляду справи у зв"язку з перебуванням представника у щорічний відпустці, однак будь-яких доказів на підтвердження неможливості присутності представника відповідача у судовому засідання суду не надано; крім того, відповідач є юридичною особою та не позбавлений можливості направити для участі у судовому засіданні іншого представника.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_1 відкрито в ПАТ КБ "ПриватБанк" рахунок № НОМЕР_2 за угодою №SAMDN9724 від 26.12.2013 року, тип рахунку Картка Універсальна Голд, сума залишків на рахунок становить 3581,81 грн.; рахунок № НОМЕР_1 за угодою №SAMDNWFC4 від 26.12.2013 року, тип рахунку Картка для виплат Голд, сума залишків на якому становить 9683,41 грн. (а.с. 116).

26 березня 2016 року відповідачем з поточного рахунку ОСОБА_1 здійснено зняття грошових коштів в сумі 1715,00 грн., які належать ОСОБА_1 , що підтверджується письмовими доказами, а також визнається відповідачем, згідно змісту апеляційної скарги.

Згідно з листом ПАТ КБ "ПриватБанк" від 15.07.2016 року за №20.1.0.0.0/7-20160706/4797, ОСОБА_1 на його запит повідомлено, що під час його роботи у ПАТ КБ "ПриватБанк", внаслідок недбалого ставлення до виконання службових обов`язків, діями позивача спричинено збитки банку, у зв`язку з чим на ім`я позивача було відкрито рахунок 3552 дебіторської заборгованості; зазначено, що відповідно до ст. 130 Кодексу Законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Працівник, який заподіяв шкоду може добровільно покрити її повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 2 ст. 1066 Цивільного кодексу України банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Частиною 3,4 ст. 1066 Цивільного кодексу України встановлено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповдіно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для здійснення блокування проведення транзакцій коштів за відкритими на ім"я позивача рахунками НОМЕР_2 за угодою №SAMDN9724 від 26.12.2013 року (тип рахунку Картка Універсальна Голд, сума залишків на рахунок становить 3581,81 грн.) та НОМЕР_1 за угодою №SAMDNWFC4 від 26.12.2013 року (тип рахунку Картка для виплат Голд, сума залишків на якому становить 9683,41 грн.) та зняття коштів у розмірі 1715,00 грн.

Доводи апелянта про блокування вищевказаних карток позивача та списання 1715,00 грн. у зв"язку із спричинення банку шкоди під час виконання позивачем трудових обов"язків за трудовим договором з банком - не спростовують наведеного вище висновку суду, оскільки трудові правовідносини не впливають на цивільно-правові відносини, які виникли між сторонами за вказаними вище цивільно-правовими договорами.

Колегія наголошує, що банком не надано належних та допустимих доказів завдання позивачем будь-якої шкоди або наявності інших підстав для створення позивачу перешкод у користуванні належними останньому грошовими коштами; більше того, ухвала апеляційного суду від 12.02.2019 року про надання відповідних доказів банком не виконана, про причини невиконання ухвали суду не повідомлено.

Враховуючи наведене, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Однак, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія зауважує, що відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач, як споживач, звільнений від сплати судового збору; приймаючи до уваги ставки судового збору, що діяли на час ухвалення оскаржуваного рішення, - в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 1409,60 грн. з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", а тому рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області підлягає зміні в частині розподілу судових витрат.

В іншій частині доводі апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи по суті, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, зміни рішення в частині розподілу судових витрат; в іншій частині рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити частково.

Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 березня 2018 року в частині розміру стягнутого з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" в дохід держави судового збору, - змінити з 1600,00 грн. на 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) грн. 60 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді