ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5181/19 Справа № 204/1265/19 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Деркач Н.М., Каратаєвої Л.О.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (а.с. 14).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 17-21).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу про відмову у видачі судового наказу розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Учасники справи правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористались.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала судді залишенню без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 лютого 2019 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська (за місцем проживання ОСОБА_2 ) надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с. 1).

Відмовляючи у видачі судового наказу, суддя виходив з того, що відповідно до відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області Корнішин Микола Валерійович зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться та суддя не має можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_2

Так, за змістом ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 2 вказаної вище статті зазначено, що особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ч. 5 ст. 165 ЦПК України, судом був зроблений запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника.

04 березня 2019 року надійшла відповідь, згідно якої за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України у Дніпропетровській області Корнішин Микола Валерійович зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться.

Враховуючи, що за результатами отриманої судом інформації встановлено, що боржник ОСОБА_2 зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться та отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника, суддя дійшов обгрунтованого висновку про відмову у видачі судового наказу у відповідності до вимог ч. 9 ст. 165 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що останнім відомим зареєстрованим місцем проживання боржника є АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту, колегія суддів не приймає до уваги, та звертає увагу на те, що у даному випадку слід керуватися офіційною інформацією, наданою відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Таким чином, висновок судді суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для скасування оскарженої ухвали з підстав, які наведені вище, оскільки норми процесуального закону, якими керувався суддя є спеціальними при розгляді заяви про видачу судового наказу.

Судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: