Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1716/18
Провадження № 2/273/20/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Васильчук О. В., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Баранівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,-

В С Т А Н О В И В:

29.10.2018 року ОСОБА_2 звернулася до ОСОБА_3 з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що їхня з відповідачем спільна донька ОСОБА_4, яка вже повнолітня, продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги від батька. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання, а саме до 31.07.2022 року (а.с.1-2).

02.11.2018 року ухвалою судді відкрито спрощене позовне провадження по справі, надано відповідачу строк для подання відзиву, призначено дату судового засідання без повідомлення сторін, роз'яснено учасникам справи право на подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а відповідачу - наслідки неподання відзиву на позов у встановлений судом строк (а.с.9).

26.11.2018 року до суду від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву з доданою квитанцією, що підтверджує надсилання відзиву позивачці. У відзиві зазначив, що позов визнає частково, згоден платити на утримання дитини на час її навчання 600,00 грн. аліментів щомісячно, оскільки постійного доходу не має, на даний час одружений, утримує нову сім'ю (а.с.11-12).

Разом із відзивом відповідач подав до суду заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, повнолітньої доньки ОСОБА_4, оскільки рішення може вплинути на її право отримувати аліменти від батька на свою користь (а.с.15-16).

30.11.2018 року ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4, якій роз'яснено процесуальні права та обов'язки (а.с.17-18).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_4 правом на подання до суду письмових пояснень по справі не скористалася.

Клопотань про розгляд справи з викликом сторін до суду не надходило.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, який розірвано, як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії І - ТП №023689 від 14.12.2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Баранівського РУЮ Житомирської області (а.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження серії І - ТП №294113 від 30.10.2000 року, виданого виконкомом Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області, вони є батьками повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання на першому курсі факультету історичної освіти НПУ імені Драгоманова IV рівня акредитації денної форми навчання, період навчання - з 2018 року по 31.07. 2022 рік, що підтверджено довідкою НПУ імені Драгоманова від 03.10.2018 року №142 (а.с.7).

У зв'язку з навчанням, ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги на придбання одягу, взуття, канцелярського приладдя, квитків на проїзд у громадському транспорті, що відповідачем у вілдзиві на позов не спростовано.

Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Ч. 1 ст.200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

За приписами ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Зі змісту ст.199 СК України вбачається, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це - самостійний обов'язок, який має власні підстави виникнення і припинення. Обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням та за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з роз?ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, при вирішенні спору щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, та визначення їх розміру має значення, зокрема, встановлення можливості надання батьками матеріальної допомоги, а також з'ясування потреби дитини, яка продовжує навчання, в отриманні такої допомоги.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_4 потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, а її батько ОСОБА_3 має змогу надавати матеріальну допомогу, оскільки позовні вимоги визнає частково.

Враховуючи ту обставину, що відповідачем позов визнаний частково, це визнання не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд, приймаючи часткове визнання позову відповідачем, прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в частині визнаних відповідачем вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ч.2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення містяться і в частині ч.7 ст. 81 ЦПК України, згідно із якою суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з норми ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно зі ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Ч.1 ст.2 ЦПК встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за умови, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 цього Кодексу (ч.6 ст.263 ЦПК України).

ОСОБА_2 не надала доказів того, що ОСОБА_3 має змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі 1500,00 грн. щомісячно, а суд ухвалюючи рішення не може виходити з припущення.

Виконуючи вимоги ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768грн. 40 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-83, 89, 141, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 430 ЦПК України, суддя,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа, що не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, в розмірі 600 гривень, щомісячно, без врахування часу канікул, але не більше, ніж до досягнення двадцяти трьох років, починаючи стягнення з 29.10.2018 року та до закінчення навчання - 31 липня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн.40 коп. (Реквізити для сплати судового збору: ККДБ 22030101, рахунок 6037, назва рахунку- судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050), назва отримувача: УК у Баран.р-н/Баранівський р-н/22030101), код отримувача: 37573026, МФО 899998, Казначейство України (ЕАП).

Допустити негайне виконання рішення суду у межах місячної суми платежу по аліментах.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) через Баранівський районний суд Житомирської області.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В.Васильчук

0