Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

27 лютого 2019 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Тептюка Є.П.

за участю секретаря Федорової Л.С.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Стислий виклад позиції позивача:

03.09.2018 року, акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (Далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, з ціною позову 26596,33 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2014 року відповідач підписав заяву, згідно якої отримав від позивача кредит у розмірі 1800 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання по договору надання банківських послуг не виконав і станом на 01.07.2018 року внаслідок невиконання ним взятих на себе зобовязань, сума його заборгованості перед позивачем складає 26596,33 грн., з яких: 2412,42 грн. тіло кредиту; 7945,28 грн. відсотки за користування кредитом; 14495,95 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1242,68 грн. штраф (процентна складова).

Заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена їх обовязковість для спірних правовідносин.

У звязку з невиконанням відповідачем ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором про надання банківських послуг від 30.04.2014 р., позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 26596,33 грн. та судовий збір. Позивач не заперечував проти винесення заочного рішення судом, у разі неявки відповідача.

В матеріалах справи наявне письмове клопотання представника позивача про підтримання позовних вимог та розгляд справи без участі представника позивача.

У судовому засіданні відповідач пояснив, що дійсно отримував банківську карту ПАТ «ПриватБанк» і користувався кредитними коштами за офертою, проте погашав кредит. Відповідач визнає тіло кредиту та розмір нарахованих відскотків, проте не згідний з розміром пені та штрафу, через їх завищений розмір.

Стислий виклад відзиву відповідача:

03.10.2018 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що розрахунок заборгованості, копія анкети-заяви позичальника та умови і правила надання банківських послуг не можуть підтверджувати факт існування боргу відповідача перед позивачем. Розрахунок заборгованості не є первинним бухгалтерським документом, копія анкети-заяви є лише пропозицією укласти договір (офертою) і для укладання договору обовязковим елементом процедури такого укладення є прийняття пропозиції (акцепт), відсутність якого підтверджується матеріалами справи. В анкеті відсутні будь-які умови, що є істотними для кредитного зобовязання: умова про надання позивачем тієї чи іншої суми, умова про обовязок повернення конкретної суми, строк надання грошових коштів та строк повернення їх відповідачем, посилання на картку, з якої відповідач міг отримувати грошові кошти, умова про отримання цієї картки відповідачем. Умови та правила надання банківських послуг не підписані відповідачем і на нього не розповсюджуються. В розрахунку заборгованості не зазначено по якій саме картці і по якому рахунку, ця виписка. Також в матеріалах справи немає жодного доказу, що відповідача отримував картку і йому відкритий рахунок.

Стислий виклад відповіді на відзив відповідача:

12.11.2018 року від позивача на електронну пошту суду надійшла відповідь на відзив в якій останній вказує, що відповідач звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав заяву від 30.04.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 1800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Укладання договору між сторонами здійснюється за принципом укладання договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. ОСОБА_2 та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. Відповідачем було підписано таку заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У заяві вказано, що відповідач ознайомлений та згідний з Умовами та ОСОБА_2 надання банківських послуг. На підставі заяви відповідача йому було відкрито картковий рахунок №798520. Ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який він вказав у заяві. Картковий рахунок рахунок фізичної особи, до якого випущена карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів.

З виписки з карткового рахунку відповідача чітко прослідковується, що йому було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима і проведення вказаних операцій не можливо без наявності картки.

Розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, тому банком надана виписка по рахунку. Банківська виписка має статус первинного документу.

23.01.2019 року від позивача на електронну пошту суду надійшла відповідь на заперечення, хоча остання не передбачена нормами діючого ЦПК України. У даній відповіді на заперечення викладені обставини, що вказані у відповіді на відзив та приєднані реєстри згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.

28.01.2019 року від відповідача на адресу суду вдруге надійшла відповідь на заперечення, яка дублює першу від 23.01.2019 року.

Стислий виклад заперечення відповідача:

13.12.2018 року від відповідача надійшло письмове заперечення в якому останній зазначив, що позивачем порушено строк надіслання відповіді на відзив і не надано підтвердження щодо надіслання відповідачу відповіді на відзив. Докази приєднані позивачем до відповіді на відзив повинні бути посвідчені на відповідність оригіналу.

Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:

19.09.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області прийнято позовну заяву до розгляду з відкриттям провадження.

22.10.2018 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області змінено порядок розгляду цивільної справи і визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Встановлені судом обставини:

У судовому засіданні встановлено, що 30.04.2014 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та ОСОБА_2 надання банківських послуг у ПриватБанк, на підставі якої отримав кредитний ліміт по платіжній кредитній картці «Універсальна»/GOLD. Вказана анкета-заява затверджена уповноваженою особою ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до письмової анкети - заяви ОСОБА_1 останній згодний з тим, що дана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та ОСОБА_2 надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про дання банківських послуг. ОСОБА_1 ознайомлений з договором про надання банківських послуг і згідний з його умовами. Даний факт відповідач засвідчив власним підписом (а.с.10).

Факт отримання банківської картки ПАТ «ПриватБанк» ОСОБА_1 не оспорюється.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобовязання по договору надання банківських послуг не виконав і станом на 01.07.2018 року внаслідок невиконання ним взятих на себе зобовязань, сума його заборгованості перед позивачем складає 26596,33 грн., з яких: 2412,42 грн. тіло кредиту; 7945,28 грн. відсотки за користування кредитом; 14495,95 грн. пеня; 500 грн. штраф (фіксована частина); 1242,68 грн. штраф (процентна складова), що підтверджується даними розрахунку заборгованості (а.с.8-9).

Факт користування ОСОБА_1 кредитними коштами підтверджується випискою з банківської картки ОСОБА_3 за період з 01.04.2014 року по 08.11.2018 року (а.с.63-70) та не оспорюється самим відповідачем у судовому засіданні.

Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21.05.2018 року №519 було змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником всіх прав та зобовязань ПАТ КБ ПриватБанк», що підтверджується Статутом АТ КБ «ПриватБанк», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України (Рішенням єдиного акціонера) від 21.05.2018 року №519.

Отже оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності та повноті, суд приходить до висновку, що останні є належними, допустимими та достатніми.

До того ж, відповідно до п. 336 «Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів», затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5, первинні документи і додатки до них, що фіксують факт виконання господарських операцій і стали підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку та податкових документах є: касові, банківські документи, ордери, повідомлення банків і переказні вимоги, виписки банків, корінці квитанцій, банківських чекових книжок, наряди на роботу, акти про приймання, здавання і списання майна й матеріалів, квитанції і накладні з обліку товарно-матеріальних цінностей, рахунки-фактури, авансові звіти тощо.

Норми права, що підлягають застосуванню:

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Формуляром та стандартною формою, у яких викладені умови договору про надання банківських послуг є Умови та правила надання банківських послуг, згідно яких і обслуговувався відповідач.

ч. 2 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» - договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов'язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов'язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч.1, ч. 2 ст. 598 ЦК України).

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов'язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов'язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства ст. 530 ЦК України.

За порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.611 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України визначають, що наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до п. 1.1.3.2.4 Умов та ОСОБА_2 надання банківських послуг, право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Згідно п.2.1.1.2.3, п 2.1.1.2.4. Умов та ОСОБА_2 надання банківських послуг, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення щодо можливості встановлення кредитного ліміту на кредитну карту. Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт визначається за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою Клієнта відносно прийняття любого розміру Кредитного ліміту, що встановлений Банком.

п. 2.1.1.5.5. Умов та правил надання банківських послуг передбачає, що позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

п. 2.1.1.12.10 Умов та правил надання банківських послуг встановлює, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому чи певній банком частки, у разі невиконання клієнтом чи довіреною особою клієнта своїх боргових та інших зобовязань по цьому договору.

Згідно п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг встановлює, що договір діє протягом 12 міс. з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на тий самий строк.

п.1.1.7.43 визначає, що сторони визнають, що дія Договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/Вкладу Клієнта відкритого у рамках договору або Договору, що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг Банку, передбачених Договором. За наявності у Клієнта до моменту закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед Банком за договором, у тому числі заборгованості за овердрафтом, а також заборгованості з оплати комісій Банку, дія Договору припиняється після повного погашення такої заборгованості.

Так, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення прострочених зобовязань за борговими зобовязаннями на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.

У той самий час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг - при порушенні клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлений тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Вказана позиція викладена також в Постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року по справі №347/1910/15-ц.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки, якою є штраф та пеня, може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають, істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

У своїй ухвалі від 13.09.2017 року ВСС України зазначив, що згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 4 вересня 2014 року (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

Таким чином, суд може з власної ініціативи застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України до вимог про стягнення пені, за умови, що розмір нарахованої пені значно перевищує розмір збитків.

Отже, встановивши, що визначений позивачем розмір пені перевищує основний розмір боргу, суди дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, передбачених ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення розміру пені, що підлягає стягненню на користь банку.

Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:

Жодних доказів, які б спростовували висновки суду про чинність договору, відповідач не надав.

ОСОБА_1 дійсно 30.04.2014 року уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг, за яким отримав кредитний ліміт на картковий рахунок.

Відповідач користувався кредитними коштами, проте не виконав у повному обсязі зобовязань щодо повернення кредиту позичальнику, у звязку з чим має заборгованість перед позивачем.

Дослідивши надані сторонами письмові докази та враховуючи пояснення відповідача, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.

Враховуючи положення статті 549 ЦК України, відповідно до яких штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення у задоволенні вимог банку про стягнення штрафів в розмірі: 500,00 грн. (фіксована частина), 1242,68 грн. (процентна складова) необхідно відмовити з зазначених підстав.

Також суд вважає, що слід зменшити розмір пені до розміру тіла кредиту, що становить 2412,42 грн., оскільки вона значно перевищує розмір збитків.

Судові витрати:

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. У звязку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 846,02 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі ст. 526, 527, 530, 625, 1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по договору № б/н про надання банківських послуг від 30.04.2014 р.в розмірі 12770 (дванадцять тисяч сімсот сімдесят) грн. 12 (дванадцять) коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі, що складаються із судового збору в сумі 846 (вісімсот сорок шість) грн. 02 (дві) коп.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Відповідно до Розділу ХІІІ п.15.5 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області або безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, , МФО № 305299, р/р: 3111.

Відповідач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1.

Повний текст рішення складено 01.03.2019 року.

Суддя: Є. П. Тептюк