РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/18203/18

Провадження №: 2/755/95/19

"06" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

позивача - Потапенко А. В.,

представника позивача - ОСОБА_1.,

відповідача - ФОП ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу та розірвання договору, -

у с т а н о в и в :

28.11.2018 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача в якому просить суд: стягнути з відповідача суму заборгованості за інвестиційним договором у сумі 228347,32 грн., пеню в розмірі 1095,44 грн., 3% річних в розмірі 3021,26 грн., інфляційні нарахування в розмірі 104,40 грн., а загалом 232359,20 грн.; розірвати інвестиційний договір укладений між сторонами у справі 09.11.2017 року; стягнути з відповідача сплачені за інвестиційним договором кошти у розмірі 4500,00 доларів США в еквіваленті до курсу долара США на момент повернення, а також покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати.

Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що 09.11.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений інвестиційний договір, предметом якого, відповідно до п. 1.1 Договору, Інвестор ( ОСОБА_5 ) передає ОСОБА_2 (Отримувач) грошові кошти в сумі 4500,00 доларів США у підприємницький обіг (надалі - Інвестиції) з метою створення стоматологічного салону та надання стоматологічних, а також пов`язаних з цим послуг (надалі - Проект), а отримувач зобов`язується забезпечити розвиток Проекту, здійснювати цільове використання Інвестицій, а також виплачувати Інвестору відсотки від суми прибутку, отриманого в результаті діяльності Проекту в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Згідно умов Договору, Відповідач, як Отримувач інвестиційних коштів, повинен: забезпечити можливість здійснення Інвестором контролю за цільовим використанням інвестиційних коштів, а також підтвердження розміру місячних витрат на роботу Проекту, шляхом надання Інвестору письмового підтвердження (фотографії рахунків, видаткових накладних, майна тощо) про використання коштів. Письмове підтвердження використання інвестиційних коштів та місячних витрат на роботу Проекту надається не пізніше п`ятого числа місяця наступного за звітнім, і повинно містити інформацію про призначення, марку, модель, кількість майна та/або вид наданої послуги тощо ( п 2.3 .2. Договору); вести облік пацієнтів шляхом відкриття медичних книжок за кожним пацієнтом та внесенням в них записів про виконані роботи (п. 2.3, 7. Договору); розподіляти прибуток від діяльності проекту в розмірі 50% прибутку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Інвестора не пізніше 10 числа наступного місяця за попередній (п. 3.5, 3.8 Договору). Ведення стоматологічної діяльності - Проекту здійснюється у стоматологічному салоні під назвою «Dental Group» (Дентал Груп), який знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Краківська, буд. 11, тел.: (066 ) 400-23-67 , веб-сайт: http://dental-group.kiev.u, що підтверджується текстовими повідомленнями через мобільний зв`язок WhatsApp. Про те, не зважаючи на свої прямі обов`язки, Відповідач не виконував умови договору, чим порушив права Позивача. Порушення умов укладеного між сторонами договору полягають в наступному: 1) Відповідачем порушено свої зобов`язання щодо надання письмових звітів, що слугує порушенням права позивача на отримання інформації про використання коштів (п. 2.2.2. Договору), адже у Позивача відсутня інформація щодо доходів та витрат від діяльності проекту починаючи з серпня 2018 року; 2) пунктом 3.5 Договору передбачено, що сторони розділяють прибуток від діяльності проекту в розмірі 50% прибутку кожній із сторін. Сплата Інвестору (Позивачу) його частини прибутку здійснюється не пізніше 10 числа наступного місяця за попереднім (п. 3.8 Договору). Коли на звернення Позивача, з проханням відправити кошти через систему переказу коштів Western Union - відповідач відмовив, мотивуючи це тим, що гроші отримані від діяльності будуть направлені на розвиток стоматологічного салону, чим порушує права позивача на отримання своєї частки прибутку п. 3.5. договору (повідомлення відправлені через WhatsApp); 3) Крім того, свою частину коштів Відповідач забирає собі, як свою заробітну плату. В той час, відповідно до п. 3.7 Договору, до витрат на забезпечення роботи проекту, такі витрати як заробітна плата лікаря (Відповідача) не передбачено, що також є протиправними діями (повідомлення відправлене через WhatsApp); 4) Відповідно до умов п. 3.7 договору, місячна сума витрат на забезпечення роботи проекту не перевищуватиме 30000 грн., а в разі необхідності збільшення суми таких витрат, Відповідач повинен отримати схвалення Позивача. Відповідно до Таблиці розрахунку доходів та витрат, яку Позивач зробила на основі даних вказаних в переписці Відповідачем, сума витрат на забезпечення роботи проекту в рази перевищує цю суму. Посилаючись на положення ст.ст. 526, 629 ЦК України позивач зазначає, що належне та повне виконання зобов`язання залежить від волі відповідача, який в свою чергу знехтувавши своїми обов`язками усвідомлюючи значення своїх дій прийняв вольове рішення не виплачувати Позивачу кошти, які підлягали виплаті за укладеним Інвестиційним договором. Позивач звертає увагу суду на те, що вся інформація про доходи та витрати в ході виконання Інвестиційного договору Позивач отримувала в електронних листах від Відповідача з його електронної адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та від ОСОБА_7 , який здійснював перевірку доходів та витрат у присутності Відповідача. Автентичність електронної адреси та приналежність її Відповідачу підтверджується також листуванням з представником Позивача ОСОБА_1 . Так, у електронному листі надісланому Відповідачем на електронну адресу Позивача від 05.04.2018 року було надано звіт за березень 2018 року, де: загальна сума доходу за місяць 7550 грн.; витрати на послуги зуботехнічної лабораторії - 16500 грн.; витрати на заробітну плату лікаря в розмірі 30% доходу - 17715 грн.; витрати на матеріали - 5644,92 грн; витрати на рекламу - 5510,99 грн.; податки - 8193,28 грн.; витрати на оренду приміщення - 15200,00 грн.; витрати на заробітну плату медсестри 6000 грн.; дохід 755,81 грн. Під витратами на заробітну плату лікаря відповідач розуміє свою роботу, однак віднесення сум коштів до таких витрат не відповідає умовам договору, тому, на думку позивача, вони повинні бути включені до суми прибутку та поділені між сторонами згідно п. 3.5. договору, але надання такої інформації не знайшло свого підтвердження в таблиці, яка була складена на підставі інформації, що перевірялася ОСОБА_7 . Позивач зазначає, що в додатку до позовної заяви додається таблиця розрахунку доходів та витрат, яку було складено на основі даних вказаних в переписці Відповідачем, яка поділена на такі категорії як: місяць/число (дні, коли працював стоматологічний салон); дохід (вказаний щоденний дохід, як результат діяльності протягом дня); витрати (включають в себе витрати на розхідні матеріали, рекламні послуги, сплати податку, оренди приміщення, заробітної плати асистента, банківські послуги тощо); заробітну плату лікаря (30% від суми доходу) та прибутку, який вираховується за такою формулою: П=Д-В, де П - прибуток, Д - дохід, В - усі витрати та розподіляється між позивачем та відповідачем у рівних частках (по 50% кожному). В основу таблиці було взято таблицю, яка була надіслана Відповідачем на електронну адресу Позивача, а також відомостей, які були складені ОСОБА_7 . Станом на 31.10.2018 рік заборгованість за інвестиційним договором складає - 228347,32 грн. Заборгованість виникла з 10.12.2017 по 31.10.2018 - на день подачі позовної заяви. Згідно п. 4.5 Договору, передбачена відповідальність за прострочення по сплаті відсотків від суми прибутку отриманої за рахунок використання інвестиційних коштів, а саме Відповідач сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Станом на день подання позовної заяви розмір пені (з розрахунку 0,1 % від суми прострочення платежу за кожен день прострочення) від суми заборгованості склав 1095,44 грн. З урахуванням положень ст. 625 ЦК України, позивач зазначає, що станом на день подання заяви розмір 3% річних від суми заборгованості складає 3021,26 грн. Станом на день подання заяви розмір інфляційних нарахувань на суму заборгованості складає мінус 104,40 грн. Таким чином, Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача заборгованість по сплаті 50% прибутку за інвестиційним договором в сумі 228347,32 грн., пеня 1095,44 грн., 3% річних 3021,26 грн., інфляційні нарахування (-) 104,40 грн., загалом - 232359,2 грн. Відповідач має заборгованість перед Позивачем внаслідок порушення строків сплати частини прибутку, тому позивач звертається до Дніпровського районного суду міста Києва щодо захисту своїх порушених прав та інтересів. Посилаючись на положення ст.ст. 526, 530, 651 ЦК України позивач також вказує, що пунктом 4.4. Інвестиційного договору вказано, що у разі невиконання Отримувачем умови про цільове використання інвестиційних коштів, незабезпечення обліку доходів, вчинення дій, які спрямовані на невиконання цього Договору, Отримувач зобов`язаний повернути усі отримані кошти від Інвестора. Станом на день подачі позовної заяви Відповідач не віддав борг по сплаті частини прибутки Позивача, чим порушив умови договору та свій обов`язок щодо належного виконання свого зобов`язання. Крім того, користуючись своїм процесуальним правом, позивачем поставлено відповідачу у своїй позовній заяві десять питань в порядку ст. 93 ЦПК України.

Ухвалою суду від 05.12.2018 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін, частково задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

17.01.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що відповідач не визнає позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову щодо стягнення з нього грошових коштів посилаючись на те, що 09.11.2017 року між ним та позивачем дійсно був укладений інвестиційний договір, але за весь час дії інвестиційного договору відповідач жодного разу не отримував від позивача будь-яких грошових коштів, тобто інвестицій, в порядку і на умовах визначених договором (п. 1.1 пп. 2.1.1 п. 2.1 п. 3.1. п. 3.2. п. 3.3. Договору), і підтвердженням даного факту є, зокрема те, що позивачем не долучено до позовної заяви письмових доказів - будь-яких платіжних документів та/або розписок, в підтвердження фактів перерахування на рахунок відповідача та/або передачі відповідачу особисто якихось грошових коштів, тобто інвестицій, упродовж дії цього «інвестиційного договору». Посилаючись на положення Закону України «Про інвестиційну діяльність» відповідач зазначає, що такий договір має відповідати сутності інвестування, тобто закріплювати факт вкладення коштів або інших матеріальних чи інтелектуальних цінностей в об`єкт інвестування: визначати мету та основні права і обов`язки сторін. За твердженням відповідача, всупереч положенням чинного законодавства України щодо інвестиційної діяльності, укладений між сторонами інвестиційний договір не містить в собі, а ні своєї ціни, а ні чіткого визначення терміну дії. Аналіз законодавства та умов договору, зокрема п.п. 1.1., 1.2., 3.2., 3.5. договору дозволяє дійти висновку, що він більше схожий на договір про спільну діяльність. Якщо ж вважати, що укладений між сторонами договір за своїм змістом та суттю є нічим іншим як договором про спільну діяльність, то відсутні докази, які підтверджують факт «участі» позивача у досягненні спільної мети - розбудові сучасної стоматологічної клініки, як це передбачено у предметі цього договору. Відповідач зазначає, що надані стороною позивача різного роду переписки підтверджують факт намагання відповідача щодо досягнення спільної мети - розбудови сучасної стоматологічної клініки, постійного пошуку відповідачем приміщення, закупівлю відповідачем стоматологічного інструменту, матеріалів і розчинів, створення профільного веб-сайту, збільшення кількості клієнтів, спроби залучення до роботи відповідних фахівців, ведення обліку відповідачем своїх власних доходів та витрат, а також спонукання позивача до реалізації спільного Проекту шляхом виконання нею взятих на себе договірних зобов`язань за укладеним договором. На думку відповідача, надані стороною позивача докази не є належними, оскільки не містять в собі посилань на обставини, які б вказували на виконання позивачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо перерахунку або передачі відповідачу інвестиційних коштів, у відповідності до умов укладеного договору, та підстав виникнення перед позивачем заборгованості. Також відповідач вказує, що докази позивача не є достовірними так як не підтверджують собою факт передачі позивачем відповідачу 4500,00 доларів США, що начебто були надані позивачем відповідачу за інвестиційним договором, а визначена заборгованість у розмірі 232359,20 грн. є надуманою, оскільки ґрунтується лише на припущеннях представника позивача, а тому такі докази і не є достатніми для задоволення позовних вимог, зокрема тих, що стосуються стягнення грошових сум.

14.02.2019 року до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача на позовну заяву зі змісту якої вбачається, що позивач підтримує свої позовні вимог в повному обсязі та просить позов задовольнити. Зокрема, у відповіді зазначено, 31.01.2019 року о 15 годині 26 хвилин адвокату ОСОБА_1. було надіслано електронний лист від Позивача з електронної адреси: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно було відправлено Лист, з темою листа: «документи для суда» з текстом:- « Доброго дня! ОСОБА_1 . Ознайомившись з текстом відзиву ОСОБА_2 від 18.01.2019 року на подану Позовну заяву за моїм позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення боргу та розірвання договору, справа № 755/18203/18 розглядається у Дніпровському районному суді міста Києва, хочу повідомити наступне. Грошові кошти передавалися ОСОБА_2 готівкою в доларах США моєю рідною сестрою ОСОБА_11 . Про передачу коштів свідчать повідомлення ОСОБА_2 , які зафіксовані на знімках екрана з листуванням між мною та ОСОБА_2 за допомогою мобільного додатку WhatsApp. Додатково я здійснила завантаження усієї історії листування між мною, ОСОБА_5 , та ОСОБА_2 , за допомогою програми Facebook Messenger. В цій історії листування міститься вся інформація щодо діяльності стоматологічного салону, доходів з його діяльності, а також підтвердження отримання сум коштів за інвестиційним договором. Усі копії додаю вкладенням у цей лист. Факт передачі грошових коштів може підтвердити моя рідна сестра ОСОБА_11 повагою, ОСОБА_5 .» Представник зазначає, що оригінальність вищевказаного листа та оригінальності поданих доказів підтверджується Заявою приватного нотаріуса Пелех З.Б. Також представник вказує, що оскільки вся інформація про доходи та витрати в ході виконання Інвестиційного договору Позивач отримувала в електронних листах (повідомленнях за допомогою мобільних додатків) від Відповідача, то з метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи доцільним буде зробити письмовий опис змісту переписки Позивача та Відповідача у соціальній мережі Facebook Messenger, з посиланням на номер сторінки, дати та часу повідомлень: звіт за жовтень місяць 2017 року, Відповідач розписав щоденний прибуток, шляхом надсилання окремих повідомлень по кожному дню окремо, починаючи з 686 по 693 сторінку надіслані 20.11.2017 року; повідомлення від 24.07.2018 року о 19:21, сторінка 23, звіт по доходи за день; повідомлення від 23.07.2018 року о 11:13, сторінка 33, звіт по доходи за попередній день; повідомлення від 20.07.2018 року о 20:19, сторінка 45, звіт по доходи за день; повідомлення від 02.01.2018 року надіслане Відповідачем о 17:05 год, сторінка 646 (загальна сума доходу за грудень місць - 35190 грн., витрати на послуги зуботехнічної лабораторії - 5785 грн., витрати на заробітну плату Лікаря в розмірі 30% доходу - 8821,5 грн., витрати на рекламу - 4807 грн.; витрати на оренду приміщення - 14700 грн., витрати на заробітну плату медсестри - 6000 грн.); повідомлення від 28.03.2018 року о 10:48, сторінка 393, витрати на послуги зуботехнічної лабораторії 16500 грн.; повідомлення від 10.07.2018 року о 19:07, сторінка 72, витрати у розмірі 3005 грн. техніку; повідомлення від 06.07.2018 року о 11:16, сторінка 85, розписаний перелік витрат за матеріали, техніку, кур`єру, адміністратору, перекладачу; повідомлення від 11.01.2018 року о 19:53, сторінка 636, оплата 2905 за рекламу у Фейсбук через компанію 7купон; повідомлення від 03.03.2018 року о 19:23, сторінка 479, оплата реклами Гугл 1410,99; повідомлення від 11.03.2018 року о 08:54, сторінка 464, опис заробітку за 10.03.2018 року; повідомлення від 14.03.2018 року о 09:01, сторінка 444, повідомлення щодо вивозу сміття; повідомлення від 06.034.2018 року о 11:20, сторінка 359, витрати на рекламу 321,73 грн.; повідомлення від 18.04.2018 року о 19:39, сторінка 315, список покупок по чеку; повідомлення від 23.04.2018 року о 20:35, сторінка 304, реклама Гугл 2500, телефон 150; повідомлення від 25.07.2018 року о 12:53, сторінка 317, покупка стоматологічного обладнання; листування з 1 по 5 сторінку листування з Facebook Messenger Відповідач підтверджує свій намір розірвати Договір та повернути отримані кошти за договором в розмірі 4500 доларів США; в повідомленні Позивача від 06.02.2018 року (594 сторінка листування) вона вказує що передала останні 1150 Доларів США і підписала договір, що підтверджує повний розрахунок; знімками екрану з листуванням між представником позивача та ОСОБА_2 за допомогою мобільного додатку WatsApp. В подальшому відповідач не заперечував щодо виконання позивачем своїх обов`язків та почав виконувати свою частину зобов`язань. Відсутність претензій відповідача є конклюдентною дією, яка визнає виконання зобов`язань позивачем. Представник позивача вважає, що вищевказані докази підтверджують факт отримання Відповідачем грошових коштів в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) доларів США. Тому, свідчення відповідача вводять суд в оману та є неправдивими. Щодо позиції Відповідача щодо наявності в укладеному договорі інвестування ознак договору спільної діяльності, на думку сторони позивача, правова позиція Відповідача в цьому питанні не відповідає дійсності та не стосується предмету спору. Сторонами не піднято питання про визнання укладеного договору недійсним, або удаваним. При визначенні змісту даного Договору Сторони керуються принципом свободи договору, а також правом на укладення договору, в якому містяться елементи різних договорів (змішаного поговору), передбачених ст.ст. 627, 628 Цивільного кодексу України. З огляду на вищенаведене, на думку представника, немає підстав та обов`язку спростовувати судження Відповідача, оскільки вони не стосуються предмету спору. В свою чергу Позивачем надано усі необхідні докази, які підтверджують порушення Відповідачем умов договору, безпідставної відмови від виконання своїх зобов`язань, а також факт отримання коштів за інвестиційним договором.

18.02.2019 року до суду надійшла заява свідка ФОП ОСОБА_2 в порядку ст. 93 ЦПК України у якій відповідач дав свої відповіді на питання поставлені йому стороною позивача у позовній заяві. Відповідач вказав, що метою укладення договору з боку відповідача було спільне створення стоматологічного салону, як це й передбачено в предметі договору укладеного у листопаді 2017 року. Відповідач стверджує, що ані 4500 доларів США, ані будь-яких інших грошових коштів в рамках укладеного у листопаді 2017 р. з гр. ОСОБА_5 . «інвестиційного договору» (який є предметом судового розгляду у справі № 755/18203/18), відповідач від неї не отримував. Підтвердженням цьому, є те, що Позивачем, зокрема, не долучено до позовної заяви жодних доказів - будь-яких платіжних документів та/або розписок, які б підтверджували факти перерахування нею на рахунок відповідача та/або передачі особисто відповідачу якихось грошових коштів, тобто інвестицій, упродовж дії цього «інвестиційного договору». Відповідач вказує, що як до укладення вказаного «інвестиційного договору» з ОСОБА_5 , так і після його укладання, відповідач, як фізична особа- підприємець, надавав та продовжує надавати й до тепер стоматологічні послуги населенню (основний вид господарської діяльності відповідача), використовуючи власні медичні матеріали, препарати та обладнання. З листопада 2017 року відповідач, як фізична особа - підприємець, перебував на спрощеній системі оподаткування·- платником єдиного податку 3 групи. Розміри доходів відповідача, як самозайнятої фізичної особи - підприємця, в період з листопада 2017 року по день відкриття провадження у справі, визначені у Книзі обліку доходів та витрат, копії відповідних сторінок якої відповідачем надані суду. Уся звітна інформація щодо отриманих відповідачем доходів та понесених витрат за результатами здійснення самостійної господарської діяльності по наданню стоматологічних послуг населенню, за весь час існування «інвестиційного договору», надавалася відповідачем ОСОБА_5 засобами телефонного зв`язку та відповідними повідомленнями у соціальній мережі «Facebook». Надання стоматологічних послуг населенню відповідачем здійснювалося самостійно, без залучення інших відповідних фахівців за трудовим договором. Частину прибутку згідно з умовами інвестиційного договору відповідач позивачу не перераховував, оскільки не було на те достатніх правових підстав: умови «інвестиційного договору» позивачем фактично не виконувались, позивачка фактично самоусунулась від участі у «створенні стоматологічного салону», участі в наданні відповідачем стоматологічних послуг населенню позивачка не приймала. Влітку 2018 року відповідач зустрічався з представником ОСОБА_5 - ОСОБА_7 . Він, разом зі відповідачем, з метою підтвердження «належної відповідачу частини інвестиції за договором» зробив перепис обладнання та матеріалів, які використовувалися відповідачем для надання стоматологічних послуг населенню; показував як потрібно вести таблицю доходів і розходів, зручно для її сприйняття ОСОБА_5 також відповідач разом з ОСОБА_7 ходили дивитися на приміщення для відкриття «майбутнього» стоматологічного салону, та обговорювали усі нагальні питання щодо реалізації цього проекту. Також відповідач вказав, що в переважній більшості випадках під час спілкування з ОСОБА_5 він використовував електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1, та номер телефонного мобільного зв`язку НОМЕР_2 . В соціальних мережах відповідач спілкувався з позивачем за різними адресами.

19.02.2019 року до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь позивача на відзив на позовну заяву зі змісту яких вбачається, що вони є практична аналогічними змісту відзиву на позовну заяву. При цьому, відповідач додатково вказує, що не можна вважати належними та достатніми доказами папери, на яких зображена переписка між сторонами у мобільному додатку стосовно підтвердження факту отримання відповідачем коштів за інвестиційним договором, а приватний нотаріус, який склав заяву до суду, на думку відповідача, не є повноважною особою для підтвердження (посвідчення) оригінальності електронних документів (листів). За твердженням відповідача, спільний з позивачем проект щодо побудови сучасної стоматологічної клініки, на умовах укладеного у листопаді 2017 року договору, так і не був розпочатий із-за бездіяльності позивача, а саме, невиконання нею взятих на себе обов`язків за договором щодо інвестування Проекту, а також зазіхання позивача на частину отриманого відповідачем прибутку за результатами здійснення господарської діяльності (надання стоматологічних послуг населенню) самостійно, тобто без будь-якої участі в ній позивача.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит в судовому засіданні свідків.

Ухвалою суду від 20.02.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування від відповідача доказів.

На виконання вимог ухвали суду від 20.02.2019 року про витребування доказів, 27.02.2019 року до суду надійшли пояснення відповідача у яких він зазначає, що в соціальних мережах відповідач спілкувався та переписувався за допомогою додатку «Меssеngеr» в соціальній мережі Фейсбук через аккаунт «Антон Витковский», який шість місяців тому ним був видалений, а також через аккаунт «Стоматологія Київ - Дентал Груп», який також був видалений відповідачем у зв`язку з втратою інтересу до нього та створення нового аккаунту. Крім того, відповідач вказує на існування права кожного на таємницю листування, телефонних розмов (переговорів), телеграфної поштової та іншої кореспонденції, яке є особистим немайновим правом кожного громадянина, і традиційно належить до основних природних прав людини. Саме наявність такого права забезпечує особі захист від будь-якого проникнення в її особисте життя, а саме прослуховування телефонних розмов, ознайомлення з її листами чи повідомленнями, а також розголошення їх змісту чи самого факту листування або розмови.

В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги своєї позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що вона уклала з відповідачем договір для створення стоматологічного кабінету. 4500 доларів США позивачка віддала відповідачу частинами і він використав їх для створення бізнесу - відкрив стоматологічний кабінет. Прибутку від діяльності кабінету відповідач позивачу не передавав. Приблизно через рік позивачка попросила у відповідача видати дохід, однак відповідач у цьому відмовив. Після цього позивачка попрохала свого товариша ОСОБА_7 поїхати подивитись як працює кабінет, і останній почав здійснювати перевірку але цифри не сходились. Позивачка бажала аби її товариш ОСОБА_7 працював в кабінеті офіційно і все контролював, оскільки вона зрозуміла що відповідач її обманює, однак відповідач відповів відмовою. На думку позивача, відповідач не хотів щоб над ним був контроль. Спочатку відповідач надавав стоматологічні послуги у себе вдома, тоді позивачка спитала його чи не хоче він розширитись, а також сказала що надасть для цього відповідачу кошти, однак вона хоче бачити яким чином це буде. Відповідач скидав позивачу відповідні варіанти і на одному з них позивачка погодилась та почалась робота. Кошти відповідачу передавала сестра позивачки, оскільки кошти були вдома, а позивачка знаходилась за кордоном. Сам договір підписувався десь три місці, вже і кабінет був готовий, але відповідачу все щось не подобалось, він просив кошти і позивачка їх передавала, останню частину коштів у розмірі 1150 доларів США позивачка передала відповідачу особисто вже в самому кабінеті і тоді був підписаний договір. Після підписання договору та виплати коштів відповідач запропонував відкрити інший більш новіший кабінет, подумавши позивачка погодилась, оскільки бачила, що прибуток вже є. Разом з товаришем позивачки ОСОБА_7 розпочались пошуки іншого кабінету. В червні позивачка повернулась до Києва і сторони стали обговорювати можливість зміни договору або укладення нового, після чого позивачка лишила відповідачу кошти по розписці. Через 2-3 дні позивачка попрохала у відповідача переслати їй 600-700 доларів США як прибуток, але він відмовив посилаючись на те, що новий кабінет він відкривати не буде, оскільки приміщення не підходить, а потім взагалі повідомив, що розширюватись не буде і гроші не поверне, а також вимагав щоб позивачка приїхала та розірвала договір тоді відповідач обіцяв віддати 4500 доларів США за договором та ще 1000 доларів США. Відповідач щодня пересилав звіти у вигляді скринів з комп`ютера, однак чеки не містили офіційного засвідчення, належно відповідач не звітував та не здійснював належного контролю. Позивачка стверджує, що ніяких коштів вона відповідачу не позичала, а це були кошти для бізнесу, а саме на салон «Дентал Груп». Також позивачка зазначає, що вона приймала участь майже у всій організації бізнесу. Жодних коштів позивачка у відповідача не позичала, а 4000,00 грн. це був прибуток від бізнесу і ці кошти відповідач віддав товаришу позивачки ОСОБА_7 щоб розрахуватись з останнім за присвячений свій час та бензин.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснив суду, що між сторонами у справі була домовленість про ведення спільного бізнесу. У відповідача коштів не вистачало і позивачка запропонувала допомогу, кошти відповідачу позивачка передала через свою сестру. Відповідач звітував про витрати коштів, але в серпні відмовився виконувати договір та повідомив, що кошти будуть йти на потреби стоматології. Позивачка через Месенджер зверталась до відповідача, і з переписки видно що кошти відповідач отримав, жодних претензій щодо невиплати не мав, а заперечує передачу коштів лише тепер. За весь час відповідач передав позивачу лише один раз кошти від прибутку салону у розмірі 4000,00 грн. через товариша позивачки ОСОБА_7 і це підтверджує здійснення діяльності та чинність договору інвестування. Представник вказує, що у договорі вказано про те, що заробітна плата відповідача не є витратами на салон, отже включаючи заробітну плату у витрати відповідач порушив умови договору. Таким чином відповідач безпідставно відмовився від виконання договору.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення з нього 4500,00 доларів США інвестованих коштів та боргу по прибутку не визнав, просить відмовити у їх задоволенні. Стосовно вимог про розірвання договору відповідач не заперечує, оскільки дійсно не має інтересу до цього договору. Відповідач зазначає, що з позивачем був укладений договір, сторони планували відкрити салон і відповідні кошти відповідач повинен був отримати після того як знайде приміщення для салону. Відповідач стверджує, що кошти він так і не отримав за інвестиційним договором, при цьому кошти ним займались по розпискам і вони не мають відношення до коштів за інвестиційним договором. Відповідач мав намір зацікавити позивача у спільній діяльності, тому показував завищені свої доходи, щоб остання здійснила інвестування коштів. ОСОБА_7 відповідач надав у позику для позивача 4000,00 грн., і ці кошти позивачка повернула відповідачу після повернення до м. Києва. Відповідач вказує, що сторони дійсно збирались працювати, але потім відповідач зрозумів, що умови договору його не влаштовують та просив позивачку переписати договір. Стосовно переписки з позивачем відповідач зазначає, що переписка велась, але у ній відповідач лише хотів заохотити позивача до співпраці та ніяких коштів не отримував, показував свої доходи.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що вона є сестрою позивачки. Відповідач та сестра свідка мають спільний бізнес, у якому позивачка брала участь грошима, а відповідач власною працею. Декілька разів свідок на прохання своєї сестри передавала кошти відповідачу за договорами позики, 28.09.2017 р., 03.10.2017 року та 07.01.2018 року, всього на суму 2800,00 доларів США. Свідок передавала кошти, а відповідач підписував договори позики. Договори позики укладались між відповідачем і свідком, але це насправді були кошти для спільного бізнесу сторін, а саме - стоматологічного кабінету. Кошти, які передавала свідок їй залишала для передачі відповідачу її сестра. З проханням позичити кошти особисто до свідка відповідач не звертався.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 суду показав, що є другом позивача і вона познайомила свідка з відповідачем для того, щоб свідок здійснював контроль. На прохання позивачки свідок зустрівся з відповідачем, обмінявся із ним контактами, обговорили наступні дії. Наступного разу свідок разом з відповідачем оглядали приміщення для оренди, потім ще одне приміщення дивились. Позивачка попрохала відповідача передати їй 4000,00 грн. як прибуток і свідок взяв ці кошти у відповідача та передав позивачці. Потім свідок разом з відповідачем здійснювали підрахунок витратних матеріалів і свідок це все систематизував. Кожного місяця відповідач скидав звіт свідку та позивачу про доходи/розходи, а далі здійснювалось звіряння. В кабінеті разом з відповідачем працювала медична сестра, так її представив відповідач, крім того жінка була в медичному одязі. Позивачка мала бажання щоб свідок був її руками та очима у бізнесі, оскільки позивачка знаходиться за кордоном. Свідок допомагав лише як друг позивачки. На час описаних свідком подій, останньому зі слів позивачки було відомо, що це вже працюючий бізнес.

06.05.2019 року до суду надійшли додаткові пояснення сторони позивача у яких зазначається, що при поданні відзиву на позовну заяву Відповідач стверджував про те, що за весь час дії інвестиційного Договору він жодного разу не отримував від гр. ОСОБА_5 будь-яких грошових коштів в порядку і на умовах визначених Договором. У Запереченні на відповідь на відзив Відповідач вказує про те, що проект не був розпочатий через бездіяльність Позивача яка полягає у невиконанні Позивачем обов`язку щодо передачі грошових (інвестування Проекту). У заяві свідка, Відповідач стверджував про те, що ані 4500 доларів США, ані будь-яких інших грошових коштів в рамках інвестиційного Договору від Позивача не отримував. Прибутку від доходів за інвестиційним договором Позивачу не виплачував. Про те, в ході надання пояснень під час розгляду справи, допиту свідків, Відповідачем було змінено свою позицію, що підтверджується звукозаписом судового засідання. Відповідач визнав спочатку те, що отримував грошові кошти від ОСОБА_11 , як особисту позику. В свою чергу, показання свідка - ОСОБА_11 та долучені до матеріалів справи докази спростовують таке твердження Відповідача. ОСОБА_11 видавала грошові кошти Відповідачу за вказівкою Позивача в якості виконання обов`язків щодо надання інвестицій за інвестиційним Договором. Потім, Відповідач вказував про те, що ці кошти, які отримані від ОСОБА_11 , він попросив у Позивача нібито для проходження навчання. Щодо виплати частини прибутку за Інвестиційним договором, Відповідач стверджував, що кошти розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень були передані ОСОБА_7 на прохання Позивача позичити цю суму коштів. Таке судження Відповідача спростовується матеріалами справи. І найголовніше, Відповідач визнав факт того, що в червні 2018 року отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) Євро та 500 (п`ятсот) доларів США. У зв`язку з вищенаведеним, чітко вбачається, що Відповідач з кожним разом в судових засіданнях намагався адаптувати свою «історію» під нові докази, які подавалися Позивачем. Позиція Відповідача про відсутність у матеріалах справи Доказів, які підтверджують факт передачі йому коштів в рамках інвестиційного договору не може братися до уваги, адже Відповідач сам визнав отримання коштів від Позивача. А мотиви та підстави отримання грошових коштів в якості позик на навчання не знайшла свого підтвердження і спростовані показаннями свідків, поясненнями Позивача та письмовими доказами. Відповідач зобов`язаний довести належними та допустимими доказами те, що грошові кошти були отримані ним не для виконання умов інвестиційного Договору, а в якості позики на навчання. Те, що передача грошових коштів ОСОБА_7 була здійснена на прохання Позивача в якості позики. Але з боку Відповідача не надано жодного доказу який підтверджує його позицію та заперечення, що свідчить про те, що всі заперечення ОСОБА_2 є лише припущеннями. Посилання Відповідача на постанови Верховного суду України щодо розписки, як підтвердження боргових зобов`язань, то представник зазначає, що ці постанови стосуються виключно договорів позики. Відповідно до умов Інвестиційного Договору, у Відповідача не виникає обов`язку повернути грошові кошти зі спливом певного строку, а самі грошові кошти передані в підприємницький обіг з метою отримання та розподілу прибутку в майбутньому. Перемовини щодо відкриття стоматологічного салону розпочалися між Позивачем та Відповідачем ще у вересні 2017 року. На момент перемовин Відповідач працював у стоматологічній клініці та здійснював свою діяльність у себе в домівці. Жодного нежитлового приміщення ним не було орендовано. Так як вся інформація про пропозицію укладення договору, прийняття пропозиції доходи та витрат в ході виконання Інвестиційного договору позивач отримувала в електронних листах (повідомленнях) від Відповідача, у соціальній мережі Facebook через аккаунт Antonina Shavyrskaja. Це підтверджується повідомленнями з посиланням на номер сторінки та часу повідомлень: повідомлення від 17.09.2017 року о 23:23, сторінка 95, Позивач пропонує вкласти частину грошей в діяльність Відповідача і отримувати відсотки; повідомлення від 18.09.2017 року о 13:41, сторінка 93, Відповідач пише, що у нього є декілька ідей з приводу пропозиції Позивача щодо інвестування; повідомлення від 18.09.2017 року о 16:16, сторінка 92, Відповідач детально описує 3 ідеї щодо майбутньої співпраці та можливих прибутків; повідомлення від 18.09.2017 року о 16:17, сторінка 92, Відповідач просить не повідомляти спільним з Позивачкою знайомим про його пропозицію; повідомлення від 18.09.2017 року о 16:55, сторінка 92, Позивач пропонує підписати договір про співпрацю і запускати бізнес; повідомлення від 18.09.2017 року о 17:07, сторінка 91, Позивач просить Відповідача підрахувати скільки потрібно грошей, гроші вона дає як тільки про це скаже Відповідач. Відповідно до змісту переписки - Відповідач здійснює пошук приміщення для ведення діяльності; обмінюється фотографіями приміщення; займається розробленням сайту; разом з Позивачкою вирішує питання придбання мобільного та телефону, планшету; затверджує з Позивачкою текст візитки; вирішують питання використання бази Дент для електронного ведення карток пацієнтів; затверджують назву сайту - Dental Group Kiev. Також, Відповідач надавав інформацію Позивачу щодо майбутніх істотних умов співпраці: повідомлення від 24.09.2017 року о 17:04, сторінка 82, Відповідач запитує як вираховується дохід; повідомлення від 27.09.2017 року о 16:12, сторінка 73, Відповідач пише, про те, що основний розрахунок за надані послуги буде здійснюватися готівкою і про те, що зароблені готівкові кошти він не буде переводити на розрахунковий рахунок, аби не платити з них податки; повідомлення від 25.09.2017 року надіслане Відповідачем о 08:51 год, сторінка 75, в якому вказує, що подав оголошення про пошук медсестри. Отримавши пропозицію укласти Договір, Позивач, перебуваючи за межами території України, дала доручення своїй сестрі, ОСОБА_11 , передати Відповідачу кошти. Кошти передавалися Відповідачу частинами три рази в загальній сумі 2800 (дві тисячі вісімсот) доларів США. Це підтверджується Показаннями свідка ОСОБА_11 , кошти передавалися: 28 вересня 2017 року в розмірі 1000 доларів США; 03 жовтня 2017 року в розмірі 1000 доларів США; 07 січня 2018 року в розмірі 800 доларів США. Листування між сторонами підтверджує те, що відповідач отримав кошти від позивача і зміст листування вказує на те, що відповідач усвідомлює та визнає те, що отримував ці кошти саме від позивача, а не від її сестри. Також перепискою підтверджується те, що відповідач зарахував суму 550 доларів США та 1000 грн., які є прибутком позивача від діяльності за інвестиційним договором в якості інвестиції позивача. На думку сторони позивача, це спростовує позицію Відповідача та підтверджує реальну мету здійснення діяльності, яка є предметом Договору та виконання Позивачем своїх обов`язків. В повідомленні Позивача від 06.02.2018 року (594 сторінка листування) вона вказує що передала останні 1150 Доларів США і підписала договір, що підтверджує повний розрахунок. Листування з 1 по 5 сторінку листування з Facebook Messenger з аккаунта Тosha Prada, Відповідач підтверджує свій намір розірвати Договір та повернути отримані кошти за договором в розмірі 4500 доларів США. Договори позики, які підписані до дати укладення договору слугували лише засобом захисту позивача від можливого не підписання Відповідачем інвестиційного Договору і після його підписання, оригінали розписок були передані Відповідачу. Тобто, Договір позики, який долучений Відповідачем до матеріалів справи є удаваним правочином, адже укладений з метою приховання факту отримання коштів за інвестиційним договором, який ще тоді не був підписаний сторонами. Фактично, Позивач отримала від ОСОБА_2 пропозицію укласти Договір ще у вересні 2017 року. Підтвердженням прийняття пропозиції укласти Договір слугує передача Позивачем грошових коштів Відповідачу у підприємницький обіг. Отже, з моменту передачі першої суми грошових коштів договір між Сторонами вважається укладеним. Потім, з метою врегулювання порядку взаємодії сторін, ними було погоджено зміни форми договору на письмову і 09.11.2017 року сторони уклали у письмовій формі інвестиційний договір щодо діяльності стоматологічного кабінету. Відповідач на виконання умов вищевказаного договору надавав звіти Позивачу про доходи і витрати з метою контролю та визначення розміру прибутку. Вся інформація про доходи та витрати в ході виконання Інвестиційного договору Позивач отримувала в електронних листах (повідомленнях за допомогою мобільних додатків) від Відповідача у соціальній мережі FaceЬook Messenger. Відповідно до п. 3.7. Договору, до витрат на забезпечення роботи проекту відносяться затрати на: оренду приміщення в якому провадиться діяльність, витрати на закупівлю розхідних матеріалів, ремонт стоматологічного обладнання, замовлення рекламних послуг, заробітна плата працівників. В свою чергу, Відповідач в судовому засіданні вказав на те, що найманих працівників він не винаймав, а всі гроші, які вказані як витрати на зарплату лікаря та медсестри він фактично забирав собі. Таке твердження Відповідача підтверджує порушення ним умов договору щодо цільового використання грошових коштів та введенням в оману позивача. Як вбачається з п. 4.4. Інвестиційного договору, в разі невиконання Отримувачем умови про цільове використання інвестиційних коштів, незабезпечення обліку доходів, вчинення дій, які спрямовані на невиконання цього Договору, Отримувач зобов`язаний повернути усі отримані кошти від Інвестора. Враховуючи вищенаведене, на думку сторони позивача, Відповідач порушив умови п. 3.7 Договору і до нього правомірно застосовується відповідальність, передбачена п. 4.4. Договору у вигляді повернення коштів, отриманих за інвестиційним Договором. Станом на 31.10.2018 рік заборгованість за інвестиційним договором складає - 228347,32 грн. Заборгованість виникла з 10.12.2017 по 31.10.2018 на день подачі позовної заяви. Розмір заборгованості підтверджується історією листування між сторонами де міститься інформація щодо діяльності стоматологічного кабінету, доходів з його діяльності, а також підтвердження отримання сум коштів за інвестиційним договором.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та покази свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.11.2017 року між позивачем та відповідачем був укладений в письмовій формі інвестиційний договір.

За змістом п/п. 1.1. договору, згідно умов цього договору інвестор передає отримувачу грошові кошти у підприємницький обіг (надалі - інвестиції) з метою створення стоматологічного салону та надання стоматологічних, а також пов`язаних з цим послуг (надалі - Проект), отримувач зобов`язується забезпечити розвиток проекту, здійснювати цільове використання інвестицій, а також виплачувати інвестору відсотки від суми прибутку, отриманого в результаті діяльності проекту в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2 договору, інвестор зобов`язується: здійснювати інвестування проекту в розмірі та порядку, передбаченому цим договором; надавати консультації щодо питань реалізації Проекту; сприяти отримувачу в реалізації цього договору; виконувати належним чином інші обов`язки, передбачені умовами даного договору. Інвестор має право: вимагати від отримувача виконання покладених на нього обов`язків відповідно до договору, надавати рекомендації та/або письмові претензії; отримувати інформацію про цільове використання інвестицій до моменту їх надання; відмовити в перерахуванні частині інвестицій в разі вчинення отримувачем дій, які можуть не відповідати умовам цього договору; не втручаючись у діяльність отримувача, здійснювати контроль та нагляд за розвитком проекту, а також здійснювати перевірку цільового використання наданих інвестиційних коштів як самостійно, так і доручати такі функції третій особі; надавати рекомендації щодо реалізації проекту; встановлювати фото та відеофіксацію в приміщенні (ях) проекту; вимагати повернення наданих інвестиційних коштів, в разі невиконання або порушення отримувачем умов цього договору з урахуванням завданих збитків (шкоди).

Згідно п. 2 договору, отримувач зобов`язується: забезпечити цільове використання інвестиційних коштів та дотримуватись порядку здійснення витрат на роботу проекту згідно умов цього договору; забезпечити можливість здійснення інвестором контролю за цільовим використанням інвестиційних коштів, а також підтвердження розміру місячних витрат на роботу проекту, шляхом надання інвестору письмового підтвердження (фотографії рахунків, видаткових накладних, майна тощо) про використання коштів. Письмове підтвердження використання інвестиційних коштів та місячних витрат на роботу проекту надається не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітнім, і повинно містити інформацію про призначення, марку, модель, кількість майна та/або вид наданої послуги тощо; негайно повідомляти інвестору про усі обставини, які впливають або можуть вплинути на розвиток проекту та/або перешкоджають виконанню взятих на себе зобов`язань за цим договором; здійснювати контроль за порядком надання та розміром інвестицій, наданих інвестором згідно умов даного договору; відшкодовувати збитки, завдані невиконанням цього договору в повному обсязі за письмовою вимогою інвестора; безпосередньо надавати стоматологічні послуги клієнтам та/або з залученням кваліфікованого персоналу та/або фахівців, які пройшли необхідне навчання; вести облік пацієнтів шляхом відкриття медичних книжок за кожним пацієнтом та внесенням в них записів про виконані роботи. Отримувач має право: вимагати від інвестора виконання зобов`язань, передбачених цим договором; надавати рекомендації щодо порядку використання інвестицій та виконання умов цього договору.

За змістом п. 3 укладеного між сторонами договору, інвестор передає отримувачу у власність інвестиційні кошти в сумі 4500 доларів США. Сторони домовились, що передані кошти перераховуються в гривні відповідно до курсу долару США на момент передачі. Розміри курсу продажу долара США на Українській міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів, які застосовуються при визначенні грошового еквіваленту за цим договором, визначаються на підставі даних оприлюднених на Українському фінансовому сервері, надалі «Джерело курсу іноземних валют». Інвестор надає інвестиційні кошти отримувачу на підставі заявок отримувача. В заявці повинно бути вказано суму коштів, строк їх надання та цільове використання. Спосіб передачі інвестицій: перерахування інвестором грошових коштів в безготівковій формі у національній валюті України на поточний рахунок отримувача. При цьому, обов`язок інвестора в частині оплати по договору вважається виконаним з моменту списання коштів з банківського рахунку інвестора. Передача коштів може здійснюватися готівкою у гривні або доларами США з розпискою отримувача про отримання коштів. Збільшення розміру інвестицій здійснюється на підставі додаткової письмової угоди, підписаної сторонами. Сторони погодили розподіляти прибуток від діяльності проекту в розмірі 50% прибутку кожній зі сторін. Сума прибутку від діяльності проекту зазначається сторонами в щомісячних актах. Під прибутком розуміється сума, яка визначається шляхом віднімання від суми місячного доходу проекту суми витрат на забезпечення роботи проекту. Усі збитки від діяльності проекту покриваються сторонами в рівних частинах. До витрат на забезпечення роботи проекту відносяться затрати на оренду приміщення, в якому провадиться діяльність, витрати на закупівлю розхідних матеріалів, ремонт стоматологічного обладнання, замовлення рекламних послуг, заробітні плата працівників. Сторони погодили, що місячна сума витрат не перевищуватиме 30000,00 грн. В разі необхідності збільшення суми місячних витрат, отримувач повинен отримати схвалення інвестора в порядку, передбаченому п. 9.4. цього договору. Сплата інвестору його частини прибутку здійснюється не пізніше 10-го числа наступного місяця за попереднім. Спосіб оплати: перерахування отримувачем грошових коштів в безготівковій формі у національній валюті України на поточний рахунок інвестора або готівкою з розпискою інвестора про отримання коштів.

Відповідно до п. 4 договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим договором. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконаний з порушенням умов визначених змістом зобов`язання. Сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення договору, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цього договору. У разі невиконання отримувачем умови про цільове використання інвестиційних коштів, незабезпечення обліку доходів, вчинення дій, які спрямовані на невиконання цього договору, отримувач зобов`язаний повернути усі отримані кошти від інвестора. У випадку прострочення по сплаті відсотків від суми прибутку отриманої за рахунок використання інвестиційних коштів, передбачених п. 3.5. даного договору, отримувач сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов`язань, передбачених цим договором.

Згідно п. 6 договору, договір може бути достроково розірваний за взаємною письмовою згодою сторін, крім випадків, передбачених цим договором. Інвестор має право достроково розірвати даний договір в одностороннєму порядку у випадку порушення отримувачем істотних умов договору. При цьому, договір вважається розірваним в день відправлення на адресу отримувача повідомлення про дострокове розірвання цього договору.

За змістом п. 7 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту його розірвання в порядку, визначеному чинним законодавством України. Укладення цього договору допускається шляхом відправлення стороною підписаного примірника цього договору у сканованому вигляді іншій стороні та повернення такого примірника з підписом іншої сторони. Закінчення строку цього договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Відповідно до положень п. 9 договору, будь-які повідомлення за цим договором мають юридичну силу виключно у разі, якщо вони були надані іншій стороні у письмовій формі через кур`єра, рекомендованим листом або за допомогою факсимільного зв`язку та/або електронної пошти з подальшим підтвердженням факту отримання такого повідомлення. Всі можливі правовідносини, що не передбачені цим договором, регулюються чинним законодавством України. При визначенні змісту даного договору сторони керуються принципом свободи договору, а також правом на укладення договору, в якому містяться елементи різних договорів (змішаного договору), передбачених ст.ст. 627, 628 ЦК України. Даний договір не є договором про спільну діяльність сторін.

Пункт 10 договору містить реквізити та підписи сторін, у якому зокрема зазначено, що електронною адресою позивача є ІНФОРМАЦІЯ_4 , а електронною адресою відповідач є ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Аналіз змісту п. 2 укладеного між сторонами договору інвестування вказує на те, що зобов`язання отримувача інвестицій кореспондуються із зобов`язаннями інвестора, зокрема, щодо здійснення інвестування Проекту в розмірі та порядку, передбаченому договором.

При цьому, п. 3 вказаного договору визначена його ціна і порядок розрахунків. Зокрема, передбачено, що інвестиційні кошти надаються на підставі заявок отримувача, у яких має бути вказано суму коштів, строк їх надання та цільове використання. Передача коштів може здійснюватися готівкою з розпискою отримувача про отримання коштів.

Відповідач заперечує отримання від позивача інвестиційних коштів за договором інвестування та наполягає на тому, що коштів в межах виконання інвестиційного договору ним не отримувалось. При цьому, останнім не заперечується отримання ним коштів від сестри позивача у борг за договорами позики.

Натомість сторона позивача вважає, що отримання інвестиційних коштів у розмірі 4500,00 доларів США підтверджується перепискою між сторонами та показами свідка ОСОБА_11 , а договори позики є удаваними та були укладені для забезпечення підписання в майбутньому інвестиційного договору.

Судом встановлено, що у відповідності до положень п. 3 договору інвестування, інвестиційні кошти на підставі заявок отримувача та у спосіб зазначений у вказаному пункті договору позивачем відповідачу не передавались.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом ст. 235 ЦК України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

При цьому, суд констатує, що стороною позивача не надано будь-якого рішення суду про визнання договорів позики удаваними, а покази свідка в даному випадку з урахуванням умов інвестиційного договору не можуть бути належними, допустимими та достатніми доказами у розумінні положень ст.ст. 77,78, 80 ЦПК України для дійсного встановлення обставин передачі грошових коштів в сумі 4500,00 доларів США в межах виконання позивачем свого обов`язку щодо здійснення інвестування відповідних коштів в межах укладеного між сторонами інвестиційного договору.

Крім того, суд зазначає, що в розумінні положень ст. 235 ЦК України удаваним може бути правочин, що вчинений між тими ж сторонами, які мали на увазі інший правочин укладений між ними ж. Однак в даному випадку договори позики укладались між відповідачем та свідком у справі, а не між позивачем та відповідачем.

Сторонами справи не заперечується укладення відповідних договорів позики між ОСОБА_2 та сестрою позивачки на загальну суму 2800,00 доларів США. Поряд з цим, в матеріалах справи міститься лише один договір позики датований 28.09.2017 року на суму 1000,00 доларів США, в якому зазначено, що кошти передаються для особистих потреб позичальника та встановлено строк їх повернення. У змісті договору позики відсутні будь-які згадування про те, що кошти насправді передаються позичальнику позивачем, а сестра позивача виступає як представник кредитора/інвестора. Відсутні у змісті договору і будь-які посилання на те, що ці кошти будь-яким чином стосуються взаємовідносин позивача та відповідача щодо намірів створити спільний проект з ведення бізнесу. При цьому, судом не встановлено жодних обставин, які б перешкоджали стороні позивача здійснити посилання у договорі позики, на які посилається позивач, щодо забезпечення шляхом укладення договорів позики майбутнього підписання інвестиційного договору.

Також, суд звертає увагу на те, що договір позики укладений фізичною особою ОСОБА_2 , натомість стороною договору інвестування є ФОП ОСОБА_2. , і саме до фізичної особи-підприємця пред`явлений позов.

Стосовно позиції сторони позивача про те, що договір інвестування фактично був укладений до його підписання, в усній формі, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма.

Крім того, у п. 7 договору інвестування зазначено, що укладення цього договору допускається шляхом відправлення стороною підписаного примірника цього договору у сканованому вигляді іншій стороні та повернення такого примірника з підписом іншої сторони.

З урахуванням наведених положень чинного законодавства, договір з ціною позову в сумі 4500,00 доларів США має бути укладений у письмовій формі, а усна форма укладення в даному випадку не допускається. Поряд з цим, суд зазначає, що зміст договору інвестування не містить жодних згадувань про наявність попередніх усних домовленостей між сторонами, а також відсутні посилання на те, що до підписання договору, відповідачем отримано будь-яку суму коштів у рахунок відповідних інвестицій. Натомість порядок укладення договору, також чітко визначений п. 7 договору інвестування та не містить посилань на те, що цей договір є письмової формою волевиявлення сторін, згоди по якому сторони досягли раніше і фактично уклали договір інвестування в усній формі до підписання його письмової форми.

Приймаючи рішення у справі, суд звертає увагу на те, що за показами свідка, 4000,00 грн. були отримані ним та передані позивачці, натомість у своїх поясненнях позивачка вказувала, що ці кошти лишились у свідка як розрахунок із ним за допомогу, присвячений час, витрати на бензин. Невідповідність міститься і у поясненнях позивача стосовного того, що останні кошти в розмірі 1150 доларів США були передані нею відповідачу особисто, вже у стоматологічному кабінеті, однак у заявах по суті справи сторона позивача вказувала, що ці кошти були передані відповідачу, посилаючись на зміст переписок між сторонами. Натомість непевність призводить до сумнівів та вказує на наявність припущень щодо дійсних обставин справи і на таких припущеннях не може гуртуватись доказування.

У сукупності, суд не вбачає достатніх, достовірних та належних доказів, які б беззаперечно свідчили та не досукали сумніву у тому, що кошти за договором інвестування були передані відповідачу в розмірі 4500,00 доларів США. Припущення у доказах не можуть бути підставою для задоволення позовних вимог.

Стосовно посилань сторони позивача на наявність різного року електронних повідомлень, які на думку сторони підтверджують отримання відповідачем інвестиційних коштів, розмір доходів та чинність інвестиційного договору, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст.ст. 76-80, 89 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи надані стороною позивача докази у вигляді електронних переписок суд звертає увагу на положення 9.4. та 10 договору інвестування, якими сторони визначили порядок свого електронного спілкування, що полягає у здійсненні електронного спілкування між сторонами за конкретно визначеними адресами електронної пошти та не передбачає правових наслідків електронних переписок через мобільні додатки та соціальні мережі.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Конституції України, Державною мовою в Україні є українська мова. Натомість надані стороною позивача докази у вигляді роздруківки різного роду електронних переписок, оформлені іноземною мовою та їх належний переклад на українську мову в матеріалах справи відсутній, що в свою чергу впливає на належність, допустимість та достатність таких матеріалів для оцінки їх як доказів.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначає, що дійсно звітував щодо доходів та витрат від стоматологічної діяльності, однак ці звіти стосувались його особистої стоматологічної діяльності, аби заохотити позивача здійснити інвестування коштів.

Такі твердження відповідача стороною позивача не спростовані, з огляду на викладений вище аналіз судом наявних в матеріалах справи доказів та висновку про те, що належні і достатні докази передачі інвестиційних коштів у сумі 4500,00 доларів США відсутні.

Загалом позиція позивача про те, що змістом електронних переписок належним чином підтверджується передача інвестиційних коштів, розмір отримуваних доходів від реалізації проекту та чинність договору інвестування не є правозгідною, адже відповідно до ст. 89 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, аналіз змісту переписок вказує на те, що відповідні обставини можна лише припустити і таких доказів в цілому недостатньо для здійснення беззаперечного правового висновку про встановлення цих обставин. На думку суду, в даному випадку є припущенням як передача інвестиційних коштів так і розмір доходів від інвестиційного проекту, яку сторона позивача вираховувала на підставі електронних повідомлень.

Наявні в матеріалах справи письмові документи, що вказують на розмір доходу ФОП ОСОБА_2 також не можуть вказувати на те, що це кошти отримані відповідачем в межах реалізації інвестиційного договору, адже відповідач є фізичною особою-підприємцем та здійснює діяльність по наданню стоматологічних послуг і умовами інвестиційного договору йому не заборонено вести самостійну підприємницьку діяльність з надання відповідних послуг. Крім того, з самого змісту інвестиційного договору не вбачається організаційно-правової форми інвестиційного проекту про яку домовились сторони, і яка би у свою чергу чітко вказувала та форму по якій акумулюється дохід, що має розподілятись між сторонами (ПП, ТОВ тощо).

Оскільки судом не встановлено дійсної передачі позивачем відповідачу інвестиційних коштів у розмірі 4500,00 доларів США, а обов`язку інвестора щодо передачі інвестиційних коштів кореспондують обов`язки отримувача за договором, загалом відсутні правові підстави для визначення будь-якого доходу за договором інвестування та його розміру, адже право на отримання відсотку від доходу виникає у інвестора після внесення інвестицій, однак судом не встановлено, а стороною позивача не доведено належними і достатніми доказами не лише підписання договору інвестування, але й вчинення дій з боку інвестора щодо реалізації договору, якими в даному випадку є необхідність внесення інвестиційних коштів.

Стосовно вимог позивача про розірвання інвестиційного договору суд приходить до наступного висновку.

Обґрунтовуючи вимоги про розірвання договору позивач посилається на положення ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Натомість в судовому засіданні відповідач висловив позицію, що не має заперечень проти розірвання договору, однак відповідач впродовж розгляду справи не визнав порушення саме ним умов інвестиційного договору, що призводить до його розірвання за рішенням суду. За таких обставин, суд не вбачає підстав для висновку про те, що відповідач належним чином здійснив процесуальну дію щодо часткового визнання позову, тому вимога про розірвання договору є предметом повноцінного розгляду та дослідження її мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до норм чинного законодавства України, а також з урахуванням положень п. 6 договору інвестування, сторони не позбавлені можливості у разі наявності взаємної згоди розірвати вказаний договір шляхом підписання відповідної угоди.

Натомість в межах розгляду справи із зазначеним у заявах по суті справи обґрунтуванням щодо необхідності розірвання договору, суд не знаходить підстав для розірвання договору у відповідності до положень ч. 2 ст. 651 ЦК України, оскільки за недоведеністю належними та достатніми доказами дійсного здійснення інвестицій за договором, відсутній кореспондуючий цьому обов`язок отримувача інвестицій і тому відсутні підстави вважати, що відповідачем допущене істотне порушення умов договору, наявність якого призводить до прийняття рішення про розірвання договору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 76-82, 89, 258, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 10 Конституції України, ст.ст. 6, 203, 208, 215, 235, 627, 628, 651 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу та розірвання договору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.05.2019 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 );

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ).

Суддя -