Справа 556/175/19
Номер провадження 2/556/138/2019
УХВАЛА

Іменем України

30.05.2019 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі

головуючого судді Закревського Л.В.,

при секретарі Кужіль Л.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , представник позивача ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

29 травня 2019 року до Володимирецького районного суду Рівненської області надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду та закриття провадження по справі а також вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат та повернення судового збору.

В судовому засіданні представник позивача Печончик О.В. подану заяву підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомляв.

Вивчивши доводи заяви про залишення позову без розгляду та закриття провадження по справі, а також вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат та повернення судового збору, вважаю, що вищевказана заява представника позивача ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову. В разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, провадження по справі підлягає закриттю, оскільки представник позивача відмовився від позову, і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Враховуючи викладене, та те, що підстав для не прийняття заяви про закриття провадження по справі судом не встановлено, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо заявленого клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача сплачену суму судового збору та витрат на правничу допомогу, то у задоволенні такого слід відмовити виходячи з наступного.

Згідно п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, чинним законодавством не передбачено повернення судового збору в разі закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом, в зв`язку з чим суд вважає, за необхідне відмовити представнику позивача ОСОБА_1 в задоволенні заяви в частині повернення судового збору.

Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З наданих представником позивача до заяви документів не можна зробити висновок про обсяг наданих адвокатом ОСОБА_1 . позивачу послуг. Адвокатом Печончиком О.В. не надано жодного доказу на підтвердження того, що вивчення матеріалів для складання позову в сумі 3000 грн. є розумним та враховує витрачений адвокатом час оскільки адвокатом не зазначено час який він витратив на це, Також Акт приймання передачі наданих послуг містить розбіжності з фактичною участю адвоката в судових засіданнях.

З огляду на те, що заявлені адвокатом Печончиком О.В. витрати у сумі 6500, 00 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої нстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених вимог про стягнення витрат на правову допомогу.

Крім цього, враховуючи те, що позивачем та його представником не було подано попереднього розрахунку судових витрат які вони очікували понести під час розгляду справи, суд вважає за доцільне відмовити у відшкодуванні таких.

Керуючись ст.ст. 141,142, 200, 206, 255, 256 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, ст.7 Закону України Про судовий збір, суддя

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням закрити у зв`язку із заявою представника позивача.

У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 сплачену суму судового збору та витрат на правничу допомогу відмовити.

Роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Л.В.Закревський