Справа № 509/4768/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року. смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Бокоч С.С.

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1

до

ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2

про

розподіл майна подружжя, що є спільною сумісною власністю,-

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2014 року до Овідопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, що є спільною сумісною власністю.

Позивачем разом із позовною заявою було подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 1 грудня 2014 року клопотання позивача було задоволено та призначено судову будівельно - технічну експертизу.

Після отримання експертного висновку від 21.12.2018 року позивачем до суду було подано заяву про збільшення позовних вимог від 22 травня 2019 року у якій позивач просить:

- визнати об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 168 кв. м, житловою площею 63 кв. м,

- поділити майно, що є у спільній сумісній власності та визнати за ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 168 кв. м, житловою площею 63 кв. м;

- припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 168 кв. м, житловою площею 63 кв. м,

- виділити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в натурі, в приватну власність в житловому будинку (літ. «А»), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 наступні приміщення: хол «1-2»,пл.8,5 кв. м ,житлову кімнату «1-3», пл..18.6 кв. м, кухню «1-4» пл.11,6 кв. м, санвузол «1-5»,пл..4,3 кв. м, в прибудові (літ. «а» ): коридор «1-1», пл..3,5 кв. м, в підвалі (літ.»а1»): погріб «ІІ», пл. 9,6 кв. м, частину кладової «IV», пл.. 6,4 кв. м, кладову «V», пл..12,3 кв. м, вхід у підвал (літ.«а2») , у складі приміщення тамбуру «1», пл..2,9 кв. м, сарай (літ. «Б»), частину огорожі «№1», загальною довжиною (9,99 м.), водопровід «№2», каналізацію «№3» , цистерну «№4», частину вимощення «І», площею 68,0 кв. м Ѕ каналізації «№9», а всього загальною площею 77,7 кв. м житловою площею 18,6 кв. м. Вхід зовні у дану часину житлового будинку здійснюється через ганок під козирком з боку правого бічного фасаду будинку у приміщення коридору «1-1» (головного фасаду). Вхід у підвальну частину здійснюється з боку тильного фасаду житлового будинку через вхід у підвал (літ. «а2»);

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за більшу частку після розподілу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 10 315 (десять тисяч триста п`ятнадцять) гривень.

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 9 989 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 20 коп,

Разом із заявою про збільшення позовних вимог позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_2 . ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Свою заяву позивач обґрунтувала тим, що за час перебування у шлюбі з відповідачем ними було спільно побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , право власності на даний об`єкт зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2 . Відповідач не визнає право позивача на вищевказаний спірний будинок, користується усім житловим будинком та господарськими спорудами, між ними не досягнуто згоди, щодо володіння та користування будинком та між ними виникли неприязні стосунки, що переросли у ворожі, відповідач має намір розпорядитись даним майном на свій розсуд, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист прав позивача, за захистом яких вона звернулась. А тому просить суд задовольнити клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання роз`яснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить вчинити особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ч.1 ст.150 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином розглядаючи питання про застосування заходів забезпечення позову суд його вирішує на підставі доказів, які долучені до матеріалів справи, та які оцінюються виключно у контексті необхідних для вирішення питання обставин.

Як вбачається із позовних вимог заявлених позивачем предметом позову є спільне майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_2 . ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), стосовно якого між сторонами дійсно існує спір по право.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про його обґрунтованість, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду у випадку відчуження вказаного майна на користь третіх осіб, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 354 ЦПК України, п. 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_2 зареєстрований за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 )

Копію ухвали невідкладно направити для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі у 15-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя А.І. Бочаров.