Справа № 274/4130/18
Провадження № 2/0274/663/19
Рішення

Іменем України

20.05.2019 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого -судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердичівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

В с т а н о в и в :

В серпні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом згідно якого просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянина України, батьком ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Бердичеві Житомирської області; внести зміни в актовий запис № 556 від 25.07.2007 року, зроблений міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції про народження ОСОБА_3 , вказавши батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_2 , 1982 р.н. на її користь аліменти, на утримання сина ОСОБА_4 , 2007 р.н., в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходів) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред"явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що з відповідачем вона познайомилась в 2004 році, між ними відразу зав"язалися теплі відносини та вони почали проживати однією сім"єю. В липня 2007 року в них з відповідачем народився син - ОСОБА_3 . Відповідач не бажав подавати до органів РАЦС заяву про визнання батьківства, оскільки вважав це формальністю, тому в актовому записі батько дитини був записаний за її вказівкою як ОСОБА_5 . 18.09.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб і надалі будували сімейні стосунки, виховували сина, вели спільне господарство. Однак з часом відносини між ними почали погіршуватися та 07.03.2013 року шлюб між ними було розірвано. На сьогоднішній день відповідач повністю самоусунувся від обов"язку у догляді, вихованні, піклуванні та утриманні сина. На її неодноразові звернення до відповідача з проханням визнати батьківство щодо дитини в позасудовому порядку останній без поважних причин відмовляється це зробити. На даний час відповідач працює офіційно, інших утриманців немає, тому він спроможній сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку( доходу) щомісячно.

В підготовче судове засідання сторони не з"явилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Позивачка підготовчому судовому засіданні 07.05.2019 року доводи позовної заяви підтримала повністю, просила суд позов задоволити повністю.

Відповідач, в підготовчому судовому засіданні 07.05.2019 року, пред"явлені до нього позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа - Бердичівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Житомирській області судове засідання не з`явилася, надали письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як передбачено ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком зазначено - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_1 , місцем реєстрації народження є міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис за № 556 ( а.с.10).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька дитини відповідно до частини першої ст. 135 СК України, відомості про батька дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України ( а.с. 13).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 18.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області , 18.08.2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини " ОСОБА_1 " ( а.с.11).

07.03.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано, про що міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зроблено в Книзі реєстрації розірвань шлюбів актовий запис за № 19 ( а.с.12).

Згідно висновку експерта від 19.03.2019 року № 534 вірогідність підтвердження біологічного батьківства ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 складає величину не менш ніж 99,99 %. Біологічне батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 практично доведено ( а.с. 54-57).

Відповідно до ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Судом встановлено, що відповідач, після отримання результатів молекулярно - генетичної експертизи, станом на 20 травня 2019 року визнає своє батьківство щодо малолітнього ОСОБА_3 2007 р.н., повністю.

Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач визнає повністю позовні вимоги, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог в цій частині, так як вони пред`явлені в інтересах дитини та є обґрунтованими, законними та підтверджуються матеріалами справи.

Як передбачено ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів ( ст. 182 СК України).

Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За таких обставин, враховуючи матеріальне становище сторін, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають також повному задоволенню, а саме з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку ( доходу) , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 , на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 2007 р.н.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачкою при зверненні до суду з даним позовом в сумі 704,80 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, а також суд покладає на відповідача судові витрати в розмірі 768,40 грн. з позовної вимоги про стягнення аліментів, оскільки позивачка при зверненні до суду з даним позовом звільнена від сплати таких витрат.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,141,206,258-259,263-265,268,273,354, 430 ЦПК України, ст. ст. 125-126, 128, 135, 145, 147, 180-183 СК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердичівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання батьківства та стягнення аліментів задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, Україна.

Бердичівському міськрайонному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису № 556 від 25 липня 2007 року, складеного міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказавши в графі "батько" - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Бердичева, Житомирської області.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева, Житомирської області, РНОКПП НОМЕР_2 , працюючого ДУ "Бердичівський виправний центр " № 108, аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менше 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі місячного платежу допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлено 28 травня 2019 року.

Суддя Вдовиченко Т.М.