пр.. № 2-о/317/59/2019
Справа № 317/2353/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Мінгазова Р.В.

при секретарі Герман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького районного суду Запорізької області із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу дублікату свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.02.1999 р. Вимоги мотивує тим, що згідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.02.1999р., виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради заявнику разом із братом та батьками на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . У зазначеному документі прізвище заявника вказано як ОСОБА_2 , а ім`я ОСОБА_3 .

Проте, відповідно до свідоцтва про народження заявника прізвище вказано: ОСОБА_4 , ім`я - ОСОБА_5 .

У паспорті громадянина України прізвище ім`я по батькові заявника вказано, як ОСОБА_1 . Також як ОСОБА_1 прізвище ім`я по батькові записано у картці фізичної особи - платника податків (ідентифікаційний № НОМЕР_2 ).

Внаслідок втрати оригіналу свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.02.1999р., виданого Комунарською районною адміністрацією Запорізької міської ради, 11.07.2016 року районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району було видано дублікат зазначеного свідоцтва.

З метою виправлення прізвища та імені у свідоцтві про право власності на житло № НОМЕР_1 мати заявника ОСОБА_6 подала відповідну заяву до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району. Проте, з підстав, наведених у листі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району від 28.03.2019 р. № З-0257 «Про розгляд звернення» їй було надано відповідь про те, що це зробити неможливо.

Таким чином, можливість внести зміни до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.02.1999р. (дублікату від 11.07.2016р.) відсутня.

У судове засіданні заявник не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник заінтересованої особи - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав заяву в якій проти задоволення заяви заперечував, однак мотивів своїх заперечень не навів.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.02.1999 року за наслідками розгляду заяви ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_8 на приватизацію житла, заступником голови Комунарської районної адміністрації було винесене розпорядження №155/14-р, на підставі якого орган приватизації видав заявникам свідоцтво від 17.02.1999 року №13718 про право власності на квартиру АДРЕСА_2 У правовстановлюючому документі прізвище ім`я та по батькові заявника зазначене як « ОСОБА_1 », на протязі багатьох років заявники не звертали уваги на цей факт.

Разом з тим відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 виданому 04.11.2016 р. Запорізьким РВ УМВС України в Запорізькій області вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові заявника є « ОСОБА_1 », вказана обставина також підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 25.10.2016 р. згідно до якого прізвище, ім`я та по батькові заявника є « ОСОБА_1 ».

Таким чином, розбіжність у написанні прізвища заявника у свідоцтві про право власності на житло, порівняно з паспортними документами заявника унеможливлює використання ним правовстановлюючого документу на нерухомість, чим обмежує його права власності на приватизовану квартиру, в тому числі щодо розпорядження цією квартирою.

Згідно з ч.1 та п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п.6 ст.315 ЦПК України судами розглядаються справи в порядку окремого провадження щодо встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої не збігається з прізвищем у паспорті.

Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: «Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може нести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, неприсвоєння чи залишення одного з них.»

З метою усунення розбіжностей у написанні прізвища у правовстановлюючому документі на нерухомість мати заявника звернулась до Органу приватизації в особі Районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, в якій просили у свідоцтві про право власності на житло виправити помилки, натомість, 28.03.2019 року листом повідомлено, що у зв`язку з відсутністю підстав вважати зазначені розбіжності технічною помилкою в досудовому порядку їх усунення виявилося неможливими та рекомендовано звернутися за захистом своїх прав до суду.

Метою встановлення зазначеного факту, що має юридичне значення, є усунення перешкод у використанні правовстановлюючого документу та перешкод в реалізації заявниками їх права власності на нерухомість.

Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документу є законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10,12,13,81,263-265,293,315,319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлена особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу дублікату про право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.02.1999 р. (дублікат видано 11.07.2016 р.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя Р.В. Мінгазов