Справа № 314/1398/19
Провадження № 2/314/713/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2019 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу №314/1398/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2019 позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати за нею право власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що в 1998 році вона придбала у ОСОБА_3 житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , про що свідчить розписка. Одразу після укладення угоди вона разом зі своєю родиною вселилися до вказаного житлового будинку та почали вчиняти дії щодо його благоустрою.

Опісля вона з ОСОБА_2 домовилися, що після того, як він приведе у відповідність документи на житловий будинок, вони оформлять угоду в нотаріальному порядку.

Однак відповідач до теперішнього часу так й не здійснив належним чином підготовку своїх документів до нотаріуса, посилаючись на незадовільний стан здоров`я та похилий вік. По теперішній час позивачка продовжує проживати в даному будинку, сплачує комунальні послуги, здійснює ремонт тощо. Разом з тим, жодних претензій від будь-кого щодо безпідставності її проживання у даному будинку ОСОБА_1 не отримувала.

Враховуючи вищевказані обставини, а саме, добросовісність, відкритість та безперервність (більше 20 років) її проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 , вона змушена звернутися до суду із зазначеним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив, згідно з яким позов визнає, справу просить розглянути за його відсутності.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем у відповідності до вимог ч.5 ст.200 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 17.09.1998 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 кошти в розмірі 200 грн. за житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується наданою копією розписки.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Максимівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 25.10.2003, ОСОБА_4 одружилася та отримала прізвище « ОСОБА_5 ».

Відповідно до довідки № 172 від 13.02.2019, виданої виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживає без реєстрації з 1998 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою № 170 від 13.02.2019, виданою виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, житловий будинок та земельна ділянка, площею 0, 35 га, користувачем якого є ОСОБА_1 , відповідно до книги погосподарського обліку знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з погосподарської книги, виданим виконавчим комітетом Максимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області за № 171 13.02.2019, ОСОБА_1 відповідно до погосподарської книги є користувачем земельної ділянки, площею 0, 35 га та житлового будинку АДРЕСА_2 і вона являється головою даного домогосподарства.

Відповідно до копії акта обстеження житлово-побутових умов № 163 від 07.02.2019, складеного комісією у складі сільського голови ОСОБА_6 , депутата сільської ради ОСОБА_7 , соціального фахівця ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, проживає понад двадцять років АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 без реєстрації. Має склад сім`ї чоловік ОСОБА_9 , син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, дочка ОСОБА_11 . Проживають в будинку без реєстрації, постійно. У зв`язку з відсутністю права власності на будинок, не мають можливості зареєструватися в даному будинку.

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку ОСОБА_12 продала ОСОБА_13 житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Максимівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області 22.05.2001, ОСОБА_13 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заповітом, засвідченим 14.03.1991 головою виконавчого комітету Максимівської ради народних депутатів Вільнянського району Запорізької області, зареєстрованим в реєстрі за № 26, ОСОБА_13 заповіла все належне їй майно ОСОБА_2

У свідоцтві про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 , виданому 19.06.1969, у відомостях про матір вказано російською мовою « ОСОБА_14 ».

Згідно з довідкою № 303 від 05.04.2002, виданою виконавчим комітетом Максимівської сільської ради ОСОБА_2 померла ОСОБА_13 дійсно проживала в АДРЕСА_1 з 1990 по день смерті. Проживала одна. На праві власності померла мала житловим будинок в АДРЕСА_1 , на який заборони/арешту по Максимівській сільській раді немає. Спадкоємці: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає в АДРЕСА_1 без прописки. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 160129982 від 19.03.2019, відомості щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Факт володіння й користування будинком з 1988 року позивачем визнається відповідачем, отже, відповідно до вимог ст..82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК) (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови)

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови)

Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови).

З наведенного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 більше 10 років відкрито, безперервно володіє вищевказаним нерухомим майном, відповідачем по справі позовні вимоги визнаються, спростувань вказаних обставин та вимог про повернення цього нерухомого майна не заявлено, а тому він після більш 10 років такого володіння набув право власності за набувальною давністю на будинок АДРЕСА_1 .

Враховуючи те, що позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15,16, 344 ЦК України, 10, 12, 77-81,197-198, 200, 206, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , до ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 06.05.2019.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

06.05.2019