Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/889/17
№ 6/733/7/19
У Х В А Л А

Іменем України

"29" травня 2019 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Т.В. Карапиш

при секретарі В.Ю.Донченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня подання старшого державного виконавця Ічнянського районного ВДВС ГТУЮ у Чернігівській області Черненко А.В. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відносно ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Ічнянського РВ державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області Черненко А.В. звернулася до суду з поданням в якому зазначає, що на виконанні у відділі ДВС Ічнянського РУЮ знаходиться виконавчий лист № 733/889/17 від 21 листопада 2017 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 18 січня 2018 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7025,90 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту строкова 6199,33 доларів США; заборгованість по процентах поточна 53,08 доларів США; заборгованість по процентах прострочена 773,49 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 4927 гривень 00 копійок, а також судового збору в розмірі 2854 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 79 копійок.

14 січня 2019 року державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 58079907.

Державним виконавцем неодноразово здійснювались виклики боржника ОСОБА_1 , але останній на виклики не з`явився, про причини неявки не повідомив. На теперішній час боржником вимоги виконавчого документу не виконуються.

12 квітня 2019 року стягував звернувся до відділу ДВС Ічнянського РУЮ із заявою щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

Просить суд вирішити питання про тимчасове обмеження у праві виїду за межі України до виконання зобов`язань відносно ОСОБА_1

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні на виконанні у Ічнянському РВ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області знаходиться виконавчий лист № 733/889/17 від 21 листопада 2017 року, виданий Ічнянським районним судом Чернігівської області 18 січня 2018 року про стягнення із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 7025,90 доларів США, в тому числі заборгованість по кредиту строкова 6199,33 доларів США; заборгованість по процентах поточна 53,08 доларів США; заборгованість по процентах прострочена 773,49 доларів США; заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів 4927 гривень 00 копійок, а також судового збору в розмірі 2854 (дві тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) гривні 79 копійок.

Виконавче провадження по даному виконавчому листу відкрито Ічнянським РВ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернігівській області 14 січня 2019 року.

ОСОБА_1 викликався до відділу ДВС у зв`язку з несплатою боргу, але останній на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив.

12 квітня 2019 року стягував звернувся до відділу ДВС Ічнянського РУЮ із заявою щодо обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань.

На теперішній час боржником ОСОБА_1 вимоги виконавчого документу не виконуються.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, хто законно перебуває на території будь якої держави, має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з подальшими змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п.п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій, як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

За змістом п. 3 роз`яснень постанови Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ст. 12 Закону № 606-ХІV.

У відповідності до п.11 Узагальнення ВСУ судової практики щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ВСУ звертає увагу судів, що особа, яка має невиконані договірні, аліментні та ін. зобов`язання за судовим рішенням або рішенням іншого органу (посадової особи), не може вважатися винною та бути позбавленою конституційного права на свободу пересування, вільний вибір місця проживання та права вільно залишати територію України (ст. 33 Конституції України).

Тільки у разі не доведення боржником своєї вини та ухилення від виконання зобов`язання суд може тимчасово обмежити особу в праві виїзду за межі України, причому на момент звернення до суду з поданням державного виконавця факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та доведеним, що має вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Таким чином, слід зазначити, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Так, обґрунтовуючи вказане подання, державний виконавець вказує на те, що 15 січня 2019 року на адресу боржника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду.

Однак, суд не може погодитися із вказаною обставиною, як належне обгрунтування факту ухилення боржника від виконання зобов`язання з погашення боргу з тих підстав, що в підтвердження вказаної обставини державним виконавцем не зазначено та не додано жодного доказу про отримання боржником ОСОБА_1 повідомлення про явку до державного виконавця.

За результатами розгляду подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке розглядається в порядку ст. 441 ЦПК України, судом виноситься ухвала. При цьому, порядок тимчасового обмеження у праві виїзду, за межі України регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», відповідно до якого не передбачено обмеження в праві виїзду за межі України за ухвалою суду.

За таких обставин, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд не знаходить підстав для задоволення подання

Керуючись ст.ст. 441 ЦПК України, Законом України Про виконавче провадження , ст. 6 Закону України „ Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України , ст. 20 Закону України Про державну прикордонну службу України , суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Ічнянського РВ державної виконавчої служби ГТУЮ в Чернігівській області Черненко А.В. про встановлення тимчасового обмеження боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов`язань відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Карапиш Т.В.