Ухвала

23 травня 2019 року

м. Київ

справа № 310/6435/17

провадження № 61-9603ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Журавель В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2018 року та ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про визначення порядку користування земельною ділянкою,

встановив:

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про відвід судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької Вірченко О. М. у справі № 310/6435/17 визнано необґрунтованою та передано до канцелярії Бердянського міськрайонного суду Запорізької області для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід у порядку, встановленому частиною першою статті 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03 грудня 2018 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О. М. у справі № 310/6435/17 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять скасувати вищезазначені ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскарження ухвал суду першої інстанції про відвід судді у наведеній вище статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції є помилковим (РішенняЄвропейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «ФірмаВерітас» протии України).

Ураховуючи те, що ухвали суду першої інстанції про відвід судді не входять до переліку ухвал, які можуть бути предметом касаційного оскарження, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід відмовити з вищенаведених підстав.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 28 листопада 2018 року та від 03 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про визначення порядку користування земельною ділянкою відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Журавель