Справа № 366/1955/19
Провадження №2/366/352/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Слободян Н.П.,

при секретарі судового засідання Мартовицькій Н.Є.,

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката Поливяний О.Л.

відповідачів ОСОБА_2 та Фещенко М.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. про визнання договору дарування домоволодіння недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Іванківського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. про визнання договору дарування домоволодіння недійсним. Позивач просить суд визнати недійсним договір дарування домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , №3572 від 02.07.2009, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М.

У підготовчому судовому засіданні позивачем подано заяву про забезпечення позову по даній справі, згідно якої заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 3572 від 02.07.2009 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , адвокат Поливяний О.Л. підтримав заяву про забезпечення позову та просив її задовольнити. ОСОБА_1 погодився з позицією свого адвоката.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заперечували проти задоволення заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження.

Вивчивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п.1, 2, 10 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать, або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має намір звернутися до суду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 6 вказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст. ст.149-154,157,353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 область, Іванківський район, с. АДРЕСА_3 , вул АДРЕСА_4 , б.4, адреса для листування: Київська область, м. Бровари, вул. Тургенєва, б. АДРЕСА_5 а) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_6 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна ( АДРЕСА_3 ) про визнання договору дарування домоволодіння недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування № 3572 від 02.07.2009 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду або через Іванківський районний суд Київської області.

Суддя Н.П.Слободян