Справа № 236/3940/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2019 р. м. Лиман

Суддя Краснолиманського міського суду Донецької області, Саржевська І.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні,

В С Т А Н О В И Л А:

30 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" на її користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, вихідну допомогу, компенсацію при звільненні, суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду.

Суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє її відповідність вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а також чи не мають місце випадки, коли позовну заяву необхідно повернути, відмовити у відкритті провадження.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана з порушенням вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України, а саме до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У своїй постанові № 6-1121цс16 від 30 листопада 2016 року Верховний Суд України зазначив, що таким спеціальним законом є Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, за подання позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі, позивач звільнений від сплати судового збору.

Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати та за змістом ч. 1 ст. 117 КЗпП України є видом відповідальності роботодавця за порушення строків виплати належних звільненому працівникові сум.

Згідно п. п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні мають бути оплачені судовим збором.

Крім того, у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду.

На підставі п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4 зі змінами, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Позовна заява має містити не лише відомості про розмір сум моральної шкоди, щодо яких заявлено вимоги, а й відповідні розрахунки, обґрунтування та докази.

Отже, до заяви повинні бути додані необхідні документи залежно від заявлених вимог. Зокрема, розмір моральної шкоди та докази причино-наслідкового зв`язку між психологічним станом позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача.

Згідно п. п.1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, вимоги про стягнення суми моральної шкоди також мають бути оплачені судовим збором.

Також, з положень ч. 2 ст. 175 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна бути подана до суду в письмовій формі та підписана позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Частинами 1 та 2 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, правила цієї статті не поширюються на позови, що виникають з трудових правовідносин, тільки в частині подання копій документів. Отже, позивач повинен надати суду копію позовної заяви для відповідача.

Крім того, як вбачається з позовної заяви, нарахування заробітної плати позивачу за березень-липень 2017 року здійснювалось на підставі розпорядчих документів, але ці обставини нічим не підтвердженні, копії таких документів до позову не додані.

Відповідно до судової практики, яка склалася з цього питання, у зв`язку із відсутністю організаційних та технічних умов для здійснення господарської діяльності, викликаних перекриттям усіх залізничних колій, що ведуть до лінії розмежування з непідконтрольній українській владі територією, на підприємствах встановлений початок простою для всіх працівників виробничих підрозділів.

Але ця обставина позивачем нічим не підтверджена, копія журналу приходу-уходу працівників під час простою, табелі обліку робочого часу, копія наказу, інше позивачем до позовної заяви не долучені.

Зазначені обставини унеможливлюють визначитися з питанням щодо наявності спірних правовідносин та у своїй сукупності, з наданих позивачем доказів вирішити питання щодо відкриття провадження.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. ст. 175, 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, суддя вважає за необхідне залишити дану позовну заяву без руху та надати позивачу строк для виправлення недоліків, в тому числі сплати судового збору за вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди у розмірі, визначеному ЗУ «Про судовий збір» на рахунок: (IBAN) UA6005564, , МФО: 899998, отримувач коштів: УК м. Лиман/отг м. Лиман/22030101, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Керуючись ст. ст. 83,95,175,177,185 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" про стягнення заборгованості по заробітній платі при звільненні - залишити без руху.

Надати позивачу ОСОБА_1 строк для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -