Ухвала

03 червня 2019 року

м. Київ

справа № 522/2387/14-ц

провадження № 61-4888ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» (далі - ПАТ «Марфін Банк») звернулося до суду з позовом, який уточнило у процесі розгляду справи, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договорами поруки і просило стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь банку 1 191 534,51 доларів США та 30 031 263,89 грн, з яких 729 021,11 доларів США - заборгованість за кредитом (основний борг); 462 513,40 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 11 933 287,75 грн - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 16 956 773,02 грн - заборгованість за пенею за несплату відсотків; 43 725,94 грн - штраф за невиконання зобов`язань за кредитним договором, а також стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в рівних частках на користь банку судові витрати.

ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Марфін Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання укладеного між нею та банком договору поруки припиненим у зв`язку з пропуском кредитором строку пред`явлення вимоги до поручителя.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 21 вересня 2017 року, позовні вимоги ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадоволено частково.

Стягнутосолідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00394/FO від 28 грудня 2007 року у розмірі 1 191 534,51 доларів США та 28 890 060, 70 гривень, з яких: 729021, 11 доларів США - заборгованість за кредитом (основний борг), що за курсом НБУ складає 19 091 333,85 грн; 462 513,40 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що за курсом НБУ складає 12 112 763,43 грн; 11 933 287,75 грн - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 16 956 773,02 грн. - заборгованість за пенею за несплату відсотків. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00394/FO від 28 грудня 2007 року у розмірі 1 191 534, 51 доларів США та 28 890 060, 70 гривень, з яких: 730 021,11 доларів США - заборгованість за кредитом (основний борг), що за курсом НБУ складає 19 091 333,85 грн; 462 513,40 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що за курсом НБУ складає 12 112 763,43 грн; 11 933 287, 75 грн - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 16 956 773, 02 грн - заборгованість за пенею за несплату відсотків. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати у сумі 1 488,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати у сумі 1 488,26 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати у розмірі 1 488,26 грн. В іншій частині позову ПАТ «Марфін Банк» відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у сумі 198 828,93 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 судові витрати на користь держави у сумі 198 828,93 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати у розмірі 198 828,93 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Марфін Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 , представника ОСОБА_4 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» задоволено частково. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 21 вересня 2017 року змінено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00394/Б0 від 28 грудня 2007 року у розмірі 1 191 534,51 доларів США та 28 890 060, 70 грн, з яких: 729 021,11 доларів США - заборгованість за кредитом (основний борг); 462 513,40 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 11 933 287,75 грн - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 16 956 773,02 грн - заборгованість за пенею за несплату відсотків. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором № 00394ЯЮ від 28 грудня 2007 року у розмірі 1 191 534,51 доларів США та 28 890 060,70 грн, з яких: 730 021,11 доларів США - заборгованість за кредитом (основний борг); 462 513, 40 доларів США - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом; 11 933 287,75 грн - заборгованість за пенею за несплату основного боргу; 16 956 773,02 грн - заборгованість за пенею за несплату відсотків. В іншій частині рішення залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати у сумі 1 339,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати у сумі 1 339,80 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Марфін Банк» судові витрати у розмірі 1 339,80 грн.

06 березня 2019 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року у вищевказаній справі.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, яке обґрунтовано тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду від 23 березня 2018 року її представник - адвокат Чебаненко О. А. отримала 08 лютого 2019 року при ознайомленні з матеріалами справи, про що є відповідна розписка в матеріалах справи.

На підтвердження наведених доводів заявником не було надано жодного доказу недотримання апеляційним судом вимог частини п`ятої статті 272 ЦПК України щодо надіслання їй копії судового рішення. Також заявником не зазначено, що саме перешкоджало їй протягом десяти місяців (з 29 березня 2018 року (день оприлюднення оскаржуваного судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень) по 08 лютого 2019 року) вжити заходів щодо реалізації своїх процесуальних прав. Тому вказані ОСОБА_1 причини пропуску строку на касаційне оскарження не зумовлені особливими і непереборними обставинами.

У зв`язку з наведеним ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2019 року визнано підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 рокуза клопотанням ОСОБА_1 неповажними. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме - заявнику слід було подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку та наданням відповідних доказів, та встановлено строк для виправлення вказаних недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання ухвали суду.

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 024, Фільченко О. Є. отримала вказану ухвалу 22 квітня 2019 року.

29 квітня 2019 року на виконання вимог ухвали ОСОБА_1 подала службою кур`єрської доставки клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що вона є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням, більше двох років перебуває на амбулаторному та стаціонарному лікуванні на дому, самостійно відмовилася від стаціонарного лікування у зв`язку з необхідністю догляду за батьками - матір`ю (інвалідом першої групи) та батьком (особою після інфаркту). Оскільки її батько не здатний здійснювати догляд за своєю дружиною за станом здоров`я, а також і сам потребує сторонньго догляду, вона доглядає за батьками самостійно. Через стійке захворювання, неможливість ознайомитися з матеріалами цивільної справи № 522/2387/14-ц та належним чином захистити свої права вона не змогла своєчасно подати касаційну скаргу.

На підтвердження наведених доводів ОСОБА_1 надала відповідні докази, а саме копії довідок до актів огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ № 812986, серії 2-18 ОД № 015705; медичні виписки оригінал від 19 квітня 2019 року № 95, копії від 01 лютого 2008 року № С158, від 01 вересня 2010 року № С3425 та від 06 травня 2018 року № 1779; оригінал довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрацію від 18 квітня 2019 року № 384.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ЄСПЛ вказав, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії»).

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що оскаржувана постанова Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року надіслана до реєстру 26 березня 2018 року, зареєстрована - 27 березня 2018 року, оприлюднена - 29 березня 2018 року. Постанова Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року прийнята у відкритому судовому засіданні за результатами розгляду апеляційних скарг ПАТ «Марфін Банк», представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 .

Наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення не дають достатніх підстав для визнання їх поважними, оскільки вони не містять розумних пояснень щодо пропуску строку звернення з касаційною скаргою. ОСОБА_1 не надано належних доказів на підтвердження того, що судом апеляційної інстанції їй не було надіслано копії оскаржуваної постанови (довідка суду). Разом з цим з наданих ОСОБА_1 документів не вбачається, з якого саме часу вона проживала зі своїми матір`ю та батьком за адресою: АДРЕСА_1 та проводила постійний догляд за ними, який був характер цього догляду, чи перешкоджала ця обставина своєчасно подати касаційну скаргу.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення. Враховуючи вищенаведене, а також те, що представництво інтересів заявника здійснювалося іншою особою ( ОСОБА_9 ), наявність у неї захворювань та догляд за батьками не можна віднести до об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили дотримання вимог законодавства при оскарженні судового рішення протягом тривалого періоду часу (понад десять місяців). Інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження заявником не зазначено.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьев проти України»).

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Оскільки наведені у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень підстави для поновлення строку на касаційне оскарження є неповажними, то у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись частиною третьою статті 393, пунктом 4 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження постанови Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року, наведені у клопотанні ОСОБА_1 , неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 23 березня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання договору поруки припиненим.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. А. Стрільчук