Справа № 359/2285/19
Провадження №2/359/1608/2019
РІ Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Степаненко А.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 .,

представника позивача - ОСОБА_18,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_19,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

18.03.2019 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 в особі представника- адвоката ОСОБА_4 ., відповідно до якої просила суд стягувати з ОСОБА_3 аліменти на її користь на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј від заробітку(доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку( а.с.1-3).

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2018. Від шлюбу мають дітей: доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Згідно рішення Київського апеляційного суду від 19.02.2018 року, визначено місце проживання доньки ОСОБА_7 разом з батьком ОСОБА_3 , відповідачем у справі. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки ОСОБА_8 не надає. Вказує, що відповідач працює у ТОВ «АМАКО Україна» та отримує заробітну плату, яка складає 24000 грн. на місяць, також має додатковий дохід за ремонт автомобілів у власному гаражі у с.Щасливе, тому може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 повністю підтримали заявлені позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_17 у судовому засіданні заперечувала щодо позову та просили відмовити у його задоволенні. Підтримали поданий до суду відзив на позовну заяву( а.с.43-48), відповідно до якого зазначили, що на даний час разом з відповідачем проживає старша донька сторін ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебуває на повному утриманні відповідача, оскільки позивач, як матір, не несе будь-яких витрат на утримання доньки. Крім того, на утриманні у відповідача знаходиться його мати ОСОБА_11 , пенсіонерка, яка отримує мінімальну пенсію, яка не може повноцінно забезпечити свої потреби у харчуванні, оплаті комунальних послуг, купівлі лікарських препаратів. Вказують, що твердження позивача щодо додаткового заробітку є необґрунтованими та не підтвердженими доказами, оскільки весь свій вільний час відповідає приділяє спілкуванню та вихованню доньки. Вказує, що позивачем створювалися перешкоди у спілкуванні з донькою ОСОБА_12 , внаслідок чого у березні 2019 року звернувся до Служби у справах дітей із заявою про встановлення режиму спілкування з донькою, та Бориспільською районною адміністрацією у квітні 2019 року було встановлено режим спілкування: йому з донькою ОСОБА_12 , а позивачу з донькою ОСОБА_13 . Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що витрачає значні кошти на школу, танці, екскурсії, відвідування театрів, одягу, ліків для ОСОБА_14 .

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши відзив, письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2003 року, від якого мають дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними: свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 ( а.с. 11-13).

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2018 року у справі № 359/1618/18, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дітей, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 за місцем проживання матері (а.с.18-22).

Постановою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2019 року у справі №359/1618/18-ц, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2018 року, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2018 року в частині визначення місця проживання ОСОБА_6 скасувати та прийняти в цій частині постанову. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання ОСОБА_6 відмовити. В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.12.2018 року залишити без змін (а.с.23-29).

Та обставина, що малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на утриманні матері та проживає з позивачем за вказаною в позовній заяві адресою місця проживання позивача по АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлових умов від 21.05.2018р. складеним депутатом Щасливської сільради ОСОБА_15 та довідкою Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області № 541 від 23.05.2018 року (а.с.14-16).

Відповідачем не оспорюється, що малолітня донька сторін проживає з позивачем.

Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач працює в ТОВ «АМАКО Україна», а отже має постійне місце роботи та щомісячний заробіток, що підтверджується довідкою № 5 від 19.02.2018 року( а.с.17).

Сторонами визнано, що разом з відповідачем, за адресою: АДРЕСА_2 , проживає неповнолітня донька сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходиться на повному утриманні відповідача.

Згідно з поясненнями відповідача на його утриманні також знаходиться мати, ОСОБА_11 , пенсіонерка, яка отримує мінімальну пенсію та не може повноцінно забезпечити свої потреби у харчуванні, оплаті щомісячних комунальних послуг, купівлі лікарських препаратів. Проте будь-яких доказів на підтвердження перебування ОСОБА_11 на утриманні відповідача ОСОБА_16 , суду надано не було.

Суд також враховує, що позивачем при зверненні з позовом до суду не були враховані вищевикладені обставини щодо матеріального стану відповідача.

Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої доньки ОСОБА_8 , суду надано не було. Та обставина, що на утриманні кожного із сторін знаходиться їх спільна дитина, не звільняє їх, зокрема, і відповідача від участі у матеріальному утриманні іншої дитини.

З урахуванням викладеного, а також, враховуючи рівний обов`язок позивача та відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, з урахуванням усіх обставин справи, матеріального становища платника аліментів, суд вважає, що у даному випадку з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18.03.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів.

Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 183,191 Сімейного кодексу України та ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 198,206, 258, 259, 263-265, 266, 273, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 , аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з 18 березня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави у розмірі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , останнє відоме зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 23 травня 2019 року.

Суддя І. В. Муранова-Лесів