Справа № 447/249/18 Головуючий у 1 інстанції: Карбовнік І.М.
Провадження № 22-ц/811/2600/18 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ТзОВ «Гідробуд-М» - Говенка І.І.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гідробуд-М», треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок загибелі батька під час виконання трудових обов'язків,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 пред'явив позов, відповідно до якого просив стягнути з ТзОВ "Гідробуд-М": 300000,00 гривень моральної шкоди. В обґрунтування позову покликався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 12-40 год. його батько, водій автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час виконання трудових обов'язків був придавлений кузовом до рами автомобіля, в результаті чого отримав тілесні ушкодження, несумісні з життям

Оскаржуваним рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок в дохід держави.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що не погоджується із оскаржуваним рішенням в частині суми відшкодування шкоди. Зазначає, що батько був для нього дуже близьким та займав у його житті важливе місце, однак після загибелі батька він відчуває горе втрати, пригніченість, усвідомлення втрати завдає йому душевного болю страждань. після смерті батька йому важко налагодити життєві стосунки. Також, зазначає, що відповідно до висновку його обстеження, професора, доктора психологічних наук п. ОСОБА_11, у нього наявні ознаки після травматичного розладу, який спричинений перенесеною травмою - раптовою смертю батька ОСОБА_8

Просить рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року змінити в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" його користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень 00 копійок на відшкодування шкоди. В решті частини рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ТзОВ «Гідробуд-М» - Говенка І.І на її заперечення,перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про народження від 07 липня 1982 року серії НОМЕР_3 позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26 січня 2017 серії НОМЕР_4.

Зі змісту акту проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався о 12.40 годині ІНФОРМАЦІЯ_2 на ТзОВ "Гідробуд-М" від 24 березня 2017 встановлено таке. Потерпілий пройшов повторний інструктаж з охорони праці 03 січня 2017, періодичний медичний огляд не проходив. ОСОБА_8, виконавши роботу, повернувся на територію ТзОВ "Гідробуд-М" приблизно об 11.10 годині та попередив механіка про несправність заднього лівого колеса. Механік дав усний дозвіл на усунення несправності і ОСОБА_8 пішов у ремонтно-механічну майстерню, щоб усунути несправність. Приблизно о 12.40 годині ОСОБА_8 виявили на рамі самоскида під кузовом транспортного засобу КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2. Причини нещасного випадку: технічні та психофізіологічні - відсутні, організаційні: водій ОСОБА_8 працював без упору під піднятим кузовом; механік ОСОБА_6 проводив недостатній нагляд за додержанням правил охорони праці; директор ОСОБА_5 не вжив достатніх заходів для забезпечення безпечних умов праці.

За результатами спеціального розслідування 24 березня 2017 затверджено акт №1 за формою Н-1, відповідно до якого комісія встановила, що нещасний випадок внаслідок якого загинув ОСОБА_8, пов'язаний з виробництвом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб КРАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ТзОВ "Гідробуд-М".

Згідно з постановою від 16 лютого 2017 серії ЛВ №13/063/0097-0044, на ОСОБА_5 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.41 КУпАП.

Відповідно до ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з актом №1 за формою Н-1, затвердженим 24 березня 2017, нещасний випадок стався під час виконання ОСОБА_8 своїх трудових обов'язків та пов'язаний з виробництвом.

Вході спеціального розслідування нещасного випадку, встановлено, що очевидців події не було. О 12.40 годині нещасний випадок було виявлено, однак точний час коли він трапився невідомий. Судом встановлено, що це період з 11.20 години, коли ОСОБА_8 заїхав у гараж, до 12.40 години коли його виявили інші працівники. У гараж ОСОБА_8 поїхав для виконання вказівки механіка ОСОБА_6 щодо усунення несправностей транспортного засобу, тобто для виконання трудових обов'язків, і нещасний випадок стався під час проведення ремонту транспортного засобу. Враховуючи це, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нещасний випадок стався під час виконання ОСОБА_8 трудових обов'язків та обґрунтовано відхилив доводи відповідача з цих підстав.

У ході розслідування дії механіка ОСОБА_6 лише з технічної точки зору не перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з нещасним випадком, однак ремонтні роботи ОСОБА_8 повинен був проводити під керівництвом механіка. Згідно з актами складеними за результатами спеціального розслідування, зазначено, що технічні причини настання нещасного випадку відсутні, однак, встановлено організаційні причини серед яких - порушення механіком ОСОБА_6 п. 2.12. Посадової інструкції механіка №2, затв. наказом від 07.05.2012 №26 та порушення директором ОСОБА_5 п. 2.8. Посадової інструкції директора, затв. наказом від 08 травня 2012 №26.

Враховуючи наведене, суд першої інстанії дійшов вірного висновку, що дії посадових осіб підприємства щодо неналежного забезпечення безпечних умов праці перебувають у причинно-наслідковому зв'язку з нещасним випадком на виробництві, а позиція відповідача спростовується письмовими доказами дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Як передбачено ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до роз'яснень, що викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв'язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.

Як регламентовано п. 9 зазначеної вище постанови розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуючи стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з рішенням КС України від 08.10.2008 №20-рп/2008 моральна шкода, завдана внаслідок нещасного випадку на виробництві, відшкодовується громадянам на підставі загальної норми викладеної у ст.1167 ЦК України.

Суд першої інстанції вірно встановив, що позивач ОСОБА_2 з батьками був пов'язаний спільним побутом, раптова смерть батька безумовно вплинула на його психоемоційний стан, що виразилося у емоційних переживаннях, тривожності і дійшов правильного висновку, що факт завдання ОСОБА_2 моральної шкоди є доведеним.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить врахувати, що за фактом нещасного випадку та смерті ОСОБА_8 Миколаївським ВП Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області було зареєстровано кримінальне провадження №0000075 за ч. 1 ст. 115 КК України, в межах розслідування якого було призначено експертизу, якою встановлено, що смерть ОСОБА_8 з технічної точки зору перебуває у причинно-наслідковому зв'язку із його власними діями та допущеними ним же порушеннями правил техніки безпеки.

Однак вказані доводи не спростовують висновку суду про необхідність стягнення з відповідача моральної шкоди, оскільки моральна шкода навіть за відсутності вини відповідача підлягає відшкодуванню, так як в судовому засіданні не встановлено, що шкода завдана внаслідок непереборної сили або умислу.

У той же час, при визначенні розміру моральної шкоди в сумі 4 000 гривень, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач та продовжує зазнавати у зв'язку зі смертю батька.

Не враховано те, що загибель батька є непоправною втрата для позивача, він зазнав глибоких та важких психологічних переживань, дотепер відчуває пригнічення і сум, так як був у тісному емоційному зв'язку із батьком і раптова втрата близької людини спричинила наявний важкий психологічний стан, для покращання якого ОСОБА_7 рекомендовано ряд психокорекцій та психотерапевтичних заходів, для проведення яких необхідні кошти.

Враховуючи зазначені обставини та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості слід стягнути з ТзОВ "Гідробуд-М" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000 гривень моральної шкоди.

Крім того, як встановлено в суді апеляційної інстанції з позовом до ТзОВ "Гідробуд-М" про відшкодування моральної шкоди також звернулись два інші сини ОСОБА_8 та дружина загиблого (цивільні справи № 447/247/18, №447/243/18, № 447/250/18), тому стягнення моральної шкоди в сумі 300 000 грн. у даній справі буде непомірним тягарем для позивача.

Вимоги ОСОБА_2 про стягнення з ТзОВ "Гідробуд-М" на його користь 300 000 гривень моральної шкоди є очевидно завищеними, належним чином не мотивовані, а тому в такому розмірі моральна шкода не може бути стягнута.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, заочне рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року зміні на підставі п.1 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" на користь ОСОБА_2 моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. та 450 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2018 року в частині відшкодування моральної шкоди та стягнення судових витрат змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідробуд-М" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20 000 ( двадцять тисяч) гривень та 450 гривень судових витрат в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 лютого 2019 року.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Струс Л.Б.

Шандра М.М.