Справа № 369/9774/18
Провадження № 2/369/1504/19
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Головатюк В.В.,

представника відповідача Мізунського А.І.,

представника третьої особи ОСОБА_1 , ,

представника відповідача Покровської О.Ю.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Українська інноваційна компанія», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Голова правління ПАТ «Українська інноваційна компанія», колишня уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» про сплату єдиного соціального внеску, визнання незаконним переведення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ПАТ «Українська інноваційна компанія», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Голова правління ПАТ «Українська інноваційна компанія», колишня уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» про сплату єдиного соціального внеску, визнання незаконним переведення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що позивач з 27.05.2016 року була прийнята на роботу у ПАТ «УКРІНБАНК» на посаду начальника відділу контролю експертних та імпортних операцій Управління розрахунків та супроводження операцій Департаменту операційної роботи з посадовим окладом 10 000 гривень.

Позивач вказує, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» Білою І.В. та нею у письмовій формі було укладено строковий трудовий договір терміном дії 1 (один) місяць, який було оформлено відповідним наказом від 24.05.2016 року № 177-к. Копії трудового договору позивачу надано не було.

Після закінчення строку зазначеного трудового договору, а саме після 27.06.2016 року трудові відносини фактично продовжувалися.

Крім того вказує, що окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 16.03.2016 р. та Київський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 14.04.2016 р. по справі № 826/1162/16 визнали незаконними та скасували постанови правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Укрінбанк» до категорії неплатоспроможних» від 24.12.215 р. № 934 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Укрінбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» від 24.12.2015 року № 239. Окружний адміністративний суд м. Києва своєю постановою від 29.04.2016 року та Київський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 13.07.2016 року по справі № 826/5325/16 визнали незаконними та скасували постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Український Інноваційний Банк» від 22.03.2016 р. № 180 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Український Інноваційний Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 22.03.2016 р. № 385.

За вказаних обставин уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» Білою І.В. було видано наказ від 13.07.2016 р. № 271-к «Про оголошення простою».

При цьому усім співробітникам ПАТ «Укрінбанк» 13.07.2016 року була виплачена в повному обсязі заробітна плата за фактично відпрацьований час з 01.07.2016 року по 13.07.2016 року включно.

13.07.2016 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «УКРІНБАНК» Біла І.В. зібравши начальників відділів, управлінь та департаментів Головного офісу ПАТ «УКРІНБАНК», повідомила, що Київський апеляційний адміністративний суд своєю ухвалою від 13.07.2016 року по справі № 826/5325/16 залишив подані Національним банком України, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та ПАТ «Укрінбанк» апеляційні скарги без задоволення, тому у відповідності до наказу «Про оголошення простою» від 13.07.2016 р. № 271-к з 14.07.2016 року усім працівникам ПАТ «Укрінбанк» оголошується і запроваджується простій та зобов`язала забезпечити неухильне виконання усіх вимог зазначеного наказу.

Починаючи з 14.06.2016 року по час подання позовної заяви вона не отримала жодного разу заробітної плати або достовірної інформації щодо стану своїх трудових відносин.

23.05.2018 року позивачем було направлено заяву про звільнення з 01.06.2018 року, яка була додана до листа Голові правління ПАТ «Українська інноваційна компанія» Ільюченко А.М.. Аналогічний лист з заявою про звільнення позивачем було направлено ліквідатору ПАТ «УКРІНБАНК» ОСОБА_3 Проте вказані заяви не були отримані адресатами.

14.06.2018 року позивачем було отримано у неналежно оформленому вигляді трудову книжку.

16.07.2018 року позивач отримала: наказ Голови Правління ПАТ «УКРІНКОМ» ОСОБА_4 «Про створення комісії» від 14.07.2016 р. № 02/01-ОД; трьох актів «Про відсутність на роботі» датованих відповідно 14.07.2016 р, 15.07.2016 р. та 18.07.2016 р. ; наказу Голови правління ПАТ «Укрінком» Ільюченко А.М. «По особовому складу» від 18.07.2016 № 02/07-К про звільнення ОСОБА_2 , начальника відділу імпортних операцій ПАТ «УКРІНБАНК», 14 липня 2016 р. за здійснені 14 липня 2016 р., 15 липня 2016 р.. та 18 липня 2016 р. прогули без поважних причин.

31.07.2018 року позивачем на адресу Голови Правління ПАТ «Українська інноваційна компанія» Ільюченко А.М. був направлений лист про відкликання заяви про звільнення з посади, та подання нової заяви про звільнення з посади та розрахунок при звільненні.

Позивач вважає, що її звільнення здійснено відповідачем з грубим порушенням чинного трудового законодавства України.

На підставі вищенаведеного позивач просила:

- Зобов`язати ПАТ «Українська інноваційна компанія» (яке є правонаступником ПАТ УКРІНБАНК) сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування із нарахуванням відповідної пені, який не був сплачений одночасно з виплатою гр. ОСОБА_2 13.07.2016 р. заробітної плати за фактично відпрацьований час з 01.07.2016 р. по 13.07.2016 р. включно і є несплаченим до теперішнього часу, та надати відповідному органу доходів і зборів необхідну звітність як це передбачено чинним пенсійним законодавством України.

- Визнати незаконним перевід гр. ОСОБА_2 на посаду начальника відділу імпортних операцій ПАТ УКРІНБАНК та зобов`язати ПАТ «Українська інноваційна компанія» скасувати відповідний наказ від 13.07.2016 р.

- Визнати незаконним звільнення гр. ОСОБА_2 14.07.2016 р. з посади начальника відділу імпортних операцій ПАТ УКРІНБАНК за прогул без поважних причин згідно з п. 4 ст. 40 Кодексу законів про працю України та зобов`язати ПАТ «Українська інноваційна компанія» скасувати відповідний наказ По особовому складу від 18.07.2016 р. № 02/07-К.

- Поновити з 14.07.2016 р. гр. ОСОБА_2 на посаді начальника відділу контролю експортних та імпортних операцій Управління розрахунків та супроводження операцій Департаменту операційної роботи ПАТ УКРІНКОМ у зв`язку зі звільненням з посади без законної підстави та з порушенням встановленого трудовим законодавством України порядку.

- Стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь гр. ОСОБА_2 середній заробіток в сумі 122 274,24 грн. (сто двадцять дві тисячі двісті сімдесят чотири гривні 24 коп.) за час вимушеного прогулу з 14.07.2016 р. по 13.07.2017 р. включно у зв`язку зі звільненням з посади без законної підстави та з порушенням встановленого трудовим законодавством України порядку.

- Зобов`язати ПАТ «Українська інноваційна компанія» негайно видати наказ про звільнення гр. ОСОБА_2 з 07.08.2018 р. з посади начальника відділу контролю експортних та імпортних операцій Управління розрахунків та супроводження операцій Департаменту операційної роботи ПАТ «Українська інноваційна компанія» за п. 4 ст. 38 Розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, з ініціативи працівника Кодексу законів про працю України у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства України про працю, умов колективного чи трудового договору, надати їй належним чином засвідчену копію цього наказу.

- Зобов`язати ПАТ «Українська інноваційна компанія» негайно провести з гр. ОСОБА_2 розрахунок при звільненні, повідомити їй у письмовій формі про нараховані суми, належні їй при звільнені з посади, та виплатити усі зазначені суми, включаючи компенсацію за невикористані щорічні відпустки;

- Зобов`язати ПАТ «Українська інноваційна компанія» негайно видати гр. ОСОБА_2 належно оформлену трудову книжку, для чого в іі присутності протягом години у повній відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників:

а) Внести до її трудової книжки наступні записи:

- запис 38 - ПАТ УКРІНБАНК з 13.07.2016 р. перейменоване на ПАТ УКРІНКОМ;

- запис 39 - ПАТ УКРІНКОМ з 28.03.2017 р. перейменоване на ПАТ «Українська інноваційна компанія» ;

- запис 40 - звільнена 07.08.2018 р. з посади начальника відділу контролю експортних та імпортних операцій Управління розрахунків та супроводження операцій Департаменту операційної роботи ПАТ «Українська інноваційна компанія» за п. 4 ст. 38 КЗпП України у зв`язку з невиконанням власником або уповноваженим ним органом законодавства України про працю, умов колективного чи трудового договору.

б). Всі записи про роботу, що внесені у трудову книжку підчас роботи у ПАТ «Українська інноваційна компанія» (яке є правонаступником ПАТ УКРІНБАНК та ПАТ УКРІНКОМ), засвідчити підписом Голови Правління ПАТ «Українська інноваційна компанія» або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

- Стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь гр. ОСОБА_2 середній заробіток в сумі 30 568,56 грн. у якості вихідної допомоги при припиненні трудового договору внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору за п. 4 ст. 38 Кодексу законів про працю України.

- Визнати, що затримка видачі гр. ОСОБА_2 трудової книжки відбулася з вини ПАТ «Українська інноваційна компанія».

- Стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь гр. ОСОБА_2 середній заробіток в сумі 252 422,20 грн. (двісті п`ятдесят дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 20 коп.) за час вимушеного прогулу з 14.07.2016 р. по 07.08.2018 р. , спричиненого затримкою видачі трудової книжки з вини ПАТ «Українська інноваційна компанія» .

- Стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» на користь гр. ОСОБА_2 у якості відшкодування за завдану їй моральну шкоду внаслідок порушення її трудових прав грошові кошти у сумі 3 000 000 гривень.

- Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь гр. ОСОБА_2 у якості відшкодування за завдану їй моральну шкоду внаслідок порушення її трудових прав грошові кошти у сумі 1 000 000 гривень.

- Стягнути з ПАТ «Українська інноваційна компанія» та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на користь гр. ОСОБА_2 у якості компенсації фактично понесених нею судових витрат грошові кошти у сумі 918,76 гри., у тому числі з ПАТ «Українська інноваційна компанія» - 50% вказаної суми та з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - 50% вказаної суми.

- Постановити окремі ухвали щодо посадових осіб ПАТ «Українська інноваційна компанія» та працівників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, протиправні дії або бездіяльність яких призвели до порушення моїх трудових прав та завдали мені моральної шкоди, у тому числі:

- щодо інформування відповідних органів доходів і зборів та Пенсійного фонду про встановлений факт несплати ПАТ «Українська інноваційна компанія», яке с правонаступником ПАТ Укрінбанк, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з метою забезпечення контролю за повнотою його сплати разом з нарахованою пенею, прийняття рішень стосовно застосування штрафів та притягнення до відповідальності посадових осіб платника єдиного внеску, зокрема, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ УКРІНБАНК п. Білої І.В. і Голови Правління ПАТ «Українська інноваційна компанія» п. Ільюченко А.М.;

- щодо інформування відповідних органів влади про порушення Головою Правління ПАТ «Українська інноваційна компанія» п. Ільюченко А.М. вимог трудового законодавства України в частині організації ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок працівників та притягнення її до передбаченої законом відповідальності.

17 серпня 2018 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області було відкрито провадження у справі. У відкритті провадження в частині позовних вимог про зобов`язання сплатити єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відмовлено.

24.09.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив представника фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до якого вимоги про стягнення відшкодування за завдану моральну шкоду, внаслідок порушення трудових прав не підлягають задоволенню, оскільки пред`явлені до Фонду гарантування, при тому, що позивач з Фондом гарантування ніколи не перебували у трудових відносинах.

27.09.2018 року ОСОБА_2 подано відповідь на відзив Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до якої позивач вказала, що вона не заперечує щодо відсутності будь-яких трудових відносин з Фондом гарантування, разом з тим вказувала, що останнім порушено права позивача шляхом втручання в її трудові права.

Крім того 30.10.2018 року через канцелярію суду надійшов відзив представника ПАТ «УКР/ІН/КОМ», відповідно до якого останній вказує, що ПАТ «УКР/ІН/КОМ» не є правонаступником ПАТ «УКРІНБАНК», що також підтверджується вказаними у відзиві рішеннями судів, а тому є неналежним відповідачем. Крім того вказує, що на момент укладення строкового трудового договору постановою суду від 29.04.2016 року по справі № 826/5325/16 постанову Правління НБУ від 22.03.2016 № 180 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 385 від 22.03.2016 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку» визнані протиправними та скасовані з моменту їх прийняття. Вказана постанова ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду та ухвалою Вищого адміністративного суду України залишено без змін. А тому на думку представника ОСОБА_5 не мала права укладати будь-які угоди, в тому числі й строкову трудову угоду з позивачкою.

Позивач ОСОБА_2 до судових засідань не з`являлася, проте матеріали справи містять заяву позивача про розгляд справи у її відсутність, відповідно до якої вимоги позову підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача Покровська О.Ю. просила відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Представник відповідача Мізунський А.І. просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_1 просив також відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, пояснення свідків, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позовів з наступних підстав.

Статтею 3 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: 1) неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; 2) неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; 3) свобода договору; 4) свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; 5) судовий захист цивільного права та інтересу; 6) справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КзПП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 36 КзПП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45).

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Законодавство встановлює умови визначення прогулу за кожний робочий день, але це не означає, що в одному наказі не можуть бути зафіксовані прогули за декілька днів та відповідне дисциплінарне стягнення за це.

Відповідно до ст. ст. 76-80 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ "УКРІНБАНК" від 13.07.2016 назву ПАТ "УКРІНБАНК" змінено на ПАТ "УКРІНКОМ". Цим же рішенням було змінено вид діяльності товариства, зокрема, виключено такий вид діяльності, як діяльність комерційних банків, код КВЕД 64.19 "Інші види грошового посередництва" та визначено основним видом діяльності 68.20 "Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна".

Рішенням позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ "УКРІНКОМ" від 28.03.2017 перейменовано ПАТ "УКРІНКОМ" в ПАТ "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ", затверджено статут в новій редакції.

Відповідно до п. 1.1 Статуту ПАТ "УКР/ІН/КОМ", затвердженого рішенням позачергових загальних зборів акціонерів та оформленого протоколом № 6 від 28.03.2017, ПАТ "УР/ІН/КОМ" продовжує свою діяльність на підставі цього статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "УКРІНБАНК" на ПАТ "УКРАЇНСЬКА ІННОВАЦІЙНА КОМПАНІЯ", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "УКРІНБАНК".

Частиною 6 ст. 1 ЗУ "Про акціонерні товариства" передбачено особливості правового статусу, створення, діяльності, припинення, виділу акціонерних товариств, що провадять діяльність на ринках фінансових послуг, визначаються законами, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності. У разі суперечності норм цього Закону нормами законів, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності, норми законів, що регулюють порядок надання фінансових послуг та здійснення банківської діяльності, мають перевагу.

За визначенням ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» злиття, приєднай виділення, поділ банку, зміна його організаційно-правової форми (перетворення), наслідком якої є передача, прийняття його майна, коштів, прав та обов`язків правонаступникам - є реорганізація банку.

При цьому як реорганізація, так і ліквідація банку передбачає погодження цих процедур Національним банком України (ст. ст. 28, 78 Закону України "Про банки і банківську діяльність". Водночас з огляду на зміст визначення терміну реорганізація банку, що наводиться в зазначене спеціальному Законі, тільки заходи з реорганізації передбачають правонаступництво. При ліквідації банківської установи, правонаступництво згідно Закону України «Про банки і банківську діяльність», відсутнє.

Ст. 46 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачений обов`язок правління банку протягом трьох робочих днів інформувати Національний банк України про наступні свої дії, зокрема: звільнення керівника (керівників) банку та про кандидатуру на призначення на посаду; зміну юридичної адреси і місцезнаходження банку та його відокремлених підрозділів припинення банківської діяльності.

Відповідно до приписів ст. 16 Закону України «Про банки і банківську діяльність», зміни статуту банку підлягають державній реєстрації відповідно до законодавства з питань держав реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з урахуванням особливості встановлених цим Законом. Банк подає документи для проведення державної реєстрації змін до статуту банку після їх погодження Національним банком України.

Національний банк України приймає рішення про погодження змін до статуту банку або відмову в їх погодженні не пізніше місячного строку з дня подання повного пакета документів.

Тобто, ПАТ «УКРІНБАНК» повинен був діяти відповідно до вимог, встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність» і проводити будь-які зміни щодо своєї діяльності включаючи зміну назви, виключно після отримання на це згоди від Національного банку України.

Виключення кредитною установою із своєї назви слова банк та з видів своєї діяльності «банківська діяльність» без дотримання процедури, передбаченої ст.ст. 2, 16, 26, 28, 46, 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не дає підстави вважати її правонаступником кредитної установи (банку).

Разом із тим, гл.гл. 2 та 3 розд. III Положення про застосування Національним банком України заходів впливу (затверджене Постановою Правління НБУ від 17.08.2012 № 346, зареєстрованої Мінюсті України 17.09.2012 за № 1590/21902) регламентовано комплекс заходів, здійснення яких має передувати ліквідації банку за рішенням його власників.

Так, зокрема, банк може бути ліквідований за рішенням загальних зборів учасників банку в порядку, передбаченому законодавством України та цим Положенням, та за згоди НБУ.

Згода на ліквідацію банку за рішенням його власників надається у формі рішення Правління НБУ.

Рішення щодо виключення відомостей про банк з Державного реєстру банків приймає уповноважена посадова особа НБУ на підставі документів, передбачених законодавством України, отриманих від Фонду гарантування або ліквідаційної комісії банку, що ліквідується за рішенням власників.

Ліквідаційний баланс, складений у формі оборотно-сальдового балансу, засвідчується підпис ліквідатора, головного бухгалтера і відбитком печатки банку.

Внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, яка є фінансовою установою, здійснюється на підставі витягу про її виключення з державного реєстру фінансових установ за формою, встановленою відповідним органом державного регулювання ринків фінансових послуг, та інших документів, перелік яких встановлений законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів правомірності переходу до відповідача ПАТ "УКР/ІН/КОМ" прав та обов`язків банківської установи, оскільки зміна назви установи не є належним доказом правонаступництва між банківською та небанківською установою. Правонаступництво банківської установи відбувається лише в разі реорганізації останньої.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.02.2018 у справі № 910/7828/1, а також в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.08.2018 по справі № 910/8117/17. Зокрема Верховний суд при розгляді справи № 910/7828/17 дійшов висновку, що процедура реорганізації ПАТ "УКРІНБАНК" в ПА "УКР/ІН/КОМ" відбулася незаконно, без попереднього погодження із НБУ, тому ПАТ "УКР/ІН/КОМ" не набув прав та обов`язків по зобов`язаннях ПАТ "УКРІНБАНК".

Крім того 24.12.2015 Правлінням Національного банку України" прийнято постанову № 934 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства «УКРІНБАНК» до категорії -неплатоспроможних», а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб далі - ФГВФО) № 239 від 24.12.2015 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «УКРІНБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Відповідно до вимог ч.н.1-2 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних сіб» (далі - Закон) з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. Протягом 15 днів, але не пізніше строків, встановлених Фондом, керівники банку забезпечують передачу уповноваженій особі Фонду печаток і штампів, матеріальних та інших цінностей банку, а також протягом трьох днів - передачу печаток і штампів бухгалтерської та іншої документації банку. У разі ухилення від виконання зазначених обов`язків винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

У подальшому 22.03.2016 Правлінням НБУ на підставі пропозиції ФГВФО щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК". На підставі вказаної постанови НБУ виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення № 385 " ПРО початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і управління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту. Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалась тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівник банку звільняється з роботи у зв`язку з ліквідацією банку.

Відповідно до п.1, 5 ч. 1 ст. 48 вказаного Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження органів управління банку а також звільняє працівників банку відповідно до законодавства України про працю.

Пунктами 7,9 ч. 2 ст. 37 Закону, фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право залучати до роботи у процесі здійснення тимчасової адміністрації за рахунок банку на підставі цивільно-правових договорів інших осіб (радників, аудиторів, юристів, оцінювачів та інших) у межах кошторису витрат, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Такі договори можуть бути розірвані в односторонньому порядку у день повідомлення Фондом другої сторони про таке розірвання з наслідками, встановленими цивільним законодавством, а також приймати на роботу, звільняти з роботи чи переводити на іншу посаду будь-кого з керівників чи працівників банку, переглядати їх службові обов`язки, змінювати розмір оплати їх праці з додержанням вимог законодавства України про працю.

Разом з тим постановою суду від 29.04.2016 року по справі № 826/5325/16 постанову Правління НБУ від 22.03.2016 № 180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК", рішення виконавчої дирекції ФГВФО № 385 від 22.03.2016 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку" визнано протиправними та скасовано з моменту їх прийняття. Вказане рішення суду залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 року.

Частиною 1 статті 216 УК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не мала права укладати будь-які угоди, в т. ч. й строкову трудову угоду із ОСОБА_6 . Доказів на спростування вищевказаних обставин позивачка суду не надала. Щодо клопотань позивача про витребування доказів, то дані клопотання були розглянуті, але самим позивачем не було надано відповідних документів та інформації щодо звернення до даних осіб про витребування вказаних доказів, на що було отримано відмову чи проігноровано її вимоги, або інші заходи які б підтверджували перешкоди в отриманні доказів.

Отже позивачем не доведено та не надано належних та допустимих доказів того, що між позивачем та ПАТ «Українська інноваційна компанія» існували будь-які трудові відносини з приводу яких заявлено позовні вимоги, а також, що відповідачами було порушено трудові права позивача.

Щодо інших тверджень сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Щодо відшкодування моральної шкоди, слід зазначити, що положеннями ч. 4 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України, що містяться в п.п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умови порушення права цієї особи, наявність такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою.

Оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення її прав відповідачами та завдання їй шкоди внаслідок таких порушень, тому в задоволенні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди також слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, ст. ст. 5, 16, Цивільного кодексу України, ст. 36, п. 4 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України,керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ «Українська інноваційна компанія», Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа: Голова правління ПАТ «Українська інноваційна компанія», колишня уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрінбанк» про сплату єдиного соціального внеску, визнання незаконним переведення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Повний текст рішення складено 19 квітня 2019 року.

Суддя: Н.С. Пінкевич