ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2019 року

м. Харків

Справа №640/15651/13-ц

Провадження № 22-ц/818/1058/19

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого- Овсяннікової А.І.,

судді - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Чабан А.В.

учасники справи:

позивач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація»

представник ОСОБА_1

відповідач:

ОСОБА_2

представник ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу № 640/15651/13-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року, ухвалене суддею Ніколаєнко І.В., -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне товариство «ФІДОБАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилався на те, що 27 січня 2006 року між відповідачем та Акціонерним Банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПАТ «ФІДОБАНК», укладено кредитний договір №023-п/06, згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 20800доларів США строком до 26 січня 2011 року. Відповідач умови кредитного договору не виконує, внаслідок чого за ним виникла заборгованість 13802,15дол. США, що станом на 28 вересня 2017 року становить 365381,98грн.

Ухвалою Київського районного суду м, Харкова від 10 квітня 2017 року залучено до розгляду справи в якості правонаступника ПАТ «ФІДОБАНК» - ТОВ «Фінанс Траст Груп».

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2017 року залучено до розгляду справи в якості правонаступника ТОВ «Фінанс Траст Груп» - ТОВ «Фінансова компанія «Інновація».

Позивач з урахуванням останніх уточнень просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 023-п/06 від 27 січня 2006 року у сумі 13802,15дол. США, що по курсу НБУ станом на 28 вересня 2017 року складає 365381,98 грн.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позовних вимог заперечував, просив застосувати строк позовної давності та з цих підстав в задоволенні позову відмовити.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року в задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Інновація» - відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що позивачем пропущено строк позовної давності.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Інновація» просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано, що відповідачем 19 жовтня та 21 листопада 2011 року були подані ОСОБА_2 звернення до керівництва ПАТ «СЕБ Банк» з приводу врегулювання питання щодо кредитної заборгованості, що свідчить про визнання ним боргу.

Крім того, строк позовної давності переривався, оскільки у липні 2011 року ПАТ «СЕБ Банк» звертався з позовом до Київського районного суду м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 частини боргу у розмірі 116391,77грн.; ухвалою цього ж суду від 26 серпня 2011 року у прийнятті позову було відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що ним здійснено останній платіж 25 лютого 2010 року, право вимоги позивача до нього відповідно до п.4.3 кредитного договору виникло через 45днів, а саме 13 квітня 2010 року. Банк звернувся до суду з позовом 12 вересня 2013 року, тобто після спливу встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Посилання позивача на те, що у липні 2011 року ПАТ «СЕБ Банк» звертався до суду з позовом до нього про стягнення частини боргу, а тому строк позовної давності переривався безпідставні. Залишення позову без розгляду не зупиняє перебіг позовної давності.

У відзиві на відзив ОСОБА_2 ТОВ «ФК «Інновація» просить визнати поважною причину пропуску строку та поновити їм строк позовної давності.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 27 січня 2006 року між Акціонерним Банком «Факторіал-Банк», правонаступником якого є ПуАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №023-п/06, відповідно до умов якого ОСОБА_2 надано кредит в сумі 20800доларів США строком до 26 січня 2011 року.

Пунктом 3.3.8 кредитного договору визначено, що позичальник щомісячно, починаючи з лютого 2006 року повинен проводити часткове погашення кредиту у сумі не менш, ніж 347 доларів США, протягом кожного календарного місяця, але не пізніше останнього робочого дня кожного місяця до повного погашення кредиту.

31 жовтня 2006 року між АБ «Факторіал-Банк» та ОСОБА_2 укладена угода про внесення змін № 1 до договору кредиту, якою починаючи з жовтня 2006 року змінено п. 3.3.8 кредитного договору та встановлено новий графік погашення кредиту.

26 вересня 2007 року укладена угода про внесення змін № 2 до договору кредиту, якою починаючи з вересня 2007 року змінено п. 3.3.8 кредитного договору та встановлено новий графік погашення кредиту.

17 грудня 2008 року укладена угода про внесення змін №4 до договору кредиту, якою починаючи з грудня 2008 року змінено п. 3.3.8 кредитного договору та встановлено новий графік погашення кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Зобов'язання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позичальник своє зобов'язання за цим кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 02 вересня 2013 року виникла заборгованість в загальному розмірі 13802,15дол. США, що станом на 28 вересня 2017 року становить 365381,98грн., яка складається з наступного: 3952,15дол. США - заборгованість по відсоткам; 9850дол. США - несплачена (прострочена) частина кредиту.

Відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу)

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 чт.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Приписами п. 4.3. кредитного договору № 023-п/06 від 27.01.2006 року встановлено, що у випадку невиконання позичальником зобов'язань, визначених п.п. 3.3.4., 3.3.7., 3.3.8., 3.3.10. та 3.3.11. цього договору, протягом 45 днів поспіль, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та відповідно позичальник зобов'язаний погасити кредит та сплатити проценти, комісію за фактичний час використання кредиту та нараховану пеню.

Таким чином, сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів.

Згідно наданого банком розрахунку останній платіж відповідачем в рахунок погашення суми кредиту здійснено 16 січня 2009 року (а.с.215, т.І), та в рахунок погашення нарахованих відсотків 25.02.2010 року, а тому за визначенням п.4.3 кредитного договору строк користування кредитом вважається таким, що сплив через 45 днів з моменту сплати відповідачем останнього платежу, тобто 13 квітня 2010 року.

З позовом до суду банк звернувся 12 вересня 2013 року (а.с.20, т.І), тобто після спливу встановленого законом трирічного строку позовної давності.

Посилання позивача на те, що строк позовної давності переривався у зв'язку зі зверненням ОСОБА_2 19 жовтня та 21 листопада 2011 року до керівництва ПАТ «СЕБ Банк» із заявами, в яких він просив врегулювати питання щодо кредитної заборгованості, колегією не приймаються.

З тексту цих заяв вбачається, що ОСОБА_2 не погоджується з умовами укладеного кредитного договору і жодного посилання про суми заборгованості або визнання її такі заяви не містять.

Посилання позивача на те, що у липні 2011 року ПАТ «СЕБ Банк» звертався до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення частини боргу, проте у прийнятті позову було відмовлено, а тому строк позовної давності переривався - безпідставні.

У прийнятті позову відмовлено, що не свідчить про переривання позовної давності.

ТОВ «ФК «Інновація» у своєму відзиві погоджується з пропуском строку позовної давності, але вважає його пропущеним з поважних причин і просить цей строк поновити.

Колегія не входить в обговорення питання про поновлення такого строку, оскільки апеляційний суд розглядає справи у відповідності до вимог ст.367 ЦПК України

Таке клопотання в суді першої інстанції не заявлялося і предметом обговорення не було.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду, яке ухвалено з дотримання вимог закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав для зміни або скасування рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно положень ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 05 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повну постанову складено 01 березня 2019 року.

Головуючий Овсяннікова А.І.

Судді Коваленко І.П.

Сащенко І.С.