ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 640/4126/19

Провадження № 22-ц/818/2354/19

14 травня 2019 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів: Бурлака І.В., Колтунової А.І.,

за участю секретаря - Прокопчук І.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

треті особи - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, приватний виконавець Бабенко Дмитро Анатолійович,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року в складі судді Бородіної Н.М.,

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд із позовом до відповідача, ОСОБА_2 , треті особи: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Г.І., приватний виконавець Бабенко Д.А. про визнання виконавчого напису №2835 від 27.11.2018 про звернення стягнення заборгованості на нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 , таким, що не підлягає виконанню з підстав порушення порядку вчинення виконавчого напису, який передбачений законом.

27 лютого 2019 року відкрито провадження у справі № 640/4126/19.

11 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про забезпечення позову, а саме:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 2835 від 27.11.2018 р. вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І.;

-заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. вчиняти виконавчі дії пов`язані з примусовим виконанням виконавчого напису № 2835 від 27.11.2018, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що 30 січня 2019 року дізнався про вчинення приватним нотаріусом ХМНО Малаховою Г.А. виконавчого напису №2835 про стягнення на користь ОСОБА_2 заборгованості на предмет іпотеки нежитлових приміщень, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , який перебуває на виконані та продовжуються спроби реалізувати вказане майно на публічних торгах. З метою не допущення протиправної реалізації нерухомого майна до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 , є необхідність вжиття заходів забезпечення позову .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що необхідність застосування заходів забезпечення позову у справі № 640/4126/19 позивач обґрунтовував наявність на момент звернення до суду із відповідним клопотанням численних спроб протиправного звернення стягнення на нерухоме майно позивача, що становить предмет іпотеки за іпотечним договором від 28 лютого 2008 року № 830/27/14-4/12/8-081. Позивачем обґрунтована реальна очевидна загроза реалізації нежитлових приміщень позивача у межах виконавчого провадження шляхом проведення публічних торгів до розгляду даної справи по суті. Проведення аукціону та визначення його переможців може призвести до незворотного порушення прав позивача, оскільки він може втратити можливість витребування свого нерухомого майна у разі його продажу на публічних торгах.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

Відмовляючи в задоволені заяви суд першої інстанції виходив з того, що надані суду документи свідчать, що між сторонами дійсно виник спір стосовно прийняття нотаріусом виконавчого напису № 2835від 27.11.2018, однак наявність спору не є підставою для його забезпечення, оскільки доказів вчинення приватним виконавцем дій направлених на примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису суду не надано, виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 завершені.

При ухвалені судового рішення суд першої інстанції керувався вимогами ст. ст. 149, 151, 153, 260 ЦПК України та виходив із наступного.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису №2835, вчиненого 27 листопада 2018 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І., про звернення стягнення на нежитлові приміщення 1-го поверху №№ 17-1-:-17-14 в літ. «А-5», загальною площею 159, 8 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать боржнику - ОСОБА_1 .

Згідно поданої заяви та копій наданих документів вбачається, що приватним виконавцем відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого напису № 2835 від 27.11.2018 ВП №58011513, також надана постанова про об`єднання виконавчих проваджень з присвоюванням номеру 58012793.

Разом з тим, згідно із Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №58011513-завершено, виконавчого провадження за №58012793 не існує. Доказів вчинення приватним виконавцем дій направлених на примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису суду не надано.

Відповідно до ст. 150 ч. 1 п. 6 ЦПК України позов може бути забезпечений, зокрема, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно із ст. 153 ч. 1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У відповідності дост. 150 ч. 3 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.15 постанови №6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року, суд не вправі вживати заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Враховуючи викладене, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчившись, що між сторонами виник спір, але доказів вчинення приватним виконавцем дій направлених на примусове виконання оскаржуваного виконавчого напису суду не надано, суд обґрунтовано відмовив у задоволені заяви про забезпечення позову у спосіб, який просив застосувати позивач.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, вважає їх правильними, а ухвалу суду першої інстанції такою, що постановлена з додержанням вимог закону, є правильною та законною.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції на час постановлення оскаржуємої ухвали у цій справі, не ґрунтуються на законі та належних, допустимих доказах, наявних у матеріалах цієї справи. Посилання на численні спроби протиправного звернення стягнення на нерухоме майно позивача не є підставою для забезпечення позову по справі № 640/4126/19 у спосіб в який просить ОСОБА_1 , оскільки предметом позову є визнання виконавчого напису № 2835від 27.11.2018р таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим заходи забезпечення позову повинні бути співмірними саме з цими вимогами. Доказів вжиття державним (приватним) виконавцем заходів щодо звернення стягнення на підставі виконавчого напису № 2835 від 27 листопада 2018 року суду апеляційної інстанції не надано, ВП №58011513 завершено.

Посилання представника позивача під час апеляційного розгляду справи, що 08 квітня 2019 року державний реєстратор Красноградської районної державної адміністрації Литвиненко Л.В. в порушення вимог ст. 24 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зареєструвала право власності на цей об`єкт нерухомого майна на підставі іпотечного договору № 830/27/14-4/48/8-081 від 28 лютого 2018 року за ОСОБА_2 так само не є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а не визнання права власності за ОСОБА_2

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 13 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Головуючий І.О. Бровченко

Судді І.В. Бурлака

А.І. Колтунова