РІШЕННЯ № 384/134/19
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ №пр. 2/384/54/2019
07 травня 2019 року Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Галицького В.В.,
зі секретарем судового засідання Лалаян А.С.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у режимі відеконференції у відкритому судовому засіданні в смт.Вільшанка Кіровоградської області справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами дійсним та визнання права власності на житловий будинок,-
Позивач в судове засідання не з`явилася, про час, та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення.
Розгляд справи здійснюється на підставі ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.
У відповідності зі ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 13 ЦПК України вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2 статті 16 ЦК України).
Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
У відповідності до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно до ч.1 статті 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Судом встановлено, що у відповідності до свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_1 від 31.03.2008 року, жилий будинок з прилеглими до нього будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належить ОСОБА_4 на праві особистої власності (а.с.11).
Відповідно до копії свідоцтва про смерть виданого Коритно-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградській області 17.04.2018 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Коритно-Забузьке, Вільшанського району, Кіровоградської області (а.с. 12).
Згідно копії заповіту посвідченого Коритно-Забузькою сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області 12.10.2017 року за реєстровим №5, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належний їй на правах особистої власності житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_2 , 1963 року народження (а.с. 45).
У відповідності до інформації приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Науменка Ф.С. за №262/01-16 від 17.04.2019 року, в провадженні приватного нотаріуса Вільшанського районного нотаріального округу Науменка Ф.С. знаходиться спадкова справа №110/2018 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 . Спадкова справа відкрита за заявою про прийняття спадщини, яку подали діти спадкодавця ОСОБА_2 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які є спадкоємцями за заповітом. Інформації про наявність інших спадкоємців в спадковій справі немає.
Відповідно до заяви про прийняття спадщини від 27.06.2018 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.11.2018 року, відповідач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 . Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 , не видавалось.
Суд приходить до висновку, що посилання позивача в даному випадку на ч. 2 ст. 220 ЦК України є безпідставними, оскільки не надано доказів того, що саме ОСОБА_4 ухилилась від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу будинку, а не обидві сторони. Факт смерті ОСОБА_4 не може розцінюватись як ухилення, оскільки не залежить від волі останньої. Таким чином, в даному випадку наступають наслідки, передбачені саме ч. 1 ст. 220 ЦК України у виді нікчемності вказаного договору.
Крім того, позивач не позбавлена можливості укласти договір купівлі-продажу вказаного будинку із відповідачем ОСОБА_2 який отримав у спадок зазначений будинок, хоча і не отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи те, що позивачем не надано суду жодного доказу, які б надавали йому право визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами дійсним та визнати право власності на житловий будинок, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 220, 328, 657, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 89, 141, 263-265, 268, 354 ЦПК України, -
У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами дійсним та визнання права власності на житловий будинок, відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене у судову палату у цивільних справах Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Вільшанський районний суд Кіровоградської області).

Суддя В.В. Галицький