Справа № 182/2067/19
Провадження № 2/0182/1808/2019
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24.05.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх рідний батько ОСОБА_4 , який до дня смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 7,940 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 11.12.2003 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області. На випадок своєї смерті батько склав заповіт, згідно якого він заповідав належну йому земельну ділянку їм рідним братам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Крім них, є ще один спадкоємець першої черги за законом їх рідна мати ОСОБА_3 відповідач, інших спадкоємців не має. Після смерті батька мати не бажала приймати спадщину, вона знала, як і вони, про заповіт, однак, вона, як і вони були необізнані про те, що відмовитися від спадщини можливо лише протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. З огляду на наявність заповіту вона вважала, що спадщина буде належати лише їм - її синам. Для оформлення своїх спадкових прав вони звернулися до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в цілому. Проте, у його видачі їм було відмовлено постановою нотаріуса, у зв`язку з тим, що, крім них, спадкоємицею, згідно ст.1241 ЦК України, на обов`язкову частку спадкового майна є дружина спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спадщину прийняла. Для вирішення цього питання Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою їм рекомендовано звернутися до суду. З вказаних вище причин вони як спадкоємці за заповітом, не можуть набути право власності на спадкове майно в повному обсязі в порядку спадкування через нотаріальну контору та вимушені звернутися до суду. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. Просять судові витрати не стягувати з відповідача.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у свою відсутність, позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали (а.с.37-38), відповідач проти задоволення позову не заперечувала (а.с.36).

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно зі ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно до ч.2 ст.1236 ЦК України, заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Положеннями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Гарантії здійснення прав володіння, користування та розпорядження майном, їх захист також регламентовано ст.41 Конституції України, відповідно до якої громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватись об`єктами права державної та комунальної власності, відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер рідний батько позивачів по справі (а.с.8-10) та чоловік відповідачки (а.с.7) ОСОБА_4 (а.с.5, 34), який до дня смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7, 20). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 7,940 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 11.12.2003 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області (а.с.11, 14-19, 32). На випадок своєї смерті спадкодавець склав заповіт, згідно якого він заповідав належну йому земельну ділянку позивачам по справі (а.с.6, 48). Крім позивачів, спадкоємцем першої черги за законом є мати позивачів і дружина спадкодавця ОСОБА_3 відповідач по справі, інших спадкоємців немає. Після смерті батька відповідачка не бажала приймати спадщину, вона знала про заповіт. Однак, відповідачка не була обізнана про те, що відмовитися від спадщини можливо лише протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця. Для оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до Другої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину в цілому (а.с.43-44). Проте, у його видачі позивачам було відмовлено постановою нотаріуса, у зв`язку з тим, що, крім них, спадкоємицею, згідно ст.1241 ЦК України, на обов`язкову частку спадкового майна є дружина спадкодавця ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла (а.с.12). Для вирішення цього питання Другою Нікопольською державною нотаріальною конторою їм рекомендовано звернутися до суду (а.с.50). З вказаних вище причин позивачі як спадкоємці за заповітом, не можуть набути право власності на спадкове майно в повному обсязі в порядку спадкування через нотаріальну контору.

За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 7,940 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 11.12.2003 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки, площею 7,940 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Криничуватської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного Акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 від 11.12.2003 року, виданого Нікопольською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал