Провадження №2-з/521/182/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Поліщук І.О.,

при секретарі Плєхової О.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання позивача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області, за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області, за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

04.06.2019 року до суду надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, в якому позивач просить накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,6 кв.м., житлова площа 28,3 кв.м.. В своєму клопотанні позивач вказує, що на підставі договору купівлі-продажу від 14.12.2007 р. він придбав квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . 03.05.2017 року державним реєстратором Глущенко Андрієм Олександровичем, було зареєстровано за ПАТ «ПУМБ» право власності на предмет іпотеки на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05.05.2017 року за номером запису про право власності: 20264546. Таким чином, державний реєстратор Глущенко Андрій Олександрович, діючи з ігноруванням службових процедур, в порушення вимог ст. 19 Конституції України, незаконно визначив власника квартири АДРЕСА_2 та безпідставно зазначив, що вона належить на праві власності Публічному акціонерному товариству «Перший український міжнародний банк». Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.05.2019 року № 166239736 станом на теперішній час двокімнатна квартира, загальною площею 45,6 кв.м, житлова площа 28,3 кв.м, що розташована в АДРЕСА_1 була переоформлена на підставі договору купівлі-продажу №6350 від 27.04.2018 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. на гр. ОСОБА_2 (інші дані невідомі). Станом на теперішній час спірне майно ще раз змінило власника. Вказані дії відповідачів неабияк ускладнили цим виконання рішення в майбутньому та значно подовжило розгляд справи по суті. На підставі викладеного, позивач вважає, що з метою уникнення в подальшому безпідставних дій по переоформленню спірної квартири до постановлення остаточного рішення по справі вважає за необхідне звернутись до суду з клопотанням про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Дане клопотання позивач просив розглянути за його відсутності.

Суд, дослідивши клопотання, додані до нього документи та матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість доводів клопотання, що є підставою для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі відчудження вищевказаного майна. Тому суд доходить висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання позивача по цивільній справі за позовом по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Філії комунального підприємства «Комунально-реєстраційні послуги» Великобугаївської сільської ради Київської області, за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» про визнання протиправним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45.6 кв.м, житлова площа 28.3 кв.м.

Копію ухвали суду направити до Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для негайного виконання

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Головуючий: