Справа № 352/436/19
Провадження № 2/352/521/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Гургули В.Б.

секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме в будинковолодінні АДРЕСА_1 .

Заявлений позов обґрунтовував тим, що він є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 04 грудня 2000 року.

У вказаному будинковолодінні зареєстроване місце проживання його сина ОСОБА_2 , який вже більше двох років за вказаною адресою не проживає, будь-які його особисті речі в житловому приміщенні відсутні, витрати по утриманні майна відповідач не несе, не сплачує комунальні послуги. Позивач стверджує, що місце проживання ОСОБА_2 йому не відоме, оскільки протягом тривалого періоду часу вони не спілкуються. Зазначає, що формальна реєстрація відповідача створює для нього труднощі в користуванні будинком, зокрема в отриманні субсидії по сплаті комунальних послуг, в зв`язку із чим він був змушений звернутися з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився повторно, не повідомив суд про причини неявки та не подав відзиву.

Суд вважає, що при таких обставинах існують всі підстави ухвалити заочне рішення, на підставі ст. 280-282 ЦПК України.

Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є власником будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 04 грудня 2000 року.

У вказаному будинковолодінні зареєстроване місце проживання відповідача по справі, сина позивача ОСОБА_2 , який вже більше двох років за вказаною адресою не проживає, будь-які його особисті речі в житловому приміщенні відсутні, витрати по утриманні майна відповідач не несе, не сплачує комунальні послуги. Місце проживання ОСОБА_2 не відоме, оскільки протягом тривалого періоду часу він та позивач не спілкуються. Формальна реєстрація відповідача створює для позивача труднощі в користуванні будинком, зокрема в отриманні субсидії по сплаті комунальних послуг.

Факт того, що відповідач не проживає за адресою реєстрації більше двох років підтверджується поданими до суду заявами свідків: ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Як зазначено в статті 55 Конституції України - права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 319 та ч.1 ст. 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 16 листопада 2016р. у справі №6-709цс16, згідно з ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним.

Згідно з вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи достовірно встановлено, що ОСОБА_2 за місцем своєї реєстрації не проживає понад два роки.

На підставі наведеного, відповідно до ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265, 282 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинковолодінні АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Тисменицьким районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя Гургула В.Б.