печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2019 р. Печерський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Остапчук Т.В., при секретарі судових засідань Василевській А.С. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2018 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Ухвалою судді від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Сторони у судове засідання не з`явилися, на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява від позивача про розгляд справи за його відсутності. Представник Державної казначейської служби України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про закриття провадження по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку. Предметом позову ОСОБА_1 є оспорювання дій судді, та відшкодування нанесеної йому моральної шкоди цією діяльністю шляхом зобов`язання Держави України в особі Державної казначейської служби України відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України моральну шкоду у розмірі 866026,00 грн. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За нормою частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду у місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом. Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ. Зазначені роз`яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи визнання права на отримання від суду (судді) обґрунтованої відповіді на звернення; на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності суддів; на відшкодування за рахунок держави матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю судів (суддів) при здійсненні ними своїх повноважень, гарантованих Конституцією України) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом. Тому, оскарження дій судді, суду, що пов`язані з ухваленням рішення у справі або постановленням ухвали можливе лише в порядку, визначеному процесуальним законом. Оскарження таких дій шляхом подання скарги чи позовної заяви до іншого суду першої інстанції є неприпустимим, оскільки суперечить принципу незалежності суддів та недопущення впливу на них, закріпленого ст. 126 Конституції України За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, відповідно до пункту 2 частини другої статті 200 ЦПК України. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Оскільки позивач звернувся до суду з вимогами до Держави України в особі Державної казначейської служби України, судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, які не можуть бути розглянуті в порядку цивільного судочинства, то відповідно до ст. 255 ЦПК України вважаю за необхідне закрити провадження у справі. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-23, 200, 255, 256, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, судді Апеляційного суду м. Києва ОСОБА_2 про відшкодування шкоди. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м.Києва.

Дата складання повного тексту ухвали 15.04.2019 року.

Суддя Остапчук Т.В.