ПОСТАНОВА

Іменем України

22 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/645/18

провадження № 22-ц/4809/910/19

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Суровицької Л. В.,

суддів Авраменко Т. М., Черненка В. В.

секретар Лазаренко-Шаповалова В. В.

учасники справи :

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Таранкова Олена Олегівна ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

представник відповідача - адвокат Петрова Інна Вікторівна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Таранкової Олени Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2019 року у складі судді Іващенка В. М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначала, що вона є власником домоволодіння в АДРЕСА_1 , поруч по АДРЕСА_2 знаходиться домоволодіння відповідача ОСОБА_3 і їх земельні ділянки є суміжними. На межі з її земельною ділянкою ОСОБА_3 побудував вигрібну яму, яка не відповідає санітарним нормам, яка постійно випаровує стійкий сморід. При цьому вікна її житлового будинку розташовані поруч з цією вигрібною ямою, тому сморід, який випаровується з ями, відчувається в кімнаті житлового будинку. Вказана вигрібна яма не входить до об`єктів господарських будівель, жодних погоджень на її будівництво вона відповідачу не надавала. За наслідками розгляду її заяви про усунення порушень в користуванні земельною ділянкою, комісією Власівської селищної ради, яка обстежувала земельну ділянку відповідача, рекомендовано відповідачу вжити заходів для герметичного закриття вигрібної ями. Проте відповідач на ці рекомендації не реагує. Згідно довідки Світловодського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби у Кіровоградській області від 13 жовтня 2017 року, вигрібна яма розміщена на відстані 7 м від стіни її житлового будинку, що є порушенням вимог п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ України від 17 березня 2011 року № 145, які вимагають, щоб така відстань становила не менше 20 метрів. Просила суд, зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу вигрібної ями, яка знаходиться у володінні та користуванні відповідача та привести земельну ділянку у попередній стан (а.с. 1-4).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що вигрібна яма побудована відповідачем за попереднім погодженням з позивачем та без порушення санітарних норм (а.с. 135-138).

В апеляційній скарзі адвокат Таранкова О.О., яка діє в інтересах позивача, просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд невірно оцінив надані позивачем докази, не врахував, що відстань від вигрібної ями до житлового будинку позивача становить близько семи метрів, що є порушенням вимог п. 2.22 Державних санітарних норм та правил утримання території населених місць. Згідно рішення виконкому Світловодської міської ради № 493 від 24 квітня 2008 року було затверджено акт щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта - житлового будинку з господарськими спорудами в якому серед переліку об`єктів, які вводяться в експлуатацію відсутня вигрібна яма. Таким чином, яма не була прийнята в експлуатацію. Позивач надавала дозвіл на будівництво господарських споруд, а не на будівництво вигрібної ями, отже воно є незаконним (а.с. 178-183).

Апеляційне провадження відкрито 17 квітня 2019 року, 03 травня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи в режимі відеоконференції із Світловодським міськрайонним судом на 22 травня 2019 року (а.с. 209, 217).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що вигрібну яму збудовано без порушення санітарних норм, що встановлено при прийнятті його житлового будинку в експлуатацію. Позивач надала згоду на будівництво по межі господарських споруд, що підтвердила розпискою, засвідченою секретарем виконкому Власівської селищної ради Коваль Г. , яка в судовому засіданні підтвердила ці обставини. Вигрібну яму побудовано з урахуванням щільності забудови на можливо максимальній відстані від житлового будинку позивача. Позивач не надала докази порушення її прав, крім того, вона звернулась до суду із пропуском строку позовної давності (а.с. 226-228).

У відповіді на відзив представник позивача заперечує обставини, викладені відповідачем. Зокрема зазначає, що відповідач самочинно побудував вигрібну яму, тому згідно ст.376 ЦК України строк позовної давності для вимоги про знесення самочинно побудованих об`єктів не вважається пропущеним незалежно від тривалості часу, який минув після закінчення чи початку будівництва.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник, підтримали доводи апеляційної скарги, а відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечили проти доводів апеляційної скарги і просили рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки його ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 103 Земельного кодексу України власники та користувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Частиною другою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та земельної ділянки по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на домоволодіння № НОМЕР_1 від 16 квітня 1984 року та державним актом на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 (а.с.9-13).

ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок НОМЕР_3 від 09 червня 2008 року належить будинок АДРЕСА_2 (а.с.50).

Позивач та відповідач є суміжними землекористувачами.

Як на підстави позовних вимог позивач посилалась на те, що відповідачем побудовано вигрібну яму з порушенням санітарних норм, вказана яма постійно випаровує стійкий сморід.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими спорудами по АДРЕСА_2 , що належить відповідачу, був прийнятий в експлуатацію 24 квітня 2008 року.

Згідно Акту державної приймальної комісії про готовність закінченого будівництвом приватного житлового будинку садибного типу, в яку входили представники державного архітектурно-будівельного контролю, державного пожежного нагляду, Державного санітарно-епідеміологічного нагляду в особі головного лікаря Світловодської райСЕС та Власівський селищний голова, встановлено, зокрема, що житловий будинок побудовано у 1979 році, житловий будинок має каналізацію - місцеву (а.с.23).

Відповідно до Акту санітарно-епідеміологічного обстеження об?єкта від 17 квітня 2008 року, а саме житлового будинку ОСОБА_3 з метою введення в експлуатацію, встановлено, що каналізація - місцева (яма на вигріб). Вигріб має водонепроникні стінки. Можливість відкачування вмісту вигребу асенізаційним транспортном існує. Відстань від туалету до найближчих вікон сусідніх будинків більше 15 м. При обстеженні проведено лабораторно-інструментальні заміри гама-випромінювання в 4-х житлових кімнатах будинку. Результати замірів відповідають вимогам ДБН 1.4-1.01-97 (а.с.25).

Державною приймальною комісією порушень вимог державного архітектурно-будівельного контролю, державного санітарно-епідеміологічного нагляду та вимог державного протипожежного нагляду при будівництві не встановлено (пункт 7 Акту)( а.с.23).

12 жовтня 2017 року за зверненням ОСОБА_1 щодо порушення відповідачем її права користування земельною ділянкою, комісія у складі селищного голови, головного архітектора міста, начальника земельно-комунального відділу Власівської селищної ради, начальника Світловодського міського управління Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області за наслідками обстеження домоволодінь по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 встановлено, що вигрібна яма виконана з бетону, має водонепроникні стіни, розташована до межі домоволодіння позивача на відстані 30-40см, до житлового будинку позивача - 6,7 метри, об`єкт обстежено Світловодською РайСЕС та прийнято в експлуатацію 17 квітня 2008 року (а.с.21).

Згідно відповіді головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області від 20 жовтня 2017 року про розгляд звернення ОСОБА_1 від 22 вересня 2017 року, було створено комісію, яка здійснила 12 жовтня 2017 року обстеження вигрібної ями по АДРЕСА_2. В ході обстеження встановлено, що вигрібна яма розміщена на території приватного домоволодіння відповідача на відстані близько 7 м від стіни житлового будинку ОСОБА_1 , що на час обстеження є порушенням вимог п.2.22 Державних санітарних норм та правил тримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ України від 17 березня 2011 року № 145 (при нормативній відстані не менше 20 м).

Враховуючи щільність забудови приватного сектору, де проживає ОСОБА_1 та необхідність передбачити умови для відкачування вмісту вигрібних ям, дотриматись зазначених нормативів немає можливості.

На момент обстеження вигрібна яма закрита кришкою та вкритом шару грунту. Суб?єктивно-специфічного запаху, господарсько-фекальних стоків на подвір?ї не виявлено. При огляді вигрібної ями встановлено, що вигріб водонепроникний (бетонований), заповнений на висоту більше 2-х метрів до кришки ями. Є можливість відкачування вмісту вигрібної ями спеціалізованим автотранспортом (а.с.22).

Місце розташування вигрібної ями та її відстань від межі, що розділяє домоволодіння позивача та відповідача, а також відстань до житлового будинку позивача, сторонами не заперечується.

Допитані в суді першої інстанції свідки, заявлені позивачем, які проживають по сусідству з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 пояснили, що запахів від вигрібної ями немає, виливів з ями жодного разу не було. Факту наявності стійкого сморіду з вигрібної ями не підтвердили.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що з позивачем була достягнута спочатку усна домовленість про її згоду щодо місця розташування і будівництва вигрібної ями та інших господарських споруд на межі їх домоволодінь, а пізніше 20 квітня 2008 року вона власноручно написала про це розписку, в якій підтвердила свою згоду.

Пояснив, що вигрібна яма перевірялась райСЕС, якби вона не відповідала санітарним та будівельним нормам, його будинок не прийняла б державна комісія в експлуатацію. Іншого місця для розташування вигрібної ями на його земельній ділянці немає, оскільки у дворі проходять водопровідні труби. Місце, де розташована вигрібна яма дає можливість викачувати її вміст без перешкод. Вигрібна яма розташована до стін житлового будинку позивача на більшій відстані від його житлового будинку, яму та будинок позивача розділяє двір близько 7 метрів, а до стіни його житлового будинку від ями близько 1,5 метрів.

Актом готовності об?їкта до експлуатації від 01 лютого 2006 року, виданого ОСОБА_1 , підтверджується, що ширина земельної ділянки, на якій розташований належний позивачці житловий будинок, становить 20,20 м, ширина житлового будинку - 12,12 метрів, він розміщений ближче до межі з іншим сусідом, ліворуч від земельної ділянки відповідача (а.с.20).

Судом встановлено, що земельні ділянки, які належать ОСОБА_1 та ОСОБА_3 неодноразово обстежувалися комісійно та жодних порушень відповідачем будівельних чи санітарних норм при будівництві вигрібної ями, виявлено не було (а.с.105-108).

Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, дійшов обгрунтованого висновку про відсутність пістав для задоволення позову з огляду на недоведеність позивачем порушення її прав під час влаштування та експлуатації вигрібної ями.

Доводи позивача про те, що вигрібна яма є дворовою помийницею, є безпідставними та такими, що спростовуються Актом санітарно-епідеміологічного остеження об?єкта від 17 квітня 2008 року, а саме каналізації місцевої - ями на вигріб та Актом державної приймальної комісії про готовність закінченого будівництвом приватного житлового будинку садибного типу, затвердженого 24 квітня 2008 року, в якому зазначено про наявність каналізації місцевої (а.с.23,24), а також наданими позивачем Актами обстеження земельної ділянки (а.с.19, 21,105,108) про наявність саме вигрбіної ями.

Безпідставним також є посилання позивача на порушення відповідачем при будівництві вигрібної ями п.2.22 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місць, затверджених наказом МОЗ України від 17 березня 2011 року № 145, оскільки вказані санітарні норми та правила були затверджені вже після будівництва вигрібної ями у квітні 2008 року.

Відповідність вигрібної ями санітарним нормам підтверджується Актом санітарно-епідеміологічного обстеження об?єкта від 17 квітня 2008 року, складеного Світловодською райСЕС (а.с.21) при прийнятті житлового будинку відповідача в експлуатацію.

Цим Актом та Актом Державної приймальної комісії про готовність закінченого будівництвом приватного житлового будинку садибного типу, затвердженим 24 квітня 2008 року № 493, спростовуються доводи позивача про порушення відповідачем санітарних та будівельних норм при будівництві вигрібної ями.

Матеріалами справи підтверджується, що вигрібна яма побудована з урахуванням санітарних норм, затверджених станом на 2008 рік, з урахуванням щільності забудови, з урахуванням розміщення водопровідних та інших комунікацій обох суміжних землекористувачів.

Докази, надані позивачем, вказані обставини не спростовують, не доводять порушення відповідачем правил добросусідства.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що рішення суду постановлено без додержання норм матеріального і процесуального права, зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки.

Під час дослідження доказів та встановлення обставин, що мають значення для справи, судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов?язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов?язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення ( SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAIN; № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову не встановлено.

Керуючись ст.268, п.1 ч.1ст. 374, ст. ст.375, 381-383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Таранкової Олени Олегівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 травня 2019 року.

Головуюча суддя Л. В. Суровицька

Судді Т. М. Авраменко

В. В. Черненко