РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

за участю секретаря Котяш Н.В.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КП «Харківводоканал», звернувся до суду із названим позовом, яким просив стягнути із відповідача, ОСОБА_1 , на їх користь кошти у розмірі 5533,61 грн., які складають заборгованість по наданим послугам з централізованого водопостачання за період з 01.03.2011 по 30.09.2017 у розмірі 3055,63 грн., заборгованість по наданим послугам з централізованого водовідведення за період з 01.02.2010 по 30.09.2017 у розмірі 1654,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 687,00 грн. та 3 відсотки річних від простроченої суми у розмірі 135,99 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та є споживачем послуг позивача. Облік нарахувань здійснюється за абонентським особовим рахунком НОМЕР_1 .

Нарахування за надані комунальні послуги здійснюється позивачем на підставі тарифів, встановлених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики і комунальних послуг у відповідності до Закону «Про житлово-комунальні послуги» та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодно та гарячої води і водовідведення».

Відповідачем неналежним чином виконувався обов`язок по оплаті вартості комунальних послуг, у зв`язку із чим за відповідачем обліковується заборгованість у сумі 4710 грн. 62 коп., з яких: заборгованість по наданим послугам з централізованого водопостачання за період з 01.03.2011 по 30.09.2017 у розмірі 3055,63 грн., заборгованість по наданим послугам з централізованого водовідведення за період з 01.02.2010 по 30.09.2017 у розмірі 1654,99 грн.

В порядку ч.2 ст.625 ЦК України, позивачем на суму заборгованості нараховано інфляційні витрати та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 687,00 та 135,99 грн відповідно.

Ухвалою від 12 листопада 2018 року відкрито спрощене позовне провадження по справі, постановлено розглядати справу без повідомлення сторін, яким надано термін для подання відзиву та відповіді на відзив. Крім того, судом задоволено клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до розгляду справи по суті.

15 квітня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, копія якого, згідно наданої відповідачем квитанції та інформації з офіційної сторінки «Укрпошта» в мережі інтернет, отримана позивачем 15 квітня 2019 року. До цього часу відповідь позивача на відзив до суду не надходила.

Згідно відзиву на позовну заяву, відповідач проти позову заперечує та зазначає про те, що відповідно до п.8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, послуги надаються споживачеві, який є власником (наймачем, орендарем) житлового та нежитлового приміщення будинку садибного типу, квартири, господарських та інших нежитлових приміщень), згідно з договором, шо оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, послуги надаються споживачеві, який є власником (наймачем, орендарем) житлового та нежитлового приміщення (будинку садибного типу, квартири, господарських та інших нежитлових приміщень), згідно з договором, шо оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Зважаючи на те, що відповідач не є власником приміщення та не укладав договір про отримання житлово-комунальних послуг, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, відповідачем заявлено про застосування строків позовної давності до заявлених вимог.

На підтвердження своєї позиції позивачем надано копію типового договору про надання послуг, опублікованого у засобах масової інформації - газеті «Известия» та розрахункову відомість, якою підтверджується розмір заборгованості.

На підтвердження позиції відповідача, останнім надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.04.2019, згідно якого він не є власником названого житлового приміщення.

Дослідивши матеріали справи, суд при вирішенні справи керувався наступним.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Сторони є вільними у користуванні своїми правами.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести обставини, які мають значення по справі та на які вона посилається як на підставу своїх пояснень та заперечень.

Згідно наявних матеріалів справи, позивач є постачальником послуг з централізованого водопостачання та водовідведення. Квартира будинок АДРЕСА_1 під`єднано до мереж КП «Харківводоканал», відомості про відключення квартири 15 від мереж централізованого водопостачання та водовідведення відсутні, натомість за названою адресою обліковуються нарахування та оплати вартості послуг за особовим рахунком НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_2

В порушення вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення, пунктів 18 та 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», споживачем не сплачувалась вартість спожитих послуг, у зв`язку із чим утворилась заборгованість по наданим послугам з централізованого водопостачання за період з 01.03.2011 по 30.09.2017 у розмірі 3055,63 грн., заборгованості по наданим послугам з централізованого водовідведення за період з 01.02.2010 по 30.09.2017 у розмірі 1654,99 грн.

В порядку статті 625 ЦК України позивачем нараховано на суму заборгованості три відсотки річних за час прострочення та інфляційні витрати.

При вирішенні питання про стягнення названої суми із відповідача, суд враховує те, що відповідно до п. 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, послуги надаються споживачеві, який є власником (наймачем, орендарем) житлового та нежитлового приміщення (будинку садибного типу, квартири, господарських та інших нежитлових приміщень), згідно з договором, шо оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Згідно наданої відповідачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.04.2019, а також копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 дійсно не є власником названої квартири.

Відомості про укладення між КП «Харківводоканал» та ОСОБА_1 договору про постачання послуг відсутні. Відповідач заперечує укладення такого договору.

Разом із тим, згідно інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова, ОСОБА_1 був зареєстрований у названій квартирі у період з 06.10.2010 по 10.09.2018, а, відповідно, і користувався послугами, які постачаються позивачем. Інформація про інших осіб, які зареєстровані у названій квартирі суду не надана.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 р., споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002р., споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду, згідно встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Статтею 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачем питної води визнані юридична або фізична особа, яка використовують питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Зважаючи на наведені норми, відповідач був споживачем послуг позивача у період з 06.10.2010 по 10.09.2018.

Пунктом 33 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженого Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, передбачено що споживач зобов`язаний вчасно, у встановлений термін, оплачувати надані послуги.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - послуга по централізованому водопостачанню надається своєчасно, безперервно, належної якості та підлягає оплаті.

Відповідачем не було надано будь - яких доказів, які свідчать про те, що позивач не надає такі послуги.

Встановлено, що КП "Харківводоканал" надавало відповідачу зазначені вище послуги, відповідач їх одержував і не відмовилися від них у встановленому законом порядку.

Оскільки відповідач офіційно, у встановленому чинним законодавством порядку не відмовився від послуг, які надавало КП "Харківводоканал", то у нього виник обов`язок сплатити ці послуги.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність стягнення із ОСОБА_1 вартості спожитих послуг.

Разом із тим, відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено клопотання про застосування до вимог позивача строку позовної давності.

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що КП «Харківводоканал» звернулося до суду із розглядуваним позовом 03 серпня 2018 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду за захистом свого права, зокрема, щодо стягнення заборгованості із відповідача у серпні 2018 року, що потягло переривання строків позовної давності, то позивач має право на стягнення заборгованості в межах 3-х річного строку позовної давності, тобто з серпня 2015 року.

Правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Вказана позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 20 червня 2012 року у справі № 6-68цс12.

Враховуючи, що відповідачу, який був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , надавались послуги з водопостачання та водовідведення на підставі відкритого абонентського особового рахунку, однак останнім не здійснював їх оплату, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг водопостачання та водовідведення, трьох процентів річних та інфляційних втрат у межах заявлених вимог та позовної давності.

Інформація про наявність інших мешканців у названій квартирі суду не надана.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за послуги централізованого водопостачання та водовідведення в період з 01.08.2015 по 30.09.2017 у розмірі у розмірі 2285,43 грн. та 1221,74 грн. відповідно, а також 3 відсотки річних у розмірі 129,05 грн. та інфляційні втрати у розмірі 567,66 грн., а всього 4203,88 грн. підлягають задоволенню, оскільки заявлені в межах строків позовної давності та підтверджені доказами, наданими позивачем.

В задоволенні вимог про стягнення заборгованості по наданим послугам водопостачання за період з 01.03.2011 по 31.07.2015, а також по наданим послугам водовідведення за період з 01.02.2010 по 31.07.2015, а також трьох відсотків річних та інфляційних втрат, суд вважає необхідним відмовити на підставі статті 267 ЦК України.

Приймаючи до уваги, що сплата судового збору позивачу, КП «Харківводоканал», була відстрочена до ухвалення судового рішення, а рішення про стягнення заборгованості винесене на користь позивача, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно частині задоволених вимог, решту - стягує із позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 76-81, 89, 141, 223, 247, 265 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 261, 264, 267, 509, 541, 625 ЦК України, ст.ст.64, 67, 68 ЖК України, ст.ст. 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875 від 24.06.2004 р., п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання №2918 від 10.01.2002 р., п.22 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630від 21.07.2005року суд, -

вирішив:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_4 ) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (м. Харків, вул. Шевченка, 2, р/р НОМЕР_3 , в ПАТ Мегабанк, МФО 351629, ) заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.08.2015 по 30.09.2017 року, три відсотки річних та інфляційні втрати на загальну суму 4203 (чотири тисячі двісті три) гривні 88 копійок.

Позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, три відсотки річних та інфляційні втрати за період з 01.03.2011 по 31.07.2015 на загальну суму 1 329 (одна тисяча триста двадцять дев`ять) гривень 73 копійки - залишити без задоволення.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_4 ) на користь держави судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі 1338 (одна тисяча триста тридцять вісім) гривень 59 копійок.

Стягнути із Комунального підприємства «Харківводоканал» на користь держави судовий збір у розмірі 423 (чотириста двадцять три) гривні 41 копійку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 травня 2019 року.

Головуючий суддя О.В. Шишкін