ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/491/18
Провадження №2/477/48/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.

за участі секретаря судових засідань Оселедченко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2018 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 14 вересня 2007 року в розмірі 6591,20 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 14 вересня 2007 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір шляхом підписання заяви-анкети та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» з оформленням пластикової кредитної картки. Відповідно до укладеного договору позивач надав ОСОБА_2 кредит в сумі 5400,00 грн. Однак, позичальник не виконала умови кредитного договору в частині вчасного повернення кредиту, відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за нею виникла зазначена заборгованість.

ІНФОРМАЦІЯ_1 серпня ІНФОРМАЦІЯ_2 позичальник ОСОБА_2 померла, 13 лютого 2017 року позивач направив претензію кредитора до Жовтневої державної нотаріальної контори. 27 лютого 2017 року позивач одержав відповідь про заведення спадкової справи на підставі претензії та відсутність інформації щодо спадкоємців ОСОБА_2 . 04 жовтня 2017 року позивач направив лист-претензію відповідачу ОСОБА_1 , як спадкоємиці ОСОБА_2 , оскільки відповідач прийняла спадщину, незалежно від того чи одержала свідоцтво про право на спадщину та зобов`язана задовольнити вимоги кредитора. Посилаючись на порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 та приписи статей 1268, 1282, 1296 ЦК України просив стягнути з відповідача заборгованість у повному розмірі.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглядати за відсутності представника, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутністю, позовні вимоги не визнала, оскільки не є спадкоємицею померлої ОСОБА_2 .

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до частини 6 статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Складання повного рішення судом відкладено до 03 червня 2019 року.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини.

14 вересня 2007 року ОСОБА_2 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «КБ «Приватбанк», за змістом якої вона погодилася, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між нею і Банком договір про надання банківських послуг.

Згідно вказаного договору ОСОБА_2 одержала кредит у розмірі 5400,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_2 , в порушення взятих на себе зобов`язань, перераховувала платежі на погашення кредитної заборгованості несвоєчасно, у зв`язку з чим станом на 18 серпня 2016 року за нею утворилася заборгованість в загальній сумі 6591,20 грн, яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту в сумі 4394,19 грн; заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 2194,01 грн.

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15 листопада 2018 року №6, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла (а.с.124-125).

30 січня 2017 року позивач звернувся до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області із претензією кредитора в порядку статті 1281 ЦК України та просив повідомити його про заведення спадкової справи, включення кредиторських вимог в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед банком на суму 3609,20 грн (а.с.53).

15 лютого 2017 року Жовтнева державна нотаріальна контора Миколаївської області листом №154/01-16, повідомила позивача про необхідність сплати 51,00 грн для заведення спадкової справи (а.с.54).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року Вітовською (Жовтневою) державною нотаріальною конторою не заводилась, інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину до майна померлої станом на 08 травня 2018 року у Спадковому реєстрі (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) відсутня (а.с.33, 34).

Указана обставина спростовує посилання позивача про відкриття спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до частини 1 статті 1282 ЦК України, в редакції станом на 30 січня 2017 року, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Указана норма закону 03 липня 2018 року викладена в новій редакції, згідно якої кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Станом на день розгляду справи законодавством пред`явлення кредитором права вимоги пов`язується з одержанням спадкоємцем свідоцтва про права на спадщину.

Позивачем не доведено факту родинних відносин між відповідачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_2 та належності відповідача до спадкоємців будь-якої черги.

Наявність відмітки у паспортах громадян України серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 виданих на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно, про реєстрацію за місцем проживання відповідача та померлої, на що посилається позивач у позовній заяві, не може підтвердити указаний вище факт.

Відповідно до акту від 06 листопада 2018 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживала за місцем реєстрації протягом останніх трьох років до її смерті (а.с.130).

Крім цього, згідно частини 1 статті 1282 ЦК України, в редакції, у тому числі станом на 30 січня 2017 року, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту від 07 листопада 2018 року №144285549, будь-яка інформація щодо наявності права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження, безхазяйного нерухомого майна у ОСОБА_2 відсутня (а.с.129).

Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доказування міститься й в приписах статті 81 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення в цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Ураховуючи відсутність спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 , не встановлення судом кола її спадкоємців, які прийняли спадщину та отримали свідоцтво про право на спадщину, а також відсутність на момент смерті будь-якого зареєстрованого права власності, інших речових прав, іпотеки, обтяження, безхазяйного нерухомого майна у ОСОБА_2 суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову в повному обсязі через недоведеність та безпідставність пред`явлених вимог.

Керуючись статтями 258-259, 263-265, 279 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 14360570;

відповідач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 03 червня 2019 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО