Справа № 466/5425/18
У Х В А Л А

30 травня 2019 р. Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої судді Луців-Шумської Н.Л.

секретар Балковий Н.Д.

за участю представника позивача Лилика ОСОБА_1 .В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 14.01.2019р. задоволено позов та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 за договором позики від 23.07.2013р. 56000грн. боргу і 41457,55грн. відсотків, а також 1024,57грн. судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 27.02.2019р. подав в суд заяву про перегляд цього рішення мотивуючи тим, що рішення прийнято у його відсутності. Його неявка в судове засідання зумовлена поважними причинами хворобою батька та необхідністю у зв`язку з цим проживати за межами м.Львова. У справі відсутні дані про його належне повідомлення щодо розгляду справи.

Також зазначив, що при визначенні суми боргу не враховано повернення ним автомобіля марки Мерседес в рахунок погашення боргу. Зазначає, що розписка написана ним під тиском..

В судовому засіданні відповідач заяву про перегляд заочного рішення підтримав.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечив. Пояснив що, відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом, не цікавився справою. Його заперечення по суті справи є голослівними, жодних коштів чи майна в рахунок погашення боргу позивачка від відповідача не одержувала.

Ознайомившись з поданою заявою, заслухавши представника позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до діючої норми ст.284 ЦПК України передбачено строки подання заяви про перегляд судового рішення, який може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Виходячи з відмітки про дату отримання відповідачем копії заочного рішення, суд вважає, що такий строк пропущений не був.

Згідно ст.285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинні бути вказані обставини, що свідчать про поважність причин неподання відзиву на позов і докази про це; та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, саме наявність цих двох обставин, що свідчать про поважність причин неподання відзиву на позов та посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти позову, може бути підставою для скасування заочного рішення.

Справа розглядалася судом в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було відомо про дану справу. Позовна заява з додатками надсилалася йому двічі рекомендованими листами з повідомленням про вручення, проте поверталася за закінченням терміну зберігання. Відзиву на позов відповідач не подав без поважних причин.

При вирішенні заяви суд приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені, зокрема у рішенні від 03.04.2008р у справі «Пономарьов проти України», про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Дана позиція є свідченням дотримання принципу res judicata (принцип юридичної визначеності).

Крім того, відповідач не вказав на будь-які докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при вирішенні спору. Твердження відповідача про часткове повернення боргу, про написання розписки під тиском є голослівними, не підтверджено жодними допустимими доказами.

У п.1 ст.44 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип остаточності рішення, який є складовою частиною верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа «Устименко проти України», справа «Брумареску проти Румунії»). Юридична визначеність вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення, сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи.

Тому задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення, за відсутності поважних причин неподання відзиву на позов, відсутності істотних обставин, які не були відомі суду на час ухвалення рішення та мають істотне значення для правильного вирішення справи, буде порушенням принципу правової визначеності, що передбачає дотримання принципу остаточності рішення.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення немає.

Заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.158,284,288, ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14.01.2019р. у справі №466/5425/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики від 23.07.2013р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м.Львова від 14.01.2019 року може бути оскаржено в загальному порядку.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська