Справа № 594/419/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретарів Кушнір Т.І., Шимків Н.І.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на її утриманні. З серпня 2017 року подружні відносини з відповідачем припинені. На даний час на розгляді Борщівського районного суду знаходиться позов відповідача до неї про розірвання шлюбу. Відповідач з лютого 2015 року коштів на утримання дитини не надає та матеріально його не утримує. Вона ніде не працює, будь-яких доходів не отримує, а тому їй одній важко утримувати сина, який постійно хворіє та потребує щоденного вживання ліків. Відповідач є фізично здоровим, може працювати і працює, обробляє земельні паї, а тому має можливість утримувати сина, у зв`язку з чим просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі, у розмірі 3000 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 подав відзив на позов, в якому позовні вимоги визнає частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1200 грн. щомісячно, а також просить відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення витрат на правничу допомогу. Посилається на те, що постійно допомагає сину грошовими коштами, взуттям, одягом.

Позивачка у відповіді на відзив підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. Вказала, що відповідач не надає добровільно коштів синові, окрім як на День народження сина.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Вказала, що дитина перебуває на її повному матеріальному утриманні. Відповідач самоусунувся від утримання дитини та не надає ніяких коштів на її утримання. Їй недостатньо коштів для повноцінного утримання сина, оскільки він хворіє та потребує постійного лікування, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1200,00 грн., оскільки він ніде не працює, а тому не має змоги сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн., як просить позивачка. Також пояснив, що по можливості добровільно надає кошти синові.

Сторони з 06 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теребовлянського районного управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1 ( свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в м.Салерно, Італія, народився син ОСОБА_7 ,про що був зроблений актовий запис №54 частина ІІ серія А відділ 1 реєстр 1 м.Понтеканьяно Фаяно, що підтверджується скороченим витягом з реєстру актів про народження, провінції Салерно Муніципалітету м.Понтеканьяно Фаяно, Італія.

Згідно довідок Глибочецької сільської ради Борщівського району від 05 березня 2019 року та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, проведеного комісією Глибочецької сільської ради, позивачка ОСОБА_1 з сином ОСОБА_8 проживає без реєстрації в АДРЕСА_1 у будинку сестри ОСОБА_9 ОСОБА_8 перебуває на утриманні матері ОСОБА_1 . ОСОБА_1 не має у власності домоволодінь, земельних та майнових паїв, транспорту, є безробітною.

За даними виписок з медичних карт стаціонарного хворого №385, №15270, ОСОБА_8 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділі ТОДКЛ з діагнозом кіста шишкоподібної залози, повторні глибокі синкопальні стани, аденоїди 2 ступеня, і йому рекомендований нагляд невролога, нейрохірурга за місцем проживання та призначено лікування. Згідно висновку магнітно-резонансної томографії, проведеної 23 грудня 2016 року медичним центром «Прохелес» у обстежуваного ОСОБА_8 при обстеженні встановлено кістозне розширення правого рогу бічного шлуночка, більш характерне для кісти судинного сплетення. Кістозний утвір в пінеальній ділянці може відповідати кісті шишкоподібної залози (епіфіза). Ознаки двобічного гіпертрофічного верхньощелепного синуситу, сфеноїдиту.

Згідно консультаційного висновку консультативного поліклінічного відділення державної установи «Інститут нейрохірургії ім.акад.А.П.Ромоданова НАМН України» ОСОБА_8 у січні 2018 року встановлено діагноз «киста шишковидна»

З наданої позивачкою копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності №158922988 від 11 березня 2019 року відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими будівлями загальною площею 80,6 кв.м та земельної ділянки, площею 0,0818 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що домовленості щодо участі у витратах на утримання дитини між сторонами не досягнуто.

За відсутністю домовленості між батьками щодо участі в утриманні дитини той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів (ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У відповідності до ч.3 ст.182 СК України суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Законом України "Пpo Державний бюджет на 2019 рік" з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2027 грн.

За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, кожен з яких відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України повинен довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачка не надала суду доказів на підтвердження того, що відповідач відповідно до свого майнового становища має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в сумі 3000 грн. в місяць.

Враховуючи що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, хворіє, а відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати дитину, а також з урахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини.

З відповідача також підлягають до стягнення належним чином підтверджені витрати на оплату послуг адвоката, понесені позивачкою в розмірі 1500 грн.

Згідно Закону України «Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,80 грн.

На підставі ст.ст. 180, 182, 184 СК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 2000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції, однак, не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , понесені нею витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 1500,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 27 травня 2019 року.

Головуючий