Справа № 635/2429/19
Провадження № 2/635/1941/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 травня 2018 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання - Токарук Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд усунути перешкоди в користуванні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням житловому будинку АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що житловий будинок АДРЕСА_1, на праві приватної власності в цілому належить ОСОБА_1 . На цей час в належному позивачу будинку за вказаною адресою зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онука позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її дальня родичка - відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_2 фактично не проживає в належному позивачу будинку з січня 2014року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04.04.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала
Відповідач, який був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання своєчасно і належним чином, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до свідоцтва про право приватної власності від 10.12.1988 року, виданого Виконавчим комітетом Харківського районного ради народних депутатів, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 , що також підтверджується копію технічного паспорту на вказане домоволодіння, а також будинковою книгою.
Згідно з довідкою, що видана виконавчим комітетом Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області від 25.03.2019 вих.№223, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онука позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та її дальня родичка - відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
До позовної заяви долучено акт депутата Кулиничівської селищної ради Харківського району Харківської області ОСОБА_4 від 23.03.2019 року, відповідно до якого, ОСОБА_2 фактично не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.01.2014 року.
Таким чином судом встановлено, що відповідач не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 ,тривалий час, а саме з 01.01.2014 року, покинув спірне житло добровільно, перешкод у її проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем свого права користування спірним житловим приміщенням судом не встановлено.
Жодних беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин відсутності відповідача за вищевказаною адресою понад один рік, суду не надано.
Докази, що підтверджують той факт, що позивач якимось чином перешкоджав відповідачу у користуванні спірним будинком в матеріалах справи також відсутні.
Згідно з положеннями ст. 317, 383, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України власник майна має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач не проживає у вищевказаному будинку з 01.01.2014 року, у добровільному порядку з реєстрації не знімається, що ускладнює реалізацію прав позивачки, крім того, в судове засідання ОСОБА_2 не з`явилась і жодних заперечень щодо позову суду не надала, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.405 ЦК України, ст. 10-13,141,259,263-265,268,280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Суддя Д.М. Савченко