ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19 лютого 2019 року

м.Харків

справа № 643/4413/16-ц

провадження № 22-ц/818/1524/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Колтунової А.І., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

заявник - Харківська міська рада,

заінтересована особа - Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради,

апелянт - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою Харківської міської ради, заінтересована особа Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року, постановлене під головуванням судді Майстренко О.М., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року Харківська міська рада звернулася до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова, заінтересована особа Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року заяву задоволено. Визнано відумерлою спадщиною - квартиру АДРЕСА_1, що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4. Передано відумерлу спадщину, вищевказану квартиру, у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, як особа, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, проте вважає, що оскаржуваним рішенням суд вирішив питання про її права та обов'язки, просить скасувати рішення суду від 07 травня 2018 року та відмовити у задоволенні заяви Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 зазначає, що на підставі заповітів вона є спадкоємицею квартири АДРЕСА_1, яка належала її бабусі ОСОБА_2 та сестрі бабусі - ОСОБА_3. Після смерті зазначених осіб апелянт звернулась до Третьої Харківської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, заведені спадкові справи. Апелянт вказує, що з 2008 року вона позбавлена можливості оформити право на спадщину, оскільки з'ясувалося, що квартира АДРЕСА_1 її бабусею та сестрою бабусі була продана на підставі підробленого біржового договору купівлі-продажу. Наразі нею до суду подано позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. Проте суд першої інстанції не з'ясував наявність нотаріально-засвідчених заповітів на спірну квартиру, не встановив наявності спадкової справи. Вважає, що у задоволенні заяви Харківській міській раді про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова слід відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Виходячи зі змісту положень даної статті, особи, які не брали участі у розгляді справи але звертаються з апеляційною скаргою, оскільки вважають, що суд вирішив питання про їх права та обв'язки, повинні довести, а апеляційний суд повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати до суду апеляційної інстанції всі наявні в них докази на підтвердження порушення їх прав.

Задовольняючи заяву Харківської міської ради, суд першої інстанції виходив з того, що квартира АДРЕСА_1, що належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3, після їх смерті є відумерлою спадщиною, оскільки заяв про прийняття або по відмову від вказаної спадщини не надходило, спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Наявні підстави для передачі відумерлої спадщини у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.

Проте такі висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 31.05.1993 року ХМЦПДЖФ реєстровий № 5-93-10736 (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 (а.с.14).

Як на підставу заявлених вимог Харківська міська рада посилалася на те, що з моменту смерті власників квартири АДРЕСА_1 правовстановлюючі документи, в тому числі документи про прийняття спадщини до КП «Жилкомсервіс» ніхто не надавав. До теперішнього часу спадщина, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 та ОСОБА_3, ніким із спадкоємців не прийнята. Харківська міська рада вважає, що наявні підстави для визнання вказаної спадщини відумерлою.

Відповідно до ч.1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Підставами визнання спадщини відумерлою є:

1) фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом;

2) позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування;

3) відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом;

4) неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Відумерлість спадщини означає, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця ніхто з його спадкоємців не претендує з будь-яких причин: у спадкодавця може не бути спадкоємців за законом; усі спадкоємці, як за законом, так і за заповітом відмовилися від прийняття спадщини або не встигли прийняти її, або усі спадкоємці усунені від спадщини.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що 22 червня 1993 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт, за яким все своє майно заповідала своїй онучці ОСОБА_1 (а.с. 138). Крім того, 26 лютого 1999 року ОСОБА_2 також складено заповіт, за яким вона заповіла належне їй майно ОСОБА_1 (а.с. 139).

Після смерті зазначених осіб ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Відкрито спадкові справи.

Постановами державного нотаріуса Третьої Харківської державної нотаріальної контори від 20 червня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої 20.06.2018 року, на даний час квартира АДРЕСА_1 спадкодавцям не належить (а.с.119,121).

Відповідно до ст. 388 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Рішення про визнання спадщини відумерлою можливе лише у разі безумовного встановлення таких фактів, що на спадкове майно, яке залишилося після смерті спадкодавця, ніхто зі спадкоємців в силу різних причин не претендує, або спадкоємці фактично чи юридично взагалі відсутні, внаслідок чого (неможливості спадкування) територіальна громада за місцем відкриття спадщини на підставі рішення суду стає законним правонаступником (не спадкоємцем) померлої особи в частині тих прав та обов'язків, які залишилися після її смерті.

Разом з тим встановлено, що після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 наявна спадкоємиця за заповітом ОСОБА_1, яка прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Суд першої інстанції зазначені обставини не перевірив та передчасно дійшов висновку про наявність підстав для визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова, оскільки наявність спадкоємців, які прийняли спадщину, виключає можливість застосування до правовідносин положень ст. 1277 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов'язки ОСОБА_1 без залучення її до участі у справі, що є підставою для скасування рішення суду.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні вимог заяви Харківської міської ради.

Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1057,21 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади міста Харкова, заінтересована особа Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради.

Стягнути з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1057,21 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 01.03.2019 року.