КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Чобіток А.О., Ящук Т.І.,

секретар Горбачова І.В.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Таранець Ксенією Олександрівною, яка діє на підставі договору, на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення пені, штрафу та відшкодування майнової і моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення позову - накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 (а.с.22,23).

В апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Зазначає, що суд необґрунтовано та безпідставно вжив заходів забезпечення позову, а також недотримався принципу співмірності (а.с.36-42).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.04.2019 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.63,64).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25.04.2019 справу призначено до розгляду (а.с.66,67).

16.05.2019 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_4 на апеляційну скаргу, в якому він, вказуючи на необґрунтованість апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду залишити без змін, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2018 ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_3 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 165 967,50 грн., штраф у сумі 89 440,00 грн., майнову шкоду в розмірі 61 270,00 грн., моральну шкоду в розмірі 25 000,00 грн. та відшкодувати понесені ним судові витрати, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем договору підряду, укладеного між ними 17.05.2018 (а.с.1-11).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.11.2018 відкрито провадження у справі (а.с.13).

22.02.2019 позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належне відповідачу майно, вказуючи, що невжиття такого заходу забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення про стягнення грошових коштів (а.с.15-18).

Забезпечуючи позов суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Висновок суду про наявність належних підстав для вжиття заходів забезпечення позову є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положення пункту 1 частини 1 статті 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно.

Частина 3 вказаної статті закріплює, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 4 постанови № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Водночас, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору, реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам та не порушення прав третіх осіб.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд дотримався указаних вище умов та, з огляду на майновий характер пред`явлених вимог, дійшов обґрунтованого висновку про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Доводи скаржника про не співмірність заходів забезпечення позову у зв`язку з тим, що вимоги заявлені про стягнення грошових коштів, а позов забезпечено накладенням арешту на майно, є необґрунтованими, оскільки вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на майно прямо передбачено пунктом 1 частини 1 статті 150 ЦПК України

Отже накладення арешту на належну відповідачу Ѕ частину квартири є співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Водночас, слід зауважити, що заходи забезпечення мають тимчасовий характер і не порушують прав відповідача на володіння і користування належним йому майном, а лише тимчасово (до розгляду справи по суті, ухвалення відповідного судового рішення та набрання ним законної сили) обмежують можливість розпорядження, забезпечуючи тим самим ефективну можливість виконання судового рішення за майновими вимогами, у випадку задоволення позову. У випадку ж відмови у задоволенні позову, вжиті судом заходи підлягають скасуванню.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , подану від її імені та в її інтересах адвокатом Таранець Ксенією Олександрівною - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 26 лютого 2019 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення пені, штрафу та відшкодування майнової і моральної шкоди - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 22 травня 2019 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді А.О. Чобіток

Т.І. Ящук