КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 754/15966/16-ц

номер провадження: 22-ц/824/5337/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року у складі судді Клочко І.В., у справі за позовом Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Позовна заява мотивована тим, що Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства. Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві є територіальним органом Держрибагентства, діє у його складі як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на місто Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

Позивач зазначав, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року у справі про адміністративне правопорушення №363/4255/16-п встановлено, що 20 жовтня 2016 року о 17 год. 50 хв. на Київському водосховищі в районі міста Вишгород Київської області ОСОБА_1 проводив заборонений вилов риби власним спінінгом та виловив рибу, а саме: судак в кількості 12 штук, загальною вагою 4 кг 400 гр, чим перевищив добову норму вилову риби на 1 кг 400 гр та наніс збитки рибному господарству України на суму 3 060 грн 00 коп., що також є порушенням п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства та ст. 63 Закону України «Про тваринний світ». Цією ж постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих водних ресурсів. Тому позивач вважав, що вина ОСОБА_1 є доведеною, проте питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом не вирішено. Вказував, що згідно розрахунку матеріальної шкоди ОСОБА_1 заподіяв збитки рибному господарству України на суму 3 060 грн 00 коп. Посилаючись на те, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, встановлених Конституцією України, тому завдана рибному господарству України шкода повинна бути відшкодована відповідній місцевій раді за місцем завдання шкоди.

З урахуванням наведеного, Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області просило стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів у розмірі 3 060 грн 00 коп., яку сплатити на користь Вишгородської міської ради.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року у задоволені позову Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим обставинам, що ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» та ст.59 Закону України «Про тваринний світ», визначено право Київського рибоохоронного патруля подавати позовні заяви про відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів. Київський рибоохоронний патруль звернувся до суду з даним позовом з метою захисту державних та суспільних інтересів.

Вказує, що повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на місто Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством і до цієї території відноситься Вишгородський район Київської області.

Оскільки природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) відповідно до Конституції України та інших законодавчих актів є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, то права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо них від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Вишгородської міської ради Київської області). Поряд із цим, одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу. Тому вважає, що шкода, завдана внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів повинна бути відшкодована відповідній територіальній громаді - Вишгородські міській раді Київської області.

Відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направив.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 3 060 грн 00 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року у справі по адміністративне правопорушення №363/4255/16-п встановлено, що 20 жовтня 2016 року о 17 год. 50 хв. на Київському водосховищі в районі міста Вишгород Київської області ОСОБА_1 проводив заборонений вилов риби власним спінінгом та виловив рибу, а саме: судак в кількості 12 штук, загальною вагою 4 кг 400 гр, чим перевищив добову норму вилову риби на 1 кг 400 гр та наніс збитки рибному господарству України на суму 3 060 грн 00 коп., що є порушенням п.4.6 Правил любительського та спортивного рибальства і ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» (а.с. 6).

Обставини вчинення вказаного адміністративного правопорушення викладені у протоколі №000633 про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2016 року, складеним державним інспектором рибоохоронного патруля №1 Бєлуйчевим С.Ю. за участю ОСОБА_1 та свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.8).

Вказаною вище постановою Вишгородського районного суду Київської області від 22 листопада 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 85 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн 00 коп. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення. Дана постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, якою встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлений факт незаконного добування відповідачем риби, а також винність його дій у заподіянні збитків рибному господарству України на суму 3 060 грн 00 коп.

Розмір збитків заподіяних рибному господарству України з вини ОСОБА_1 на суму 3 060 грн 00 коп. також підтверджується розрахунком матеріальної шкоди, складеним головним спеціалістом відділу охорони водних ресурсів Білоконь Л.В. (а.с.7).

Установлено, що питання відшкодування збитків, нанесених рибному господарству України судом у справі по адміністративне правопорушення №363/4255/16-п не вирішено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено правових підстав для звернення Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області з позовними вимогами до суду в інтересах Вишгородської міської ради.

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про тваринний світ» риби в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі належать до об`єктів тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону.

Згідно зі ст. 34 Закону України «Про тваринний світ» користувачі об`єктами тваринного світу в установленому законодавством порядку зобов`язані додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу; використовувати тваринний світ у способи, що не допускають порушення цілісності природних угруповань і забезпечують збереження тварин, яких не дозволено використовувати.

Статтею 10 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 63 Закону України «Про тваринний світ» порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно з вимогами ст.10 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» посадові особи органів рибоохорони здійснюють державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та мають такі повноваження, зокрема, подавати позови про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктами господарювання та громадянами, внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів.

Пунктом 1 Положення про Державне агентство рибного господарства України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №895 від 30 вересня 2015 року, передбачено, що Державне агентство рибного господарства України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання та відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства.

Згідно з Положенням про Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області, затвердженим наказом Державного агентства рибного господарства України №229 від 15 липня 2016 року, Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується.

Встановлено, що повноваження Київського рибоохоронного патруля поширюються на місто Київ та Київську область, територію та акваторію водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством. Основним завданням Київського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

Відповідно до ст.37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Згідно з ч.1 ст.13. Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.3 ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Таким чином, природні ресурси (в тому числі водні біоресурси) є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, права власника (володіння, користування, розпоряджання) щодо яких від імені Українського народу здійснюють органи місцевого самоврядування, як юридичні особи, є майном певної територіальної громади (в даному випадку Вишгородської міської ради Київської області). Одночасно дані природні ресурси є власністю Українського народу.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність в Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області правових підстав для звернення до суду з позовними вимогами про стягнення з ОСОБА_1 як особи, яка заподіяла збитки рибному господарству України та територіальній громаді Вишгородської міської ради Київської області.

Тобто, стягнення шкоди, завданої забороненим виловом риби, на користь територіальної громади, де знаходиться відповідний об`єкт водного фонду та на територію якого поширюються повноваження відповідного рибоохоронного патруля, не суперечить вимогам чинного законодавства.

Крім того, колегія суддів враховує, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 10 січня 2019 року у справі № 541/307/17 визнав законною можливість стягнення спричиненої незаконним виловом риби шкоди на користь місцевої ради за відповідним позовом Державної екологічної інспекції.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України на вказані вище вимоги закону, обставини справи та правові висновки Верховного Суду, належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову в позові з тих підстав, що судом не встановлено правових підстав для звернення Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області з позовними вимогами до суду в інтересах Вишгородської міської ради.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області з наведених вище підстав.

Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області за подання до суду позовної заяви сплатило судовий збір у розмірі 1 378 грн 00 коп., а за подання апеляційної скарги - 2 067 грн 00 коп. Оскільки колегія суддів ухвалює нове рішення і задовольняє позов Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області, то понесені позивачем витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3 445 грн 00 коп.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 16 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, заподіяної внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Вишгородської міської ради Київської областімайнову шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсіву розмірі 3 360 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Управління Державного агентства рибного господарства у місті Києві та Київській області судовий збір у розмірі 3 445 грн 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді