Справа № 426/2752/19
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

30 травня 2019 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі

головуючого судді Реки А.С.,

за участі секретаря судового засідання Вєдєрникової Т.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

за участі позивача ОСОБА_3 ,

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 19 березня 2002 року. В належному їй будинку зареєстрований ОСОБА_2 , який фактично там не проживає з 2015 року, особисті речі відповідача у будинку відсутні. Таким чином, позивач є власником зазначеного будинку, але своє право як власника вона не може реалізувати в повному обсязі у зв`язку з тим, що відповідач зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 , і хоча відповідач ОСОБА_2 є її онуком, але він не приймає участі в утриманні будинку, сплаті комунальних платежів і взагалі будинком не цікавиться. Місце проживання відповідача їй не відомо з дня його виїзду з її будинку, тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд усунути порушення його права власності та визнати ОСОБА_2 такими, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_2 .

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 15 квітня 2019 року було призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою судді Сватівського районного суду Луганської області від 13 травня 2019 року справу було призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені позовні вимоги, не заперечує проти винесення заочного рішення.

Позивач ОСОБА_1 допитана, у відповідності до вимог ст. 234 ЦПК України, як свідок, пояснила, що ОСОБА_2 - її онук, який проживав у неї разом з матір`ю більше 10 років тому. У 2015 році відповідач приїхав до м. Сватове, щоб отримати паспорт та зареєструвався у належному їй будинку. Після реєстрації ОСОБА_2 у її будинку не проживав, а одразу ж поїхав. Особистих його речей в будинку не має, участі в утриманні будинку та сплаті комунальних платежів відповідач не бере.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона сусідка позивача, та їй відомо, що більше 10 років тому в будинку ОСОБА_1 жила її донька з сином, а потім вони поїхали. Близько 4 років тому позивач зареєструвала свого онука ОСОБА_5 у належному їй будинку, більше з того часу вона відповідача за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 не бачила.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він син позивача, а відповідач ОСОБА_2 - його племінник. ОСОБА_2 деякий час проживав у позивача в належному їй будинку, а потім поїхав. Коли потрібно було отримати паспорт відповідач приїхав до м. Сватове, та зареєструвався за адресою позивача, але у неї не жив, а одразу ж поїхав. ОСОБА_2 він більше трьох років не бачив, його особистих речей в будинку позивача не має, участі в утриманні будинку він не несе.

Зі згоди позивача суд ухвалює проводити заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши думку позивача, пояснення свідків, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу будинка від 19 березня 2002 року (а.с. 7), позивачу ОСОБА_1 належить на праві особистої власності домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно копії домової книги на будинок АДРЕСА_2 , з 01.08.2015 року за вищевказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10).

Згідно Акту від 20.03.2019 року, посвідченого керуючим справами Сватівської міської ради Луганської області Луньовим А.Є. встановлено, що ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_2 не проживає з 2015 року (а.с.14).

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідач ОСОБА_2 є членом її сім`ї, та у зв`язку з тривалою відсутністю за адресою реєстрації, втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 . Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Згідност.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписамист.383 Цивільного кодексу України та ст.150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною 1ст. 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Нормами статті 405 ЦК України передбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є членом сім`ї позивача. Відповідач не проживає в будинку позивача тривалий час, обов`язків щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несе, і подальша реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника будинку.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.150,405 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд,-

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Сватівським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 05 червня 2019 року.

Суддя А.С. Река