Справа № 640/4818/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

при секретарі - Кострової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач, АТ КБ «Приватбанк», звернулося до суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з останнього в примусовому порядку на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 25.07.2016 року в загальній сумі 15480,45 грн. та судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Позивач в судове засідання не з`явився, представником позивача за довіреністю Савіхіной А.М. до суду надано клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідачем надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, також зазначає про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу відповідно до ст..61 КУ, в судовому засідання та у подальшому поданому клопотанні відповідач зазначає, що не заперечує проти розміру кредиту ( суми основного боргу 3752,15 грн.).

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що позовна заява відповідає вимогам ЦПК України, зазначає, що твердження позивача про незаконність нарахування одночасно пені та штрафу є помилковим оскільки згідно із ст..549 ЦК України пеня і штраф є формами неустойки, але не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. Крім того, у судовому засіданні зазначила, що не підписувала тарифи обслуговування кредитної картки «Універсальна», а також Умови та правила надання банківських послуг. Суму боргу за тілом кредиту визнала.

Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

25.07.2016року між ПАТ "КБ "ПриватБанк" та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на кредитну картку «Універсальна/Gold» .

Вказаний договір був укладений шляхом отримання банком від відповідача підписаних 25.07.2016року підтвердження про приєднання до умов договору, яким є анкета-заява клієнта на оформлення кредитної картки, що являється договором згідно ст.634 ЦК України.

З тексту кредитного договору, у формі анкети -заяви, вбачається, що відповідач ознайомлений та згодний з Тарифами банку та Умовами та Правилами надання банківських послуг . Вказані умов та правила розміщенні на сайті www/privatbank.ua та відповідач зобов`язується ознайомлюватися з їх змінами.

Відповідач отримав карту строком до серпня 2018 року, кредитні кошти, частково здійснював погашення кредиту та станом на 30.04.2015р. не повернутими кредитними коштами є сума 3752,15 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку та визнана відповідачем.

Відповідно дост. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зіст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

За положеннями ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку, що встановлені договором.

З наданого позивачем розрахунку, який узгоджується із випискою по картковому рахунку вбачається, що станом на 02.03.2018 р. у відповідача перед позивачем існує заборгованість по тілу кредиту в сумі 3752,15 грн., термін якої настав, оскільки строк дії картки на час розгляду закінчився, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

В матеріалах справи містяться Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи, на підставі яких банк просить о стягнути з відповідача проценти, пеню та штраф.

Між тим, вказані Умови та правила, Тарифи відповідачем не підписані, доказів того, що саме ці Умови та правила були надані відповідачу на ознайомлення при укладанні кредитного договору позивачем суду не надано, відповідач заперечує ознайомлення його з наявними у справі Умовами та правилами, а також Тарифами .

Згідно правової позиції Верховного Суду України викладеній у постанові за результатами розгляду справи № 6-16цс15, , передбачено, що Умови надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка") (Стандарт) не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, якщо Умови не містять підпису позичальника.

Враховуючи, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що при підписані сторонами кредитного договору відповідач розумів саме надані банком Умови та правила, Тарифи, судом не приймається посилання банку, як на підставу своїх вимог Умови та правила надання банківських послуг залучені до матеріалів справи, а також встановлені Тарифи

Оскільки судом не приймається надані позивачем Умови та правила, Тарифи, сама заява не містить встановленого розміру процентів, пені та штрафу, суд вважає за необхідне відмовити банку в задоволені вимог про стягнення з відповідача процентів в сумі 1479,98 грн., пені в сумі 9034,97 грн., а також штрафів- 500 грн. (фіксована частина) та 713,36 грн. (процентна складова), у зв`язку із недоведеністю їх розміру.

Крім того, стосовно позовних вимог щодо стягнення нарахованої пені та штрафу, суд зазначає, що цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст.549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).

За положеннями ст.61 Конституції, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами вищевказаного кредитного договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення, а також сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за невиконання або неналежне виконання грошових зобовязань за кредитним договором, процентів за користування кредитом, комісії за обслуговування.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення відсотків , пені та штрафу задоволенню не підлягають.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. в сумі 422,88коп.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 141, 258, 263,265, 280 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 526, 611, 612, 651, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 виданий 22.07.1998року УМВ Дзержинського ХМУ УМВСУ в Харківській області , АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства " Комерційний банк "Приватбанк" ( місце знаходження 01001 м. Київ вул.. Грушевського б. 1Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 25.07.2016 року в сумі 3752,15 грн. та судовий збір в сумі 422,88 грн.

В решті позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Київський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 27.05.2019року.

Суддя Н.М. Бородіна