ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року м. Київ

справа № 758/6540/18

провадження № 22-ц/824/6531/19

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Іванової І.В. (суддя-доповідач), Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

сторони :

позивачі - ОСОБА_4 , ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_5

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року у складі судді Захарчук С.С., про повернення позовної заяви, повний текст складений 26.02.2019 року,

встановив:

У провадженні Подільського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи - Ківерцівська державна нотаріальна контора, одинадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання незаконною державну реєстрацію права власності на квартиру, визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом.

Під час підготовчого судового засідання позивачами подано клопотання про збільшення розміру позовних вимог та подано позовну заяву у новій редакції.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року відмовлено ОСОБА_4 , ОСОБА_2 у прийнятті заявивід 28 січня 2019 року, заяву повернуто позивачам.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить винести постанову, якою скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити подане позивачами клопотання про збільшення розміру позовних вимог та прийняти до розгляду нову редакцію позовної заяви від 28 січня 2019 року з урахуванням збільшених позовних вимог.

ОСОБА_4 вважає, що при винесенні оскаржуваної ухвали, судом були неповно з`ясовані обставини справи, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, чим порушені норми матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував положення ч. 3 ст. 49 ЦПК України, адже позивачами було заявлено клопотання про збільшення розміру позовних вимог, що передбачено п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення позовної заяви розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами змінено і підставу і предмет позову, що в силу вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України є неприпустимим.

Однак з вищенаведеними висновками суду погодитись не можна, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі звернулись до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 , треті особи: Ківерцівська державна нотаріальна контора, одинадцята Київська державна нотаріальна контора, в якому просили визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім`я ОСОБА_5 на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати незаконною державну реєстрацію права власності на Ѕ вказаної квартири за ОСОБА_5 ; визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 по 1/8 частині спірної квартири.

28 січня 2019 року під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було подано клопотання про збільшення розміру позовних вимог та позовну заяву у новій редакції, у якій позивачі, окрім раніше заявлених позовних вимог, також просили визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 16 квітня 2016 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2729; визнати незаконною державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П. 16 квітня 2016 року, зареєстрованому в реєстрі за № 2729.

Право позивача змінити предмет чи підстави позову передбачене ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Відповідно до вказаної норми закону до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Цивільний процесуальний кодекс України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову. Тому одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється. Зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Тому в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю - уже новий позов. Саме у зв`язку із цим законодавцем закріплено альтернативну зміну предмета чи підстав позову.

Разом з тим, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Подання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 28 січня 2019 року клопотання про збільшення розміру позовних вимог фактично обумовлено тим, що на момент подання позову в травні 2018 року позивачі не знали про відчуження та реєстрацію спірної квартири за іншою особою. Таким чином, вищевказані зміни шляхом доповнення позовної заяви вимогами про оспорення дійсності правочину та скасування дій по реєстрації права власності на спірну квартиру є правомірними, логічними та такими, що вчинені у відповідності до вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

Таким чином, оскільки дії позивачів по поданню заяви про збільшення розміру позовних вимог від 28 січня 2019 року вчинені у відповідності до норм процесуального закону та беручи до уваги гарантоване кожній особі право на звернення до суду з вимогою про захист порушеного, оспореного або невизнаного права, свободи чи інтересу, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу, порушив норми процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Подільським районним судом міста Києва ухвалу від 26 лютого 2019 року постановлено з порушенням норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382-384, ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 26 лютого 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: