Справа № 462/2235/19
УХВАЛА

23 травня 2019 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Н.М. Галайко, розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача у якому просить стягнути з останнього 506 грн. 34 коп. надміру виплаченої суми пенсії

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 08 травня 2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з тим, що вона не відповідала вимогам, зазначеним у ст. ст. 175, 177 ЦПК України. На усунення зазначених недоліків позивачу надавався десятиденний строк.

22 травня 2019 року до суду від позивача надійшло клопотання, у якому той зазначив, що у бюджеті Пенсійного фонду України на 2019 року не передбачено коштів на сплату судового збору. Повідомляє, що основною ціллю, на яку використовуються кошту Пенсійного фонду України є виплата пенсій, а сплата судового збору може створити перешкоди у виконання такого основного завдання органу. З огляду на те, що Головне управління пенсійного фонду України у Львівській області не має можливості сплатити судовий збір у зв`язку з відсутністю коштів, призначених на цю мету, позивач просить суд звільнити його від сплати судового збору та відкрити провадження у справі за його позовом до ОСОБА_1 про стягнення 506 грн. 34 коп.

У відповідності до ч. 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ч. 3 ст. 136 ЦПК України, єдиною підставою для зменшення розміру судових витрат або звільнення від їх сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Як роз`яснив Верховний Суд у справі № 826/11019/15 (номер провадження К/9901/2084/17) від 29 грудня 2017 року, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено можливість звільнення від сплати судового збору виключно для фізичних осіб.

Таким чином, у клопотанні про звільнення від сплати судового збору заявник повинен навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати до суду відповідні докази.

Враховуючи те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не надано доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

В п. 44 рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 р. у справі "Prince Hans-Adam II of Liechtenstein проти Німеччини" зазначено, що право на доступ до суду, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи те, що судом відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, а також те, що позивачем не були усунуті недоліки позовної заяви, зазначені у ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 08 травня 2019 року, суд приходить до висновку, що позивачем зазначена ухвала виконана не була.

Згідно з ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином суд приходить до висновку, що позовну заяву слід вважати не поданою і повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд,

постановив:

Позовну заяву Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів вважати неподаною і повернути позивачу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: