Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2019 р. Справа153/336/19

Провадження2/153/95/19-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Семка В.М.

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 Про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: він являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На підставі його згоди відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , були зареєстровані в належному йому будинку та проживали в ньому по 2009 рік.

В даний час відповідачі проживають в місті Москва, Російської Федерації та на його неодноразові прохання знятися з реєстрації за зареєстрованим місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 вони не реагують. Тому він змушений звернутися до суду із даним позовом. Оскільки відповідачі за вищевказаною адресою не проживають, не користуються будинком, не беруть участі в утриманні житлового будинку в придатному для проживання стані, а факт їх реєстрації створює позивачу перешкоди в оформленні субсидії, в зв`язку із чим у нього виникають проблеми зі сплатою надмірних житлово-комунальних послуг, чим порушені його права. Просить суд визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку .

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Семко В.М. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали та просили суд їх задоволитив повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що відповідачі були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи та не з`явилися в судове засідання, не повідомили суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідачів.

Представник Ямпільської міської ради Вінницької області в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника. Не заперечують з приводу задоволення позову.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не проживають по АДРЕСА_1 , не приймають участі в утриманні житловго будинку.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказала, що в житловому будинку по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не проживають.

Судом встановлені такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених письмових доказів свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер НОМЕР_1 від 04 листопада 2015 року та з витяга з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 46880274 встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.5).

З витяга з Рішення №101 від 17 лютого 2016 року 4 сесії 7 скликання Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області встановлено, що АДРЕСА_2 в м.Ямпіль, Вінницької області було перейменовано на АДРЕСА_1 (а.с.6).

З копії домової книги для прописки громадян, які проживають по АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані в житловому будинку по АДРЕСА_2 (а.с.8-10).

Із акту обстеження №246 від 07 березня 2019 року встановлено, що в домоволодінні по АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак не проживають (а.с.11).

Дослідивши усі докази в їх сукупності, та беручи до уваги документально підтверджені доводи позивача, суд вважає позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.ст.386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.ст.319, 321, 391 ЦК України - власник житла має право вимагати усунення будь яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 в якому зареєстровані відповідачі по справі. Разом з цим, ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не проживають за зареєстрованим місцем проживання.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет спору становлять вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком по АДРЕСА_1 вказуючи на те, що відповідачі з 2009 року, тобто понад один рік, не проживають в будинку та не несуть тягар утримання житла, що порушує право позивача як власника нерухомого майна.

Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому судом врахована Правова позиція Верховного Суду України, висловлена у Постанові від 16 листопада 2016 року, Справа № 6-709цс16, відповідно до якої визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивачів права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

За таких обставин, коли права власників порушені, власники майна мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними права користування та розпорядження своїм майном, суд приходить до висновку, що позивач правомірно вимагає усунення будь-яких порушень його прав, в даному випадку шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, підлягає до задоволення в повному обсязі.

Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, судові витрати, понесені позивачем і документально підтверджені квитанцією 0.0..1 від 14 березня 2019 року у сумі 768 гривень 40 копійок, за правилами ст.141 ЦПК України підлягають відшкодуванню із відповідачів пропорційно, тобто по 192 гривні 10 копійок з кожного.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 11, 141, 258- 265 ЦПК України, ст.ст.29, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим по АДРЕСА_1 та примусово зняти їх з реєстраційного обліку в будинку, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на праві приватної власності.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пропорційно на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по оплату судового збору у сумі 768 гривень 40 копійок, тобто по 192 гривні 10 копійок з кожного.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст судового рішення складено 23 травня 2019 року.

Головуючий М.М. Дзерин