Ухвала

31 травня 2019 року

м. Київ

справа № 266/6357/18

провадження № 61-10016 ск 19

Верховний Суд у складі колегії судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 18 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про перерахування щомісячних платежів, що стягуються в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, стягнення суми недоплачених щомісячних платежів,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця») недоплачену суму у відшкодування шкоди в розмірі 41866,85 грн.

На обґрунтування позову посилалась на те, що 19 квітня 1980 року при переході через залізничний шлях в м. Маріуполі в районі станції «Маріуполь-порт» в Приморському районі м. Маріуполя вона була травмована вагоном Ясиноватського відділення Донецької залізничної дороги та отримала ушкодження, внаслідок чого з 01 серпня 1988 року була визнана інвалідом 2 групи безстроково з втратою працездатність на 100 %. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 червня 1989 року з Ясиноватського відділення Донецької залізничної дороги стягнуто на її користь в рахунок відшкодування шкоди за період з 13 березня 1989 року по 13 червня 1989 року одноразово 91 руб. 11 коп. та починаючи з 14 червня 1989 року довічно по 30 руб. 37 коп. щомісячно. При винесенні судового рішення судом здійснений розрахунок відшкодування шкоди виходячи з її середньомісячної заробітної плати і визначений розмір щомісячних платежів в розмірі 30 руб. 37 коп. безстроково, а в подальшому у зв`язку із збільшенням середньомісячної заробітної плати їй щомісячно виплачувалося по 105,74 грн. На підставі рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 грудня 2013 року з 01 вересня 2013 року щомісячні платежі збільшено до 514,78 грн та стягнуто з відповідача одноразово у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заборгованість по щомісячних виплатах в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом за період з 01 січня 2004 року по 30 серпня 2013 року в розмірі 21004,36 грн. З лютого 2016 року відповідач перестав їй сплачувати щомісячні платежі. У зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати та підвищенням вартості життя вважає, що в неї виникло право на збільшення розміру відшкодування шкоди з 1 грудня 2013 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з АТ «Українська Залізниця» на користь ОСОБА_1 одноразово у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заборгованість із щомісячних виплат в рахунок відшкодування шкоди за період з 01 вересня 2013 року по 31 жовтня 2018 року у розмірі 41866,85 грн., та по 1652,26 грн щомісячно, починаючи з 01 листопада 2018 року з урахуванням проведених виплат, здійснюючи виплати у визначеному розмірі в подальшому. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного суду від 18 квітня 2019 року рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22 лютого 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 236/2729/17 та від 20 лютого 2019 року у справі № 242/4687/17, виходив з того, що питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов`язують перехід прав і обов`язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акту та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника. Оскільки до теперішнього часу інвентаризація, складання передавального акту та внесення майна до статутного капіталу правонаступника не відбулося, висновок суду першої інстанції щодо покладення відповідальності на ПАТ «Українська залізниця» є передчасним.

У травні 2019 року від ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд, вивчивши подану касаційну скаргу та додані до неї документи, оскаржуване судове рішення, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом першим частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частина перша статті 274 ЦПК України визначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються: малозначні справи і справи, що виникають з трудових відносин, а згідно частини другої цієї статті - може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Системний аналіз частини шостої статті 19, статті 274 ЦПК України дає підстави для висновку, що малозначними у цивільному процесі є, зокрема, справи незначної складності, визнані судом малозначними (за виключенням справ, які мають розглядатися тільки за правилами загального позовного провадження).

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує критерії, визначені в частині третій статті 274 ЦПК України, а саме: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

За встановленими судами фактичними обставинами та визначеними правовідносинами, правовим регулюванням та застосуванням норм матеріального права справа не представляє складності.

Суди ухвалювали рішення відповідно до усталеної судової практики, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не входить до компетенції суду касаційної інстанції (частина перша статті 400 ЦПК України). Таким чином, за встановленими фактичними обставинами, справи та правовідносинами, правовим регулювання спору, справа не представляє значної складності, не належить до виключень з категорії, передбачених пунктом другим частини шостої статті 19 ЦПК України.

За таких обставин справа як така, що не представляє значної складності, є малозначною.

Крім того, відповідно до частини першої статі 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження;

У цій справі обставин, передбачених частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389 та частиною першою статі 411 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню або обставин, за яких судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню не встановлено.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Донецького апеляційного суду від 18 квітня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про перерахування щомісячних платежів, що стягуються в рахунок відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, стягнення суми недоплачених щомісячних платежів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Сімоненко