Справа № 485/572/19
Провадження № 2/485/533/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Снігурівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання державного акту на землю недійсним та частково визнання недійсним рішення сільської ради,

встановив:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання державного акту на землю недійсним та частково визнання недійсним рішення сільської ради.

У позові зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . За життя його батько набув право власності на земельну ділянку площею 0,27 га, розташованої в АДРЕСА_1 , відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.08.1996 року, виданого на підставі рішення Василівської сільської ради №17 від 14.06.1996 року. На спірній земельній ділянці знаходиться житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, власником якого також є померлий ОСОБА_2 Однак, в Державному акті помилково вказано цільове призначення земельної ділянки - для ведення особистого підсобного господарства, хоча фактично на цій землі знаходиться житловий будинок. Позивач є спадкоємцем першої черги по закону після смерті батька. В даний час бажає оформити спадкове майно та в подальшому розпорядитися ним, що буде неможливим, оскільки в Державному акті на право приватної власності на землю виданого на ім`я спадкодавця є помилки та невідповідності Земельному кодексу України, які не підлягають виправленню. Позивач просить визнати даний державний акт недійсним та визнати частково недійсним рішення сільської ради в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки для особистого підсобного господарства в с.Павло-Мар"янівка.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду заяву, згідно якої заперечень щодо позовних вимог не мають та проситять про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За таких обставин, суд ухвалив слухати справу у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

На підставі рішення виконавчого комітету Василівської сільської Ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 14.06.1996 року №17 (а.с.15), цією ж сільською Радою 05 серпня 1996 року видано державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю за реєстраційним №636, яким посвідчується право приватної власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,27 га, що розташована на території села Павло-Мар"янівка Василівської сільської ради, за цільовим призначенням - ведення особистого підсобного господарства (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Павло-Мар"янівка Снігурівського району Миколаївської області ОСОБА_2 помер, про що 29 грудня 2015 року складено відповідний актовий запис №365 та Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.5).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є позивач у справі - ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою приватного нотаріуса Снігурівського нотаріального округу Миколаївської області Лєбєдєвою І.М. від 10.01.2019 №7/02-14 (а.с.11).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 10.11.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Шульгою Т.В. за реєстровим №1-1559, померлий ОСОБА_2 є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 . Державна реєстрація права власності проведена 12.04.1995 року в Снігурівській філії МБТІ за реєстровим №1а-177 (а.с.6). Вказане також підтверджується копією технічного паспорту на вказаний житловий будинок (а.с.12-14).

Рішенням виконавчого комітету №11 від 25.05.2018 року земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , присвоєно адресу: АДРЕСА_2 (а.с.7).

За даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 25.10.2016 року, відомості на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 , за адресою АДРЕСА_1 , вулиця АДРЕСА_2 , за цільовим призначенням вказано для ведення особистого селянського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - для ведення особистого селянського господарства, площа земельної ділянки - 0,2700 га (а.с.9).

Відповідно до довідки Василівської сільської ради від 29.05.2019 року, виконавчим комітетом Василівської сільської ради ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Державний акт на право пиватної власності на землю, реєстраційний № НОМЕР_4 , видавався 05.08.1996 року на підставі рішення виконкому Василівської сільської ради №17 від 14.06.1996 року, на площу 0,27 га. для ведення особистого підсобного господарства. На даний час Василівська сільська рада не має можливості та законного права здійснювати будь-які виправлення в Державних актах на право приватної власності на землю.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.17 Земельного кодексу України, в редакції 1990 року, (далі - ЗК України), передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, що передбачалося ст.23 ЗК України.

Відповідно до ст. 6 ЗК України, громадяни України мають право на одержання у власність земельних ділянок для: ведення селянського (фермерського) господарства; ведення особистого підсобного господарства; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка); садівництва; дачного і гаражного будівництва.

Згідно ст.56 ЗК України, для ведення особистого підсобного господарства громадянам за рішенням сільської, селищної, міської Ради народних депутатів передаються безплатно у власність земельні ділянки, в межах населених пунктів, у розмірах, вказаних у земельно-облікових документах, або надаються безплатно у власність у розмірі не більше 0,6 гектара.

Відповідно до ст. 67 ЗК України, громадянам у сільській місцевості за рішенням сільської ради може бути виділена у приватну власність земельна ділянка для будівництва житлових будинків та їх обслуговування у розмірі не більшому, ніж 0,25 га.

Як було визначено ст.2 ЗК України, віднесення земель до відповідних категорій і переведення їх з однієї категорії до іншої провадиться органами, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання їх у користування, а в інших випадках - органами, які затверджують проекти землеустрою і приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення.

Згідно ст.21 ЗК України, у редакції 2001 року, порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

З наданих до суду документів, вбачається, що спірна земельна ділянка на підставі рішення Василівської сільської ради була надана безоплатно у власність ОСОБА_2 площею 0,27 га., під житловий будинок із цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що не відповідає вимогам закону.

На підставі викладеного враховуючи, що виправити допущену помилку в державному акті на право приватної власності на землю в частині цільового призначення земельної ділянки в добровільному порядку неможливо та беручи до уваги, що державний акт на право власності на землю фактично не відповідає діючому законодавству, у зв`язку з чим визнає частково недійсним рішення сільської ради в частині передачі у приватну власність земельної ділянки для особистого підсобного господарства ОСОБА_2 та відповідно вищевказаний державний акт, на підставі якого він виданий.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 142, 200, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Василівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання державного акту на землю недійсним та частково визнання недійсним рішення сільської ради, - задовольнити.

Визнати частково недійсним рішення виконавчого комітету Василівської сільської Ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області №17 від 14 червня 1996 року «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам сільської Ради», в частині передачі безкоштовно у приватну власність земельної ділянки для особистого підсобного господарства в селі Павло-Мар"янівка Снігурівського району Миколаївської області площею 0,27 га ОСОБА_2 .

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 , виданий 05 серпня 1996 року Василівською сільською Радою народних депутатів Снігурівського району Миклаївської області на ім`я ОСОБА_2 , на підставі рішення виконавчого комітету Василівської сільської Ради народних депутатів Снігурівського району Миколаївської області від 14 червня 1996 року №17 та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за 1996 рік №636, на земельну ділянку розміром 0,27 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в селі Павло-Мар"янівка Снігурівського району Миколаївської області

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 29.05.2019 року.

Суддя