Справа № 577/5079/17
Провадження № 2/577/16/19

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 вересня 2019 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
Конотопський міськрайонний суд Сумської області
в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,
за участі секретаря Цуканової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі Сумської області справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 14 875 грн 14 коп, -
В С Т А Н О В И В:
АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2010 року, яка утворилася станом на 18 жовтня 2017 року, в розмірі 14 875 грн 14 коп, а також понесені судові витрати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 21 квітня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 був наданий кредит у розмірі 15 000 грн 00 коп у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. При укладенні кредитного договору ОСОБА_1 був ознайомлеий з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Правилами користування платіжною карткою і Тарифами банку. За умовами кредитного договору відповідач брав на себе зобов`язання погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, а також сплачувати комісії. Однак свої зобов`язання за договором від 21 квітня 2010 року ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим станом на 18 жовтня 2017 року за ним утворилася заборгованість в розмірі 14 875 грн 14 коп, яка включає в себе: 3 020 грн 56 коп заборгованість за тілом кредиту; 6 228 грн 43 коп заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 4 441 грн 62 коп пеня, а також штрафи в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована частина) та 684 грн 53 коп (процентна складова).
Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився. Представник позивача за довіреністю Прокопенко Н.В. (а.с. 33 т. 1) надала заяву з проханням розглядати справу без її участі. У вказаній заяві представник позивача зазначила, що позов підтримує (а.с. 101 т. 2).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що при ухваленні рішення прохає врахувати висновок судової економічної експертизи, яка була проведена у справі (а.с. 102 т. 2)
Із відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову, які відповідач ОСОБА_1 раніше надав до суду вбачається, що він заперечує проти позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк», оскільки згідно заяви, яку він підписав 21 квітня 2010 року, ПАТ КБ «ПриватБанк» повідомило його лише про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна». Згідно умов кредитування, розмір базової процентної ставки за користування кредитними коштами становив 2,5% в місяць. Однак згодом, ПАТ КБ «ПриватБанк» безпідставно збільшив процентну ставку, тобто проценти за користування кредитними коштами мали нараховуватися йому виходячи із процентної ставки 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним договором. Крім того, розмір пені, нарахований позивачем в розмірі 4 441 грн 62 коп є значно завищений і не ґрунтується на умовах кредитування, які він узгодив на час підписання кредитного договору 21 квітня 2010 року. Також, в порушення вимог ст. 61 Конституції України та ст. 549 ЦК України, позивач застосував до нього подвійну цивільно-правову відповідальність за одне і те саме порушення, нарахувавши йому як пеню, так і штраф, а отже і позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення штрафних санкцій не підлягають задоволенню (а.с. 51-53 т.1).
З наданої позивачем АТ КБ «ПриватБанк» відповіді на заперечення проти позову вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» вважає, що укладений між ним та ОСОБА_1 21 квітня 2010 року кредитний договір відповідає вимогам діючого законодавства України щодо його форми і змісту. При укладенні вказаного договору ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку, був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, а тому банк мав право змінювати розмір процентної ставки за користування кредитними коштами. Про зміну процентної ставки ОСОБА_1 був повідомлений. Розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 21 квітня 2010 року у повному обсязі доводиться наданим АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості (а.с. 101-106).
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що 21 квітня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правнаступником якого у подальшому стало АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір (а.с. 9 т. 1, а.с. 49-50 т. 2).
Відповідачу за його анкетою-заявою від 21 квітня 2010 року, був наданий кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, який у подальшому був збільшений до 15 000 грн 00 коп (а.с. 5-8 т. 1, а. 38 т. 2).
Згідно з ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Також, виконання грошового зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою - пенею, штрафом (ст.ст. 546, 549 ЦК України).
Таким чином, кредитний договір укладається у письмовій формі. У вказаному договорі його сторонами погоджується розмір кредиту, умови його надання, повернення, сплати процентів за користування кредитом, застосування неустойки, у разі неналежного виконання зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
За приписами ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
При укладенні кредитного договору ОСОБА_1 21 квітня 2010 року була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9 т. 1), а 12 травня 2010 року ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періода» (а.с. 10 т. 1).
Умови та правила надання банківських послуг, затверджені наказом Голови правління ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.03.2010 року № СП-2010-256, які приєднані ПАТ КБ «ПриватБанк» до позовної заяви на підтвердження своїх позовних вимог, при укладенні кредитного договору 21 квітня 2010 року та у подальшому відповідачем ОСОБА_1 особисто підписані не були (а.с. 11-25 т. 1).
Позивачем суду не були надані Тарифи банку, а також Умови та правила надання банківських послуг, які б містили підпис ОСОБА_1 .
У своїй відповіді на відзив на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» зазначило, що сторони 21 квітня 2010 року уклали договір-приєднання, особливістю якого є викладення умов у стандартних формулярах. Доказом ознайомлення ОСОБА_1 з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифах банку є його підпис у анкеті-заяві від 21 квітня 2010 року. Крім того у матеріалах справи є довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періода», яка підписана ОСОБА_1 та містить всі істотні умови надання кредиту і тарифи (а.с. 168-173 т. 1).
Таким чином, Умови та правила надання банківських послуг, які приєднані банком до позовної заяви, не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами 21 квітня 2010 року договору, оскільки, всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України вони не підписані позичальником.
За таких обставин, складовою частиною укладеного між сторонами 21 квітня 2010 року кредитного договору є підписана 21 квітня 2010 року ОСОБА_1 анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 9 т. 1), а також підписана ОСОБА_1 12 травня 2010 року довідка про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періода» (а.с. 10 т. 1).
З вищевказаних документів, які були підписані відповідачем при укладенні 21 квітня 2010 року кредитного договору, вбачається, що за умовами кредитного договору сторонами було погоджено, що базова процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 10 т. 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Разом з цим, згідно з ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2010 року вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» позичальнику ОСОБА_1 нараховувалися проценти за користування кредитом на поточну заборгованість, виходячи зі ставки 2,5 % на місяць (30 % річних), з 1 вересня 2014 року 2,9 % на місяць (34,8 % річних) та з 1 квітня 2015 року 3,6 % на місяць (43,2 % річних) (а.с. 5-8 т. 1).
Суд критично оцінює твердження позивача про те, що ОСОБА_1 був повідомлений про зміну процентної ставки за кредитним договором від 21 квітня 2010 року (а.с. 170 т. 1), оскільки позивачем не надано доказів отримання ОСОБА_1 таких повідомлень та надання ним згоди на зміну процентної ставки за користування кредитними коштами у бік збільшення.
Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» в односторонньому порядку збільшило для ОСОБА_1 процентну ставку за користування кредитними коштами за кредитним договором від 21 квітня 2010 року.
На порушення вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 2,9 % на місяць (34,8 % річних) та 3,6 % на місяць (43,2 % річних) як зазначено у розрахунку заборгованості, АТ КБ «ПриватБанк» надано не було, як і не надано доказів про ознайомлення відповідача ОСОБА_1 з таким розміром процентної ставки, які б містили його підпис.
Тому проценти за користування кредитними коштами мають нараховуватися банком виходячи із процентної ставки у розмірі 2, 5 % на місяць (30,0 % на рік), яка була погоджена сторонами 12 травня 2010 року (а.с. 10 т. 1).
Встановлено, що кошти за договором від 21 квітня 2010 року були перераховані на картковий рахунок ОСОБА_1 12 травня 2010 року (а.с. 5 т. 1).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Свої зобов`язання за кредитним договором від 21 квітня 2010 року щодо надання ОСОБА_1 коштів у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку ПАТ КБ «ПриватБанк» виконало.
Як вбачається з довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періода», яка була підписана ОСОБА_1 12 травня 2010 року, він зобов`язаний був щомісяця до 25 числа місяця, що слідує за звітним, внести обов`язковий щомісячний платіж в розмірі 7 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн 00 коп та не більше суми залишку заборгованості за кредитним договором (а.с. 10 т. 1)
В той же час ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором від 21 квітня 2010 року. Останній платіж з метою погашення заборгованості за вказаним договором був здійснений ОСОБА_1 26 січня 2017 року (а.с. 8 т. 1).
За розрахунком позивача, станом на 18 жовтня 2017 року за ОСОБА_1 утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 3 020 грн 56 коп, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 6 228 грн 43 коп, а також ОСОБА_1 була нарахована пеня в розмірі 4 441 грн 62 коп та штрафи в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована частина), 684 грн 53 коп - штраф (процентна складова) (а.с. 3, 4).
ОСОБА_1 не погодився з наданим АТ КБ «ПриватБанк» розрахунком заборгованості за кредитним договором від 21 квітня 2010 року, яка утворилася станом на 18 жовтня 2017 року.
Тобто між сторонами виник спір щодо вірності розрахунку заборгованості за кредитним договором.
У зв`язку з цим 26 вересня 2018 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором була призначена судова економічна експертиза, проведення якої доручено експертам Сумського відділення Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса (а.с. 216-217 т. 1).
Згідно висновку експерта Сумського відділення Харківського науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса за результатами проведеної судової економічної експертизи № 1714 від 24 квітня 2019 року, у ОСОБА_1 станом на 18 жовтня 2017 року, відповідно до наданих АТ КБ «ПриватБанк» документів, за кредитним договором від 21 квітня 2010 року утворилася заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 540 грн 06 коп та процентами, виходячи із ставки 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитним договором в розмірі 3 246 грн 58 коп (а.с. 61-77 т. 2).
Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
За таких обставин суд приходить висновку, що ОСОБА_1 має перед банком обов`язок щодо погашення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 540 грн 06 коп та процентами в розмірі 3 246 грн 58 коп, всього 5 786 грн 64 коп.
Іншій розмір заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту та процентами за користування кредитними коштами за кредитним договором від 21 квітня 2010 року, відповідачем АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, доведений не був.
Крім того, АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 була нарахована пеня в розмірі 4 441 грн 62 коп, а також нарахований штраф в розмірі 500 грн 00 коп (фіксована сума) та 684 грн 53 коп (процентна складова) (а.с. 8 т. 1).
Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періода», яка була підписана ОСОБА_1 , за несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня в розмірі 1 % від заборгованості, але не менше 30 грн 00 коп на місяць. Пеня нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн 00 коп та більше.
Крім того вказаною довідкою передбачено, що за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більш чим на 30 днів позичальник сплачує банку штраф в розмірі 500 грн + 1 % від заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій (а.с. 10 т. 1).
В той же час суд враховує, що цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання наведеного положення Конституції щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15).
АТ КБ «ПриватБанк» надало суду докази про порушення відповідачем умов кредитного договору.
Разом з тим за це ж саме порушення банком нараховані пеня і штраф, що відповідно до наведеної правової позиції Верховного Суду України, є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення.
Тому позов АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення пені не підлягає задоволенню.
З урахування наведеного підлягає зменшенню також сума штрафу за порушення строків платежів по будь-якому грошовому зобов`язанню, передбаченому договором, більше ніж на 30 днів, яка визначена в розмірі 500 грн 00 коп + 5 % від суми від заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.
Отже процентна складова штрафу буде становити 289 грн 33 коп (2 540 грн 06 коп + 3 246 грн 58 коп х 5% ).
Загальна сума штрафу, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача становить 789 грн 33 коп (500 грн 00 коп фіксована частина + 289 грн 33 коп процентна складова).
Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2010 року, яка утворилася станом на 18 жовтня 2017 року, в розмірі 6 575 грн 97 коп (2 540 грн 06 коп заборгованість за тілом кредиту + 3 246 грн 58 коп - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами + 789 грн 33 коп - штрафи).
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 704 коп 00 коп (1 600 грн 00 коп сума судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду х 44 % - відсоток, на якій задоволені позовні вимоги ).
Відповідачем ОСОБА_1 у справі були понесені судові витрати за проведення судової економічної експертизи 9 152 грн 00 коп (а.с. 103 т. 2).
Пунктом 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Понесені відповідачем ОСОБА_1 витрати в розмірі 9 152 грн 00 коп за проведення судової економічної експертизи, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За таких обставин з позивача АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати за проведення експертизи в розмірі 5 125 грн 12 коп.
Керуючись ст. 61 Конституції України, ст. ст. 207, 525, 526, 530, 536, 546, 549, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 77-81, 141, 259, 263-265, 273, 280-284, 353, 354, п. 15. 5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 21 квітня 2010 року, яка утворилася станом на 18 жовтня 2017 року, в розмірі 6 575 грн 97 коп (шість тисяч п`ятсот сімдесят п`ять грн 97 коп), яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 2 540 грн 06 коп (дві тисячі п`ятсот сорок грн 06 коп); заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 3 246 грн 58 коп (три тисячі двісті сорок шість тисяч 58 коп); штрафи в розмірі 789 грн 33 коп (сімсот вісімдесят дев`ять грн 33 коп).
В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 704 коп 00 коп (сімсот чотири грн 00 коп).
Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати, пов`язані з розглядом справи, - витрати за проведення судової економічної експертизи в розмірі 5 125 грн 12 коп (п`ять тисяч сто двадцять п`ять грн 12 коп).
Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, рах. № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299.

відповідач: ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення у повному обсязі складено 12 вересня 2019 року.

Суддя Ярмак О. М.