Справа № 128/1444/19
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2019 року місто Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Васильєва Т.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 29.05.2019, до подання позовної заяви, звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. В поданій заяві зазначає, що має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним рішення від 26.01.2019, оформленого протоколом № 1 загальних зборів Релігійної організації «Релігійна громада парафії Свято-Преображенського храму Української Православної Церкви», та у зв`язку з цим просить забезпечити даний позов шляхом заборони Управлінню у справах національностей та релігій Вінницької обласної державної адміністрації, як суб`єкту державної реєстрації згідно Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», проводити державну реєстрацію змін (або нової редакції) статуту Релігійної громади парафії Свято-Преображенського храму Української Православної Церкви.

Заявник вважає, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Згідно п. п. 1, 4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову потягне за собою загострення протиріч між членами Релігійної громади парафії Свято-Преображенського храму Української Православної Церкви та відповідачами, що може мати непередбачувані наслідки. В той же час заявник зазначає, що Релігійна громада парафії Свято-Преображенського храму Української Православної Церкви поважає традиції та внутрішні настанови інших релігійних організацій та категорично засуджує тих, хто втручається у здійснювану в межах закону діяльність релігійних організацій.

Метою забезпечення позову, згідно вимог цивільного процесуального законодавства, не є запобігання протиріч між сторонами спору. Умови для вжиття заходів забезпечення позову встановлені ст. 149 ЦПК України, та ними є наявність між сторонами дійсного спору та наявність ризиків істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, заявником не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у випадку незастосування тих заходів забезпечення позову, яких він просить. Саме лише посилання в заяві на наявність протистояння між релігійною громадою та відповідачами не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

З огляду на вказані позовні вимоги до відповідачів за майбутнім позовом, суд вважає, що обраний вид забезпечення позову не відповідає заявленим вимогам та є неспівмірним із вказаною вимогою немайнового характеру.

Запропонований заявником спосіб забезпечення полягає у забороні проведення державної реєстрації змін (або нової редакції) статуту Релігійної громади парафії Свято-Преображенського храму Української православної церкви. Так, відповідно до Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» рішення про зміну підлеглості та внесення відповідних змін або доповнень до статуту ухвалюється членами релігійної громади. Позивачем не зазначено чому він вважає, що в разі незабезпечення позову шляхом, якого він просить, виконання рішення буде утрудненим або неможливим, в зв`язку з чим буде неможливо чи утруднено поновити його права, та які саме права позивача підлягають захисту чи відновлення.

Натомість заброна вчинення дій проводити державну реєстрацію змін (або нової редакції) статуту релігійної громади є втручанням в діяльність юридичної особи, що може призвезти до порушення прав невизначеного кола осіб.

Оскільки наміру відповідачів вчиняти дії, спрямовані на державну реєстрацію змін (або нової редакції) статуту релігійної громади, заявником не доведено, ризик невиконання можливого рішення суду про задоволення позову чи неможливості поновлення його прав заявником не доведений, оскільки, на думку суду, немає підстав вважати, що у випадку задоволення позову відповідачі чи інші суб`єкти правовідносин не виконають рішення суду, враховуючи викладене, в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149 - 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: