Справа №150/277/19
Провадження по справі №2-о/150/27/19
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 травня 2019 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області Цимбалюк Л.П., отримавши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Шаргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 з вище вказаною позовною заявою.

Зазначена заява, подана ОСОБА_2 не відповідає вимогам ЦПК України.

Предметом вимог згідно прохальної частини заяви ОСОБА_3 . визначено дві вимоги у справі окремого провадження:

- про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зокрема, трудової книжки серії НОМЕР_1 ;

- про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зокрема, трудової книжки серії НОМЕР_2 .

Пунктом 5 частини 2 статті 293, п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно ч.1ст.188 ЦПК України в одній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначається положеннями Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» від 23.11.2018 року, №2629-VІІІ встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 1921 гривні 00 копійок.

Відтак, сума судового збору, що підлягає до сплати за звернення фізичної особи до суду із заявою у справах окремого провадження становить 384 гривні 20 копійок.

У пункті 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року, № 10 роз`яснюється, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов`язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою) (п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах").

Однак, заявником в порушення положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року, №3674-VI, не в повному обсязі оплачено вимоги по заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Так, ОСОБА_1 до заяви на підтвердження сплати судового збору долучено квитанцію №17 від 22.05.2019 року, відповідно до якої заявником сплачено кошти в сумі 384 грн. 20 коп. судового збору.

Із вище наведеного вбачається, що ОСОБА_1 не в повному обсязі сплачено судовий збір при зверненні до суду із заявою, яка містить дві вимоги у справі окремого провадження (встановлення факту належності документів), тобто, сплачено 384 грн. 20 коп. згідно квитанції №17 від 22.05.2019 року, тоді як сума судового збору за подання заяви, предметом якої є дві вимоги у справі окремого провадження, становить 768 гривень 40 копійок. Отже, сума недоплаченого судового збору складає 384 грн. 20 коп.

Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 9 статті 185 ЦПК України встановлено, що заяви, скарги, клопотання, визначені цим Кодексом, за подання яких передбачено сплату судового збору, залишаються судом без руху також у випадку, якщо на момент відкриття провадження за відповідною заявою, скаргою, клопотанням суд виявить, що відповідна сума судового збору не зарахована до спеціального фонду державного бюджету.

За вище наведених обставин, в силу положень статті 185 ЦПК України приходжу до висновку про залишення позовної заяви, поданої ОСОБА_1 , без руху та надання визначеного законом терміну для усунення недоліків, що містить позов.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.175-177, 185, 352-355 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Шаргородське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, - залишити без руху.

Надати заявнику п`ятиденний термін з дня отримання копії ухвали, - для виправлення недоліків заяви шляхом доплати судового збору в розмірі 384 (трьохсот вісімдесяти чотирьох) гривень 40 копійок.

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 ЦПК України, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Якщо позивач (заявник) не усунув недоліки позовної заяви (заяви) у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повертається позивачеві (заявнику).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.П. Цимбалюк