Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7018/18 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 2 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №274/7018/18 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Бердичівського району Житомирської області Годзя Євгена Івановича, третя особа - ОСОБА_3 , про скасування рішення про реєстрацію права власності на нерухоме майно, визнання права власності,

за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області, постановлену 29 грудня 2018 року суддею Корбутом В.В. у м. Бердичеві,

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк», Банк). Заяву обґрунтовував тим, що у провадженні суду знаходиться справа за його позовом про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію за Банком права власності на вказану квартиру та визнання за ним права власності на це нерухоме майно. Банк, який є відповідачем у справі, може відчужити квартиру, що, у свою чергу, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Накладено арешт на належну ПАТ «Укрсоцбанк» квартиру АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі представник Банку, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вищевказане судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

На його думку, Банк, у відповідності до положень чинного законодавства, скористався своїм правом щодо задоволення вимог кредитора/іпотекодержателя в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у позасудовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та набуття права власності на спірну квартиру. Позивач, зловживаючи своїми процесуальними правами, унеможливлює здійснення банком права на розпорядження належним йому майном. Постановляючи ухвалу, суд проігнорував рівність сторін у процесі та не застосував зустрічне забезпечення.

Належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи її учасники в судове засідання не з`явились, а тому суд апеляційної інстанції розглянув справу у їх відсутність, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали судді суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалене на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований на упередження можливих несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно може зникнути, зменшитись, погіршитись або може бути відчуженим.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягнути за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчиться, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою зявою, позовним вимогам.

Із змісту виділених матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір з приводу правомірності набуття Банком права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 та визнання такого права за позивачем.

Тобто, предметом спору є скасування реєстрації права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нього.

Отже, необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції обґрунтовано забезпечив позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру. Вид забезпечення позову, застосований судом, є співмірним із заявленими вимогами.

Невжиття судом зустрічного забезпечення не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України, це право, а не обов`язок суду, а обставин, визначених у ч. 3 цієї статті, за яких суд зобов`язаний був застосувати зустрічне забезпечення, Банк у апеляційній скарзі не навів.

Наведені у апеляційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування постановленої судом ухвали суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення, а ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 грудня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 28 травня 2019 року.