Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Бондаренко О. В. розглянувши заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

03.10.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив вжити заходи забезпечення його позову до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», Реєстраційної служби при Чабанівській селищній раді Київської області, третя особа: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належала йому та на даний час зареєстрована за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.05.19 року, внесеного Комунальним підприємством «Реєстраційна служба» при Чабанівській селищній раді, номер запису про право власності: 317260445, до вирішення даного спору по суті та шляхом заборони ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», його працівникам, представникам, іншим особам, вчиняти будь - які дії спрямовані на виселення його та членів його сім`ї із зазначеної квартири, до вирішення даного спору по суті.

Заяву обґрунтовує тим, що підставою подання даного позову є те, що перехід права власності на квартиру, реєстрація якого відбулась на підставі рішення реєстратора від 22.05.2019 року, є незаконним, а рішення та запис про право власності повинні бути скасовані судом, як такі, що суперечать закону та Договору іпотеки. Також, зазначає, що 13.10.2006 року між ним та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено кредитний договір №09-06-И/05, згідно з п.2.1. якого банк надав позичальнику в тимчасове користування на умовах безпечності, поворотності, строковості, платності кредитні ресурси в сумі 31 000 доларів СІЛА з оплатою по процентній ставці 11,6 % річних. В забезпечення повернення кредитних ресурсів, виданих за вищезазначеним кредитним договором, між ним та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» 13.10.2006 року було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелудченко О.В., реєстровий №6006. Предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно: квартира під номером АДРЕСА_1 . 08.01.2019 року він отримав лист від відповідача - ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» з повідомлення про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором забезпечення та Вимогу про усунення порушень та повернення заборгованості за кредитним договором №09-06-И/05 від 13.10.2006 року, в якому зазначає, що 26.12.2018 року між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» було укладено договори про відступлення прав вимоги, за якими до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором №09-06-И/05 рід 13.10.2006 року з усіма змінами та доповненнями, що є його невід`ємною частиною, та іпотечним договором від 13.10.2006 року, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Шелудченко О.В., реєстровий №6006.Отримавши право вимоги ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» незважаючи на чинне законодавство, рейдерським шляхом переоформило право власності на зазначену квартиру на себе, скориставшись ст.. 37 ЗУ «Про іпотеку». На даний час Голосіївським районним судом міста Києва розглядається справа № 752/19986/19 про визнання договору відступлення вимоги недійним. Основною з підстав визнання дій реєстратора та банку неправомірними є неповідомлення божника та майнового поручителя (власника квартири) про вчинення дій щодо переходу права власності на квартиру, а також пряме порушення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року за №1304-VІІ.Вважає за необхідне накладення арешту на квартиру, що до останнього належала йому, ОСОБА_1 , та незаконно переоформлена на ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», у зв`язку з тим, що квартира є єдиним його житлом та його сім`ї. Крім того, основним видом діяльності ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» є скупка так званих проблемних кредитів, захоплення майна та його перепродаж, тому є велика ймовірність перепродажу квартири. До того ж 02.10.2019 року працівниками ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» була спроба фізичного проникнення в квартиру з вибиванням дверей, спробою незаконного виселення мешканців квартири, погроз та інше. На даний час є реальна загроза тому, що ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» навмисно переведе (продасть, перереєструє) право власності на зазначену квартиру на інших осіб. Також, існує загроза, що законних власників квартири завтра можуть викинути надвір.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд виходить з наступного.

Заява про забезпечення позову відповідає вимогам, які містяться у Главі 10 Розділу І ЦПК України, підстави для її повернення заявнику відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Пункт 1, 2 частини 1ст. 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК Українизабезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходами забезпечення позову та предметом позовних вимог, спосіб забезпечення позову, про застосування якого просить заявник, є співмірним позовним вимогам та з метою забезпечення поновлення прав позивача, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно існує спір, і невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, згідно п. 10 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Або згідно положень ч.7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Вжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком, лише, збереження існуючого становища до розгляду даної справи по суті та ніяким чином не зумовить фактичного вирішення спору по суті. А у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ст. 158 ЦПК України).

Отже, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, враховуючи наслідки арешту майна, правову підставу для його арешту, наявність обґрунтованої підозри в порушеннях та діях, які можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, суд вважає, що вимоги про накладення арешту на квартиру та заборони відповідачу вчиняти будь - які дії щодо розпорядження зазначеною квартирою, підлягають до задоволення.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), про забезпечення позову, задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП», Реєстраційної служби при Чабанівській селищній раді Київської області, третя особа: ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, шляхом накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» (місцезнаходження: 03038, м. Київ, вул. К.Малевич, 24, ) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.05.19 року, внесеного Комунальним підприємством «Реєстраційна служба» при Чабанівській селищній раді, номер запису про право власності: 317260445, та шляхом заборони ТОВ «ЕС.ДІ.СІ.ГРУП» та іншим особам вчиняти будь - які дії щодо розпорядження квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена 04.10.2019 року.

СуддяО. В. Бондаренко