ЄУН №337/1692/19
Провадження №2-о/337/65/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року м. Запоріжжя

Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Бредун Д.С., за участю секретаря Шварцер Г.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя (69076, м. Запоріжжя, вул. Запорізького козацтва, буд. 25-а), про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити той факт, що вона спільно проживала разом із її чоловіком, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою: АДРЕСА_2 , на момент його смерті та перебувала на його утриманні.

В обґрунтування заяви вказала, що в листопаді 2014 року вони разом із чоловіком ОСОБА_2 були змушені покинути своє місце проживання в м. Донецьку та переїхати до м. Запоріжжя, де стали на облік як внутрішньо переміщені особи за адресою: АДРЕСА_2 , але не зареєстрували за цією адресою своє місце проживання/перебування. Наприкінці лютого 2019 року вона з чоловіком поїхали відвідати родичів до м. Донецьк, де ОСОБА_2 стало зле, і ІНФОРМАЦІЯ_1 він помер. Просить встановити факт їх спільного проживання, оскільки вони мають різні місця реєстрації. Також, оскільки розмір її пенсії був в кілька разів меншим за розмір пенсії чоловіка, просить встановити факт перебування на його утриманні, що необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника.

Ухвалою суду від 13 травня 2019 року зазначену заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі за зазначеною заявою. Призначено судове засідання.

В судове засідання заявниця надала клопотання про задоволення заяви та розгляд справи без її присутності (а.с.5).

Заінтересована особа надала до суду клопотання, за змістом якого не заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_1 (а.с.37-39).

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України у п.2 Постанови від 30 травня 2008 року N7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюб Серії НОМЕР_1 , актовий запис №831 (а.с.12), 23 квітня 1977 року зареєстрували шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зареєстровані ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були за різними адресами у м. Донецьк (а.с.6-7, 9-10), проте після початку збройного конфлікту на сході України вони переїхали до м. Запоріжжя.

З 20 листопада 2014 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 були взяті на облік як особи, переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичних операції (а.с.19, 20). Контактною адресою як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 зазначена адреса: АДРЕСА_2 .

За цією адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 постійно проживали з листопада 2014 року, що підтверджується актом про фактичне проживання осіб (а.с.21), поясненнями свідка ОСОБА_4 (а.с.44), яка проживає в квартирі АДРЕСА_3 (а.с.45-47) і підтримувала дружні стосунки з родиною ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 (а.с.49), яка є власницею квартири 105, де проживала родина ОСОБА_5 (а.с.50-52).

Таким чином, зважаючи на наведене, суд вважає встановленим той факт, що ОСОБА_1 постійно проживала разом з її чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за однією адресою: АДРЕСА_2 , з листопада 2014 року до моменту його смерті.

Відповідно до п.2) ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №624 (а.с.13) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Донецьк.

Після його смерті ОСОБА_1 звернулась до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника (а.с.14), проте листом №143/А-9 (а.с.15-16) їй було відмовлено, оскільки вона і її чоловік були зареєстровані за різними адресами.

Згідно ч.1 ст. 37 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). При цьому дітям пенсії призначаються незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

За ч.1 ст. 38 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч.2 ст. 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича(Революції ОСОБА_7 ), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Згідно з ч.3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться чоловік (дружина), якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, якщо вони: були на повному утриманні померлого годувальника; одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику по справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання/призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником пенсії не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

ОСОБА_1 досягла пенсійного віку (а.с.6) та отримувала пенсію за віком протягом останнього року проживання з чоловіком в розмірі від 1373 гривень до 1497 гривень (а.с.17). При цьому, розмір пенсії ОСОБА_2 за той самий період становив від 11985,13 гривень до 14022,61 гривень (а.с.18).

На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 щодо встановлення факту її знаходження на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки в ході розгляду справи підтверджено належними доказами те, що допомога, яка надавалася їй померлим чоловіком за час їх спільного проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування, оскільки дохід, що отримував померлий ОСОБА_2 в 8-9 разів перевищував дохід у вигляді пенсії, яку отримувала ОСОБА_1 При цьому, суд також враховує, що встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право перейти на нову пенсію, а саме, на пенсію у разі втрати годувальника.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 315-319 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , разом із її чоловіком, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , з листопада 2014 року до моменту смертіОСОБА_2 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на момент його смерті.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Д.С. Бредун