ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року

м. Харків

справа № 643/2133/19

провадження № 22-ц/818/2670/19

Харківський апеляційний суду складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Коваленко І.П.,

суддів: Овсяннікової А.І., Сащенка І.С.,

за участі секретаря: Дмитренко А.Ю.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Державної фіскальної служби в Харківській області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про стягнення несплаченої грошової допомоги при звільненні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року в складі судді Золотарьової Л.І.,

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова за підсудністю надійшла цивільна справа № 643/2133/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про стягнення несплаченої грошової допомоги при звільненні у сумі 108 374 грн. 45 коп.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про стягнення несплаченої грошової допомоги при звільненні.

Роз`яснено позивачу, що розгляд вказаної справи здійснюється в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, з посиланнями на порушення судом першої інстанції його Конституційних прав та вимог статті 19, частини 2 статті 274 ЦПК України, просить вказану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було проігноровано роз`яснення, які містяться в ухвалі Харківського окружного Адміністративного суду від 24.02.2019 року, відповідно до яких вирішення даної цивільної справи віднесено до юрисдикції відповідного місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

При цьому, вказує, що згідно вимог статті 32 ЦПК України спори про підсудність не допускаються.

Крім того, посилаючись на частину 1 пункту 9 статті 5 Закону України «Про судовий збір», просить звільнити його від сплати судового збору.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спір виник між особою, яка проходила державну службу та суб`єктом владних повноважень, а отже є публічно правовим, тому повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

З таким висновком суду першої інстанції судова колегія погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

За змістом п. п. 1, 2 ч. 1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За правилами ч. 1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Під час визначення того, у якому порядку необхідно розглядати конкретний спір, необхідно встановити предмет спору, характер спірних правовідносин та суб`єктний склад учасників справи. Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: 1) наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, тобто встановлення змісту позовних вимог, визначення яких належить виключно позивачу; 2) суб`єктний склад такого спору, тобто склад учасників справи та зміст і характер спірних правовідносин.

З огляду на положення статей 2 та 19 ЦПК України, статті 2 КАС України не вважається публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування як суб`єктом публічного права та фізичною особою як суб`єктом приватного права, в якому фізична особа звернулася до суду за захистом не публічного, а цивільного права, незважаючи на те, що у ньому бере участь суб`єкт публічного права.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом заявленого ОСОБА_1 позову, є вимоги про стягнення несплаченого грошового забезпечення. Позивач на сьогоднішній день не працює в органах ГУ ДФС України.

Аналіз фактичних обставин справи дає підстави вважати, що спір між сторонами у справі виник про право цивільне, а тому має розглядатись за правилами цивільного судочинства, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо відмови у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про стягнення несплаченої грошової допомоги при звільненні.

Крім того, судова колегія враховує, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 , в якому викладені аналогічні вимоги.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 21 березня 2019 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 28 травня 2019 року.

Головуючий - І.П. Коваленко

Судді - А.І. Овсяннікова

І.С. Сащенко