Справа №766/9918/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В., розглянувши матеріали заяви адвоката Брушко Інни Ігорівни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

21 травня 2019 року до суду надійшла позовна заява адвоката Брушко І.І., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_3 , в якій вона просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заподіяну матеріальну шкоду внаслідок залиття квартири у розмірі 62560,00 грн., що складає вартість ремонтних робіт, які необхідно здійснити для усунення пошкоджень, спричинених залиттям приміщень; судові витрати в сумі 7713,04 грн., з яких: 491,04 грн. за оплату технічного обстеження квартири, 7222,00 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Провадження у справі не відкрито.

24 травня 2019 року адвокатом Брушко І.І. подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що до суду подано позовну заяву про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття відповідачем квартири. На день подання позову, майнова шкода, яка завдана внаслідок залиття квартири складає 62560,00 грн. відповідачем не відшкодована, відповідач ухиляється від досудового врегулювання спору та добровільного відшкодування майнової шкоди, посилаючись на відсутність грошових коштів. Враховуючи вказане, просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи в межах заявленої заяви, суд прийшов до наступного.

Відповідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує, зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України.

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Розглядаючи надані докази, судом встановлено, що існує спір між сторонами щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В той же час, суд вважає можливим застосувати забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачеві ОСОБА_2 , в межах ціни позову в розмірі 62560,00 грн., оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду щодо відшкодування матеріальної шкоди.

З урахуванням належності відповідачеві ОСОБА_2 вказаного вище майна, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви в межах ціни позову.

За приписами ч. 1 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Крім того, за ч. 4 ст. 156 ЦПК України у разі вжиття судом заходів забезпечення позову про стягнення грошової суми відповідач (інша особа) може за своєю ініціативою забезпечити позов шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вимог позивача або надання гарантії банку на таку суму.

Роз`яснити, що за приписами ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Ухвала в повному обсязі виготовлена та підписана суддею 24 травня 2019 року.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258, 259, 260, 261, 352, 354, 355, п. 15.5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Брушко Інни Ігорівни, яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), в межах ціни позову в сумі 62560,00 грн.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали про забезпечення позову направити сторонам по справі, а також державному (приватному) виконавцю - для негайного виконання та вжиття відповідних заходів.

Суд роз`яснює, що у відповідності до ч. 4 ст. 157 ЦПК України, особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус