Справа № 369/5148/17
Провадження № 2/369/1075/19
РІШЕННЯ

Іменем України

13.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л. М.,

при секретарі Бугайовій М. В..,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.10.2016 року о 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 на автодорозі М-07 Київ-Ковель 31 км., керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надала переваги в русі автомобілю Ford Cuga, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустила зіткнення з останнім. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

09.12.2016 року Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області Відповідача визнано винною у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність Відповідача застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», яке здійснило виплату страхового відшкодування на адресу Позивача, в розмірі 88 654,50 грн.

Різниця між завданим матеріальним збитком та нарахованим страховим відшкодуванням (висновок експертного дослідження авто товарознавця №271/16 по визначенню матеріальної шкоди заданої володільцю КТЗ від 22.11.2016) становить 369 884, 50 грн.

Крім завданої матеріальної шкоди, Позивачу заподіяна ще й моральна шкода, оскільки він пережив глибокі душевні страждання, нервозність, відчай, нестримний душевний біль не давав змоги нормально працювати та виснажували його нервову систему, що призвело до погіршення становища Позивача та позбавлення можливості реалізації життєвих звичок і бажань.

Виходячи з вищенаведених ним обставин і з урахуванням вимог розумності і справедливості Позивач оцінив завдану моральну шкоду в розмірі 20 000 грн..

Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_3 з посиланням на вимоги ст. ст. 11, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України просив стягнути з ОСОБА_4 на його користь 369 884 грн. 50 коп. матеріальної шкоди, 20 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та понесені витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні 17 липня 2017 року судом ухвалено залучити ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в якості співвідповідача.

У судовому засіданні від 25 жовтня 2017 року судом ухвалено виключити ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» з числа відповідачів та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача позов не визнав і заперечував проти його задоволення.

У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» представник не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» просив розглядати справу у відсутності третьої особи .

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

У відповідності до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до вимог п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно вимог п. п. 9.1-9.3. ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума-це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 30.10.2016 року о 10 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 на автодорозі М-07 Київ-Ковель 31 км., керуючи автомобілем Volkswagen Tiguan, д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись по другорядній дорозі, не надала переваги в русі автомобілю Ford Cuga, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустила зіткнення з останнім. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_4 порушила п.п2.3 (б), 16. 11 Правил дорожнього руху України і вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.12.2016 року ОСОБА_4 визнано винною у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до «Висновку експертного дослідження авто товарознавця «271/16 по визначенню матеріальної шкоди завданої володільцю КТЗ» від 22.11.2016 року, проведеного судовим експертом ОСОБА_5 (свідоцтво № 22 від 22.05.1999 року) вартість матеріального збитку завданого автомобілю Позивача в результаті його пошкодження у ДТП 30.10.2016 року склала 458539,46 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9372595 від 13 квітня 2016 року, то відповідно до умов договору страхування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», виконуючи свої договірні зобов`язання, виплатила ОСОБА_3 матеріальний збиток в розмірі 88 654,50 грн., що підтвердив Позивач у справі, а також підтверджується Платіжним дорученням № 3Р016330 від 15 березня 2017 року, копія якого наявна в матеріалах справи.

Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За таких обставин відповідачем ОСОБА_4 підлягає відшкодування позивачу ОСОБА_3 різниця між матеріальним збитком, який був завданий, та сумою страхового відшкодування, що становить 369 884,50 грн.

Що стосується відшкодування моральної шкоди позивачу, то суд вважає доведеним факт заподіяння ОСОБА_3 моральної шкоди, оскільки позивач ОСОБА_3 не міг користуватися своїм транспортним засобом, в результаті його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди, змінився звичний спосіб його життя, що завдало незручностей в повсякденному житті, позбавлений права розпоряджатися транспортним засобом на власний розсуд. Як зазначав позивач ОСОБА_3 , у результаті дорожньо-транспортної пригоди він зазнав стрес і душевних страждань. З урахуванням зазначених моральних страждань, ступеня їх тяжкості та тривалості суд визначає розмір заподіяної моральної шкоди позивачу в розмірі 5000 грн., яку стягує з відповідача ОСОБА_4 на його користь. У решті вимог про відшкодування моральної шкоди суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 3899 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача ОСОБА_4 згідно зі ст. 141 ЦПК України на користь позивача ОСОБА_3.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 55 Конституції України, п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, ст. ст. 1166, 1167, 1172, 1187, 1194 ЦК України, ст. ст. 9, 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 4, 13, 77, 78, 79, 80, 81, 133, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, п. 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 369 884,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., а всього- 374 884,45 грн., та судовий збір у розмірі 3 899,00 грн..

В решті вимог відмовити.

Інформація про позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Інформація про відповідача: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне рішення суду складене 31 травня 2019 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Ковальчук Л. М.