РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Рівне

Справа № 569/9171/18

Провадження № 22-ц/4815/583/19

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Бондаренко Н.В. (суддя-доповідач), Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_3 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Власик Вікторією Яківною, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області в складі судді Харечка С.П. від 1 лютого 2019 року, ухваленого в 14 год. 25 хв. в м. Рівне, дата складання повного судового рішення - 1 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

17.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивує тим, що 21.11.2008 року відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції Рівненської області за актовим записом № 1994 зареєстрований шлюб між ним та ОСОБА_4 Від вказаного шлюбу у них народилася спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2011 року в цивільній справі №2-1715/11 шлюб між ними розірвано та стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 10.12.2010 року до досягнення повноліття дитиною.

Однак, 3.05.2012 року він звільнився з органів внутрішніх справ згідно наказу №94 від 3.05.2012 року, на даний час ніде не працює і живе за рахунок тимчасових заробітків.

Крім того, зазначає, що в нього змінився сімейний стан, а саме: 11.10.2013 року він уклав шлюб із ОСОБА_7 , від якого у них народилося двоє дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дружина ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В зв`язку з викладеним ОСОБА_3 просить змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2011 року із 1/3 до 1/5 частин всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 1 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задоволено.

Змінено розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2011 року та стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення мотивовано тим, що позивач офіційно не працює, його сімейний стан змінився, він має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка знаходиться у декретній відпустці, а тому є всі підстави для зміни розміру аліментів на утримання сина шляхом їх зменшення.

У апеляційній скарзі представник відповідачки - адвокат Власик В.Я . покликається на незаконність вказаного рішення суду через порушення норм матеріального права.

Зазначає, що судом всупереч положенням п.1 ч.1 ст. 182 СК України, яка встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, не взято до уваги, що син сторін ОСОБА_6 є інвалідом дитинства і не має у власності ніякого майна.

Та обставина, що друга дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною не повинна враховуватись під час вирішення даного позову, оскільки нею не подано суду позову про стягнення аліментів на її утримання, відповідно не доведено, що вона є непрацездатною та потребує такої допомоги, при тому, що вона отримує державну допомогу при народженні дитини.

Звертає увагу на те, що позивач будучи працездатним звільнився з роботи і протягом 7 років навіть не звернувся в центр зайнятості населення, свідчить про його небажання офіційно працевлаштуватись і не є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання дитини-інваліда з 1/3 до 1/5 частини всіх видів заробітку батька дитини.

Крім того, судом при винесенні оскаржуваного рішення не було взято до уваги вимоги ч.2 статті 182 СК України, яка встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою змінити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2011 року та стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішення законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

У відзиві на апеляційну скаргу, підписаному адвокатом Лук"яновою М.Л., позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції потановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують. Зазначає, що не відповідають дійсності покликання відповідачки про не взяття до уваги при визначення розміру аліментів стану здроров"я дитини, оскільки, судом він на сина ОСОБА_6 визначений у розмірі 20% від доходу, а на двох інших дітей їх розмір становить по 15% на кожного. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції- без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2011 року у цивільній справі №2-1715/11 стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи із 10.12.2010 року до досягнення повноліття дитиною.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан, як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Із копій трудової книжки ОСОБА_3 вбачається, що 3.05.2012 року останній звільнений з органів внутрішніх справ згідно наказу №94 від 3.05.2012 року.

11.10.2013 року ОСОБА_3 уклав шлюб із ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, від якого у них народилося двоє дітей - донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дружина позивача ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою КЗ "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" Рівненської обласної ради від 14.05.2018 року №1102.

Зазначене вказує на зміну сімейного стану позивача, яке існувало до ухвалення місцевим судом рішення про стягнення з нього аліментів на утримання його сина від першого шлюбу у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до повноліття останнього.

З урахуванням викладеного, та виходячи із приписів статті 192 СК України, колегія суддів вважає, що зміна сімейного стану позивача є самостійною підставою для зменшення розміру стягнутих з нього аліментів.

Крім того, судом першої інстанції також правильно враховано, що крім зміни сімейного стану, у позивача також змінився матеріальний стан, оскільки він звільнився з роботи і на даний час офіційно не працює.

Встановлені обставини справи, які свідчать про наявність правових підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів та, з метою забезпечення рівності матеріального забезпечення всіх дітей позивача, з врахуванням обов`язку батьків з утримання дитини, колегія вважає, що зменшення судом частки матеріального забезпечення з 1/3 до 1/5 частини від заробітку (доходу) позивача не порушує право малолітнього сина ОСОБА_6 на гідний рівень життя.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом стану здоров`я сина ОСОБА_6 , який має інвалідність є не обґрунтованими, оскільки виникнення додаткових витрат, викликаними хворобою дитини, розвитком її здібностей тощо дає підстави для відповідачки для звернення до суду із вимогами до позивача про стягнення понесених витрат, з підстав, встановлених ст.185 СК України.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином витрати по оплаті судового збору відповідачкою слід віднести за її рахунок.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 192 СК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану її представником адвокатом Власик Вікторією Яківною залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 1 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає, крім наявності випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Судді: Бондаренко Н.В.

Ковальчук Н.М.

Хилевич С.В.