ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 683/880/19
Провадження № 22-ц/4820/1107/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області в складі судді Сагайдак І.М. від 04 квітня 2019 року про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України у справі за поданням старшого держаного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року старший державний виконавець Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, звертаючись з цим поданням, вказував, що у провадженні Старокостянтинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження №57463000 з примусового виконання постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області № 3/683/1049/2018 від 15.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 10200 грн. штрафу. ОСОБА_1 ухиляється від виконання зазначеного судового рішення, не сплачує штраф, на виклики державного виконавця не з`являється. Тому просив тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта для виїзду за кордон ОСОБА_1

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2019 року подання старшого державного виконавця Старокостянтинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Воробієвського Олександра Олександровича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на неї постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області №3/683/1049/2018 від 15 серпня 2018 року про стягнення на користь держави штрафу в розмірі 10200 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду як незаконну та необґрунтовану, винести нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання. На її думку, суд не врахував, що законодавством передбачено можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язання, а за ухилення від їх виконання. Зазначає, що вона не ухилялася від виконання рішення суду - повідомила державному виконавцю, що зобов`язується сплатити суму боргу, однак у зв`язку з хворобою не працює та не отримує доходу, на її утриманні знаходиться дочка. Наступні виклики державного виконавця вона не отримувала, оскільки перебувала за кордоном на консультації з приводу хвороби. У зв`язку з інвалідністю їй призначено державну допомогу у розмірі 1197,60 грн. на період з 18.03.2019 р. по 31.03.2020 р., та у разі отримання цієї допомоги зобов`язується щомісячно частково сплачувати боргове зобов`язання.

У відзиві на апеляційну скаргу Старокостянтинівський районний відділ ДВС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. Зазначає, що ОСОБА_1 було доведено до відома державним виконавцем вимоги виконавчого документа, однак вона не надала державному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника. У квітні 2019 року ОСОБА_1 була присутня у ВДВС та усно повідомила, що важко хворіє, однак жодних доказів про наявність хвороби та необхідність здійснювати перетин державного кордону у зв`язку з лікуванням, не надала.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Встановлено, що на виконанні у Старокостянтинівському районному відділі ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області знаходиться виконавче провадження №57463000 з приводу примусового виконання постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області №3/683/1049/2018 від 15.08.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 10200 грн. штрафу.

Постановою старшого державного виконавця Старкостянтинівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 19.10.2018 року відкрито виконавче провадження. 26.10.2018 року ОСОБА_1 отримала копію зазначеної постанови, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

29.10.2018 року ОСОБА_1 з`явилась до державного виконавця, який довів до її відома вимоги виконавчого документа та необхідність сплати виконавчого збору.

При цьому ОСОБА_1 не подала державному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника.

Згідно з повідомленням Державної Прикордонної служби № 4177 від 12.02.2019 року ОСОБА_1 неодноразово перетинала державний кордон і виїздила за межі України.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання, обґрунтовано виходив з доведеності факту ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язання, покладеного на неї судовим рішенням.

Так, згідно п. 19 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За змістом ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до ч.1 та ч.3 ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд першої інстанції правильно встановив, що 29.10.2018 року державний виконавець довів до відома ОСОБА_1 вимоги виконавчого документа, проте вимоги виконавчого документа остання не виконала та не подала декларацію про доходи та майно боржника.

Твердження апелянта про те, що неодноразові виїзди за кордон зумовлені необхідністю лікування та консультацій, не ґрунтуються на доказах.

За період примусового виконання з жовтня 2018 року ОСОБА_1 не сплатила жодних коштів на виконання постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області №3/683/1049/2018 від 15.08.2018 року про визнання її винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КЗпП України, та стягнення на користь держави 10200 грн. штрафу.

У справі відсутні дані про проходження апелянткою лікування у 2018 році.

Факт проходження лікування з січня 2019 року та встановлення ОСОБА_1 інвалідності з березня 2019 року не звільняє від обов`язку виконати судове рішення і не стверджує неможливість його виконання.

ОСОБА_1 впродовж 8 місяців не виконала судове рішення хоча б частково, в тому числі і після призначення та отримання державної допомоги у зв`язку з інвалідністю з квітня 2019 року.

Наведені обставини цілком свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення, що спростовує доводи апеляційної скарги.

Суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду від 04 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко