КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 372/1726/18
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7167/2019

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого Левенця Б.Б.
суддів Ратнікової В.М., Борисової О.В.
при секретарі Слободяник Ю.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Плюс» на рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Зінченко О.М., по справі за позовом ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа Громадська організація «Товариство індивідуальних забудовників «Північна» про визнання права власності на земельну ділянку,
в с т а н о в и в :

У червні 2018 року позивачка звернулася із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначила, що нею, разом з іншими працівниками Київського авторемонтного заводу Міністерства оборони України (в/ч НОМЕР_1 , до 1994 року в/ч НОМЕР_2 ) біля належної останньому бази відпочинку «Озерце» у період з 1974 року по 1986 рік побудований будинок для родинного відпочинку. Під час будівництва будинку адміністрація заводу дозволяла користуватись електроенергією, водою та сміттєзбірниками за користування комунальними послугами позивачка сплачувала гроші в касу заводу.
В 2002 році була створена Громадська організація «Товариство індивідуальних забудовників «Північне» до якої увійшла позивачка, малим підприємством «Кадастр» була виготовлена технічна документація по інвентаризації земельних ділянок, у т.ч. земельної ділянки яку фактично використовувала позивачка.
11 травня 2005 року рішенням Обухівського районного суду Київської області у справі № 2-57-05 був визнаний факт добросовісного, відкритого і безперервного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області на протязі 15 років.
11 травня 2006 року постановою Обухівського районного суду Київської області по справі № 2-а-97/2006р. було зобов`язано Козинську селищну раду Обухівського району Київської області розглянути по суті звернення членів ГО «Товариство індивідуальних забудовників «Північне» про передачу у приватну власність в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки.
Проте відповідач відмовив позивачці у затверджені проекту відведення земельної ділянки рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 20 лютого 2018 року № 28/55.
29 листопада 2017 року позивачка зареєструвала право власності на побудований нею будинок АДРЕСА_1 .
З огляду на положення ч. 2 ст. 82 ЦПК України, вважала встановленими обставини зазначеними рішеннями судів, зокрема факт безперервного користування земельною ділянкою протягом 15 років таким, що є підставою для передачі земельної ділянки позивачці у власність за набувальною давністю.
Відмову відповідача вважала такою, що порушує право позивачки, передбачене ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод
Враховуючи вищевказане, посилаючись на положення ст.ст. 316, 321, 328, 377 ЦК України, ст.ст. 119, 120, 125 ЗК України, позивачка просила визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0.0123 га., призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташовану по АДРЕСА_1 , ГО «ТІЗ «Північна», Обухівського району, Київської області. (а.с.1-7)
Справу розглянуто за відсутності відповідача.
Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку загальною площею 0,0123 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована: АДРЕСА_1 . (а.с.86-90)
Не погодившись з рішенням районного суду, 26 березня 2019 року директор ТОВ «Альфа-Плюс» Конюшенко Г.Г. подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, незаконність оскаржуваного рішення просила його скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. На обґрунтування скарги зазначила, що ТОВ «Альфа-Плюс» не брало участі у справі під час її розгляду районним судом, є орендарем земельної ділянки із кадастровим номером :03:008:0002, загальною площею 2,0252 га, яка знаходиться в смт. Козин Обухівського району Київської області, і судом першої інстанції фактично було вирішено питання про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку, яка перебуває в користуванні ТОВ «Альфа-Плюс». Крім того, рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2005 року у справі № 2-57-05, яким був визнаний факт добросовісного, відкритого і безперервного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області на протязі 15 років було скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2005 року із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні цих вимог, проте цей факт позивачка замовчувала. Об`єкти нерухомого майна ОСОБА_1 на території смт. Козин Обухівського району Київської області в експлуатацію не вводились, поштові адреси домоволодінням не присвоювались, документація будівництва не погоджувалась, членами земельної комісії Козинської селищної ради та посадовими особами ради не підписувались акти встановлення меж земельної ділянки як ГО ТІЗ «Північна», так і ОСОБА_1 про що свідчать рішення і повідомлення відповідача. (а.с. 99-105)
Представник Громадської організації «Товариство індивідуальних забудовників «Північна» - Костюков В.О. подав відзив в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.(а.с. 146-148)

В судовому засіданні представник ТОВ «Альфа-Плюс» адвокат Лазоренко Ю.О. підтримав скаргу і просив її задовольнити. Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Позивачка ОСОБА_1 була сповіщена врученням повістки її представнику ОСОБА_2 та особисто телефонограмою, що забезпечує фіксацію такого повідомлення. Представник Громадської організації «Товариство індивідуальних забудовників «Північна» - Костюков В.О. подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на неможливість з`явитись до апеляційного суду, проте причин неявки не зазначив і доказів поважності таких причин не навів. (а.с.134-145)
Зважаючи на вимоги ч. 9 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольнивши позов, районний суд виходив з того, що рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2005 року у справі № 2-57-05 був визнаний факт добросовісного, відкритого і безперервного користування ОСОБА_1 земельною ділянкою на території Козинської селищної ради Обухівського району Київської області на протязі 15 років, а позивачкою зареєстровано право власності на будинок, та з посиланням на положення ч. 2 ст. 82 ЦПК України, дійшов висновку про задоволення позову.
З таким висновком суд апеляційної інстанції не погодився.
Так, рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 травня 2005 року у справі № 2-57-05 було скасовано рішенням Апеляційного суду Київської області від 08 вересня 2005 року із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні цих вимог ОСОБА_1 . В частині визнання бездіяльності незаконною і зобов`язання Козинської селищної ради розглянути в порядку визначеному ЗК України заяви, у т.ч. ОСОБА_1 , щодо передачі у власність земельних ділянок та в частині відмови в задоволенні позову щодо визнання незаконним рішення Козинської селищної ради № 3/2 від 24 квітня 2003 року про передачу ТОВ «Альфа-Плюс» земельної ділянки в оренду площею 30 га., рішення районного суду залишено без змін.(а.с. 11-13, 112-115)
11 травня 2006 року постановою Обухівського районного суду Київської області по справі № 2-а-97/2006 було зобов`язано Козинську селищну раду Обухівського району Київської області розглянути по суті звернення членів ГО «Товариство індивідуальних забудовників «Північне» про передачу у приватну власність в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки.(а.с. 14-15)
10 листопада 2017 року, за замовленням позивачки, ТОВ Юридична компанія «ЗОЛОТІ ВОРОТА» був виготовлений технічний паспорт на житловий (індивідуальний) будинок із господарськими спорудами АДРЕСА_1 .(а.с. 26-31)
За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 29 листопада 2017 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу, Київської області - Саєнко Е.В., як державним реєстратором, здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на житловий будинок загальною площею 41 кв.м., житловою площею 18.9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою виникнення права власності зазначено: довідка про присвоєння адреси, серія та номер: 17-10-25/14, виданий 25.10.2017, видавник ГО ТІЗ «Північна», технічний паспорт, серія та номер 522/11/17 виданий 10.11.2017 видавник ТОВ Юридична компанія «ЗОЛОТІ ВОРОТА».(а.с. 33)
Рішенням Козинської селищної ради Обухівського району Київської області від 20 лютого 2018 року № 28/55 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки. Така відмова була обґрунтована посиланням на використання вказаної земельної ділянки іншою особою.(а.с. 16-19)
На обґрунтування набуття права власності на земельну ділянку, позивачкою також надано повідомлення на адресу голови Козинської селищної Ради Обухівського району Київської області підписане директором Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» Явдак В.В. та головою профспілки ОСОБА_3 від 29 березня 2004 року № 88, за змістом якого повідомлено, що працівниками Київського авторемонтного заводу Міністерства оборони України (в/ч НОМЕР_1 , до 1994 року в/ч НОМЕР_2 ) біля належної останньому бази відпочинку «Озерце» у період з 1974 року по 1986 рік побудовані будинки для родинного відпочинку, у т.ч. ОСОБА_1 . Під час будівництва будинків адміністрація заводу дозволяла користуватись електроенергією, водою та сміттєзбірниками за користування якими працівники сплачували гроші в касу заводу із зазначенням про фактичне використання земельної ділянки перебувавшої у використанні вищевказаного Державного підприємства Міністерства оборони України загальною площею 3.5 га.(а.с. 43-46)
До вищевказаного повідомлення додані довідка підписана заступником директора Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» з побуту головою профспілки Ю.Епельбаум та головним бухгалтером О.Дендорф від 2003 року № 371, за якою зазначено, що дійсно працівники авторемонтного заводу, що забудувались біля бази відпочинку «Озерце», яка належить заводу, сплачували в касу заводу за використану електроенергію починаючи з 1986 року і докази фактичного споживання електричної енергії.(а.с. 34-42)
Вищевказані докази, як і посилання позивачки на те, що з 2002 року була створена Громадська організація «Товариство індивідуальних забудовників «Північне», а малим підприємством «Кадастр» була виготовлена технічна документація по інвентаризації земельних ділянок, не свідчать про зміну цільового призначення земельної ділянки і відведення власником земельної ділянки саме для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд та набуття на неї права власності позивачкою ОСОБА_1 (а.с. 20-25)
Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Частиною 6 ст. 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Згідно з частиною 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
При цьому згідно з частиною 4 ст. 116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди (ч. 5 ст. 120 ЗК України).
Проте районний суд наведеного вище не врахував та не перевірив, чи передавалась земельна ділянка, яка перебувала у використанні Державного підприємства «Київський автомобільний ремонтний завод» Міністерства оборони України (в/ч НОМЕР_1 , до 1994 року в/ч НОМЕР_2 ) разом із належною останньому базою відпочинку «Озерце» у встановленому порядку із земель оборони, чи змінювалось цільове призначення використання вказаної земельної ділянки, а, відтак, чи має позивачка право вимагати від органу місцевого самоврядування передання їй у власність спірної земельної ділянки безоплатно.
Задовольнивши позов, цих обставин і доказів районний суд не встановив і матеріали справи таких не містять.
Крім того, згідно з п. «б» ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землю є, серед іншого, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.
Положеннями ч. 1 ст. 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно з положеннями, наведеними у п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правовстановлюючим документом для державної реєстрації права власності на сформовану земельну ділянку в порядку відведення земельної ділянки із земель державної та комунальної власності є рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про затвердження документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно з п.п. 8 п. «б» ч. 1 ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема підготовка висновків щодо надання або вилучення в установленому законом порядку земельних ділянок, що проводиться органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.
Стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає компетенцію сільських, селищних міських рад, зокрема, щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Вказане питання мають вирішуватися виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
З аналізу наведених норм матеріального права слід дійти висновку, що право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним та юридичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування та не може бути делеговане суду.
Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 96/2866/16-ц (провадження № 14-102цс18).
За витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано використання ТОВ «Альфа-Плюс» земельною ділянкою площею 2.0252 га., а саме - товариство є орендарем земельної ділянки із кадастровим номером :03:008:0002, загальною площею 2,0252 га, яка знаходиться в смт. Козин Обухівського району Київської області за довгостроковим договором оренди, строком дії до 18 липня 2052 року з правом пролонгації.(а.с. 107-109)
Враховуючи викладене, колегія суддів погодилась із доводами апелянта, що оскаржуване рішення районного суду впливає на права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Альфа-Плюс».
Поряд з цим, за повідомленням відповідача у цій справі - Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.031га у власність ОСОБА_1 на затвердження сесії Козинської селищної ради не подавався, поштові адреси домоволодінням не присвоювались, членами земельної комісії Козинської селищної ради та посадовими особами ради не підписувались акти встановлення меж земельних ділянок, які б відводились у власність ГО «Товариство індивідуальних забудовників «Північне» або ОСОБА_1 (а.с.117)
Враховуючи вищезазначене, оскаржуване рішення районного суду не може бути визнано законним і обґрунтованим, підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в позові.
Позивачка ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені для постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується фотокопією посвідчення, а тому є звільненою від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».(а.с. 10)

Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст.ст. 381-384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Плюс» - задовольнити.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року - скасувати, ухвалити нове.
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, третя особа Громадська організація «Товариство індивідуальних забудовників «Північна» про визнання права власності на земельну ділянку.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 17 травня 2019 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова