Справа 175/159/17
Провадження 2/206/544/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кушнірчук Р.О.,

при секретареві Соловйовій О.В., Щербині Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка» до уповноваженої особи співвласників майна ОСОБА_1 , треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, та

за зустрічним позовом уповноваженої особи співвласників майна ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка», треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, Дніпровська міська рада, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,

за участю:

представника позивача за первісним позовом - Паніної О.В.,

представника третьої особи Дніпровської міської ради Романчук М.М.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ «Любимівка» звернулося до суду з позовом до уповноваженої особи співвласників майна ОСОБА_2 , відповідно до якого просить:

-визнати договір купівлі продажу нежитлової будівлі (свинарник), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Любимівська сільська рада, об`єкт нерухомого майна-свинарник №7 та комплексу будівель та споруд току Чаплі від 29.06.2007 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ТОВ «Любимівка» та Уповноваженою особою співвласників майна ОСОБА_1 дійсним;

-визнати за ним право власності на нежитлову будівлю (свинарник), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська АДРЕСА_2 , Любимівська сільська рада, об`єкт нерухомого майна свинарник №7, яке складається з: літера А: поверхи I, номер приміщення 1 коридор, загальна площа 8,1 кв.м.; номер приміщення 2 комора, загальна площа 6,6 кв.м.; номер приміщення 3 тамбур, загальна площа 6,1 кв.м.; номер приміщення 4 свинарник, загальна площа 329,8 кв.м.; номер приміщення 5 тамбур, загальна площа 8,8 кв.м; номер приміщення 6 комора, загальна площа 5,9 кв.м.; номер приміщення 7 службове приміщення, загальна площа 15,0 кв.м.; номер приміщення 8 коридор, загальна площа 3,5 кв.м.; номер приміщення 9 тамбур, загальна площа 6,0 кв.м.; номер приміщення 10 свинарник, загальна площа 341, 7 кв.м.; номер приміщення 11 тамбур, загальна площа 8,1 кв.м., разом по будівлям загальна площа 739,6 кв.м., літера Б: номер приміщення 1 свинарник, загальна площа 347,5 кв.м., разом по будівлям загальна площа 347.5 кв.м.;

-визнати за ним право власності на нерухоме майно комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: літера А: поверхи I, номер приміщення 1 склад, загальна площа 309,4 кв.м.; номер приміщення 2 склад, загальна площа 304,1 кв.м.; разом по будівлям загальна площа 613,5 кв.м., літера Б: поверхи I, номер приміщення 1 склад, загальна площа 327,0 кв.м., разом по будівлям загальна площа 327.0 кв.м., літера Г: поверхи I, номер приміщення 1 склад, загальна площа 166,7 кв.м.; номер приміщення 2 склад, загальна площа 140,5 кв.м.; номер приміщення 3 склад, загальна площа 166,7 кв.м., разом по будівлям загальна площа 473,9 кв.м., літера Д: поверхи I, номер приміщення 1 службове приміщення, загальна площа 10,7 кв.м.; номер приміщення 2 комора, загальна площа 4,5 кв.м., разом по будівлям загальна площа 15,2 кв.м., літера Л: поверхи I, номер приміщення 1 майстерня, загальна площа 7,0 кв.м., разом по будівлям загальна площа 7,0 кв.м., літера М: поверхи I, номер приміщення 1 службове приміщення, загальна площа 28,2 кв.м., разом по будівлям загальна площа 28.2 кв.м., літера И: поверхи I, номер приміщення 1 підсобне приміщення, загальна площа 14,6 кв.м.; номер приміщення 2 службове приміщення, загальна площа 47,2 кв.м.; номер приміщення 3 підсобне приміщення, загальна площа 14,6 кв.м., разом по будівлям загальна площа 76,4 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Любимівка» (далі покупець) та співвласниками майна, отриманого в спільну часткову власність в результаті виходу із членів КСП «Україна» Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в особі уповноваженого співвласника майна ОСОБА_1 (далі продавець), укладено договір купівлі-продажу майна від 29.06.2007 року (в подальшому договір).

Згідно умов договору продавець зобов`язався передати у власність покупцеві, а покупець прийняти майно, яке входить до складу спільного єдиного майнового комплексу співвласників майна, а саме: нежитлову будівлю (свинарник) № 7, який складається з ряду будівель та приміщень, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська АДРЕСА_2 , Любимівська сільська рада та комплекс споруд току Чаплі, що знаходиться за адресою: м АДРЕСА_1 , який також складається з ряду будівель та приміщень. Вказане майно було продано зі складу єдиного майнового комплексу співвласників майна за ціною 40028,37 грн. 17 липня 2007 року ТОВ «Любимівка» розрахувалося за придбане майно. 29 червня 2007 року між продавцем та покупцем був складений акт приймання-передачі майна, за яким продавець передав, а покупець прийняв придбане за договором майно. Однак від самого нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі-продажу нерухомого майна відповідач ухиляється. Отже, виходячи з того, що між ТОВ «Любимівка» та відповідачем було досягнуто усіх істотних умов договору, відбулося часткове виконання договору, майно за договором було передано, то позивач вважав, що наявні підстави для визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі дійсним, а також у зв`язку з цим підлягає визнанню за ним право власності на спірні об`єкти нерухомості.

В свою чергу відповідач уповноважена особа співвласників майна Загубигорілко звернулась до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Любимівка», відповідно до якого просить визнати за нею право власності на:

-нежитлову будівлю (свинарник), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська АДРЕСА_2 , Любимівська сільська рада,об`єкт нерухомого майна свинарник № 7, яке складається з: літера А: поверхи I, номер приміщення 1 коридор, загальна площа 8,1 кв.м.; номер приміщення 2 комора, загальна площа 6,6 кв.м.; номер приміщення 3 тамбур, загальна площа 6,1 кв.м.; номер приміщення 4 свинарник, загальна площа 329,8 кв.м.; номер приміщення 5 тамбур, загальна площа 8,8 кв.м; номер приміщення 6 комора, загальна площа 5,9 кв.м.; номер приміщення 7 службове приміщення, загальна площа 15,0 кв.м.; номер приміщення 8 коридор, загальна площа 3,5 кв.м.; номер приміщення 9 тамбур, загальна площа 6,0 кв.м.; номер приміщення 10 свинарник, загальна площа 341, 7 кв.м.; номер приміщення 11 тамбур, загальна площа 8,1 кв.м., разом по будівлям загальна площа 739,6 кв.м., літера Б: номер приміщення 1 свинарник, загальна площа 347,5 кв.м., разом по будівлям загальна площа 347,5 кв.м.;

-нерухоме майно комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з: літера А: поверхи I, номер приміщення 1 склад, загальна площа 309,4 кв.м.; номер приміщення 2 склад, загальна площа 304,1 кв.м.; разом по будівлям загальна площа 613,5 кв.м., літера Б: поверхи I, номер приміщення 1 склад, загальна площа 327,0 кв.м., разом по будівлям загальна площа 327.0 кв.м., літера Г: поверхи I, номер приміщення 1 склад, загальна площа 166,7 кв.м.; номер приміщення 2 склад, загальна площа 140,5 кв.м.; номер приміщення 3 склад, загальна площа 166,7 кв.м., разом по будівлям загальна площа 473,9 кв.м., літера Д: поверхи I, номер приміщення 1 службове приміщення, загальна площа 10,7 кв.м.; номер приміщення 2 комора, загальна площа 4,5 кв.м. Разом по будівлям загальна площа 15,2 кв.м., літера Л: поверхи I, номер приміщення 1 майстерня, загальна площа 7,0 кв.м., разом по будівлям загальна площа 7,0 кв.м., літера М: поверхи I, номер приміщення 1 службове приміщення, загальна площа 28,2 кв.м., разом по будівлям загальна площа 28.2 кв.м., літера И: поверхи I, номер приміщення 1 підсобне приміщення, загальна площа 14,6 кв.м.; номер приміщення 2 службове приміщення, загальна площа 47,2 кв.м.; номер приміщення 3 підсобне приміщення, загальна площа 14,6 кв.м., разом по будівлям загальна площа 76,4 кв.м.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що співвласниками майна отримано в спільну часткову власність в результаті виходу із членів КСП «Україна» Дніпровського району, Дніпропетровської області майно на суму 40072,29 грн., що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Любимівська АДРЕСА_3 рада, АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , об`єкт нерухомого майна-свинарник та у м. Дніпро АДРЕСА_1 , комплекс будівель та споруд. Станом на сьогоднішній день ТОВ «Любимівка» користується майном, яке входить до складу спільного єдиного майнового комплексу співвласників майна. Позивачу належить право власності на вищенаведене майно, яке підлягає визнанню за нею в судовому порядку.

Так, третьою особою Дніпровською міською радою в порядку ст. 181 ЦПК України надано письмові пояснення в яких зазначено, що спірне нерухоме майно розташовано на земельній ділянці, яка належить територіальній громаді м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради. Право власності або право користування земельною ділянкою не надавалось жодній особі. Сторони не надали жодних доказів підтверджуючих те, що спірне майно було в установленому порядку введено в експлуатацію, що виключає можливість визнання за вказаними особами права власності на нього.

В свою чергу, представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом подала заперечення на пояснення третьої особи, в яких зазначила, що твердження Дніпровської міської ради про те, що право власності або право користування на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не видавалось жодній особі не відповідає дійсності, оскільки рішенням Любимівської сільської ради № 27 від 19 травня 1997 року затверджено державні акти колективної власності та постійного користування землею КСП «Україна». На сьогоднішній день вказаний державний акт, що посвідчує право користування земельною ділянкою - не скасовано.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська Озерянської Ж.М. від 22 червня 2018 року вказану цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2019 року вищезазначена справа передана за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2019 року вказану цивільну справу прийнято судом до свого провадження та викликано учасників справи в підготовче судове засідання.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2019 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2019 року було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом уповноваженої особи співвласників майна Загубигорілко Ольги Леонтіївни про призначення судово-почеркознавчої експертизи.

Представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом просила вимоги ТОВ «Любимівка» задовольнити, а у задоволенні зустрічних вимог відмовити.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, неодноразово просила відкласти розгляд справи.

Представник третьої особи Дніпровської міської ради вважав, що відсутні підстави для задоволення, як первісного так і зустрічного позову.

Треті особи реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради явку своїх представників у судове засідання не забезпечили про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухав доводи учасників справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.

Судом встановлено, що 29 червня 2007 року між співвласниками майна, отриманого в спільну часткову власність в результаті виходу із членів КСП «Україна» Дніпропетровського району, Дніпропетровської області в особі уповноваженого співвласника майна ОСОБА_1 та ТОВ «Любимівка» у простій письмовій формі було укладеного договір купівлі-продажу майна, відповідно до якого уповноважений співвласників майна ОСОБА_1 продала, а ТОВ «Любимівка» придбала склад току № 1, ангар металевий, підсобне (напівзруйноване), склад току № 2, вагова, підсобне (напівзруйноване), два підсобні приміщення, олійниця, навіс, сторожка, будівля ЗАВ, навіс, споруди, замощення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та два свинарника, розташовані за адресою: Дніпропетровський район, Любимівська сільська рада, об`єкт нерухомого майна свинарник, ТОВ «Любимівка» будинок № 7 (а.с.19,20).

Також за вказаним договором уповноваженим співвласником майна ОСОБА_1 продано ТОВ «Любимівка» вантажні автомобілі, однак вони не є предметом судового спору.

Так, ТОВ «Любимівка» звертаючись до суду із первісним позовом в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вказаний договір купівлі-продажу майна, за яким зокрема відчужено нерухоме майно є дійсним, оскільки досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору, відбулося часткове виконання умов договору, однак продавець в особі уповноваженого співвласника майна ухиляється від його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою статті 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно із частиною 3 статті 640 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Пленум Верховного Суду України в пункті 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини 2 статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

Статтею 657 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Отже, враховуючи, що договір купівлі-продажу нерухомого майна від 29.06.2007 року в силу ст. 657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, то підстави для визнання його дійсним відсутні.

До того ж, позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом так і не довів належними та допустимими доказами наявність факту безповоротного ухилення відповідача від нотаріального посвідчення правочину та втрати можливості з будь-яких причин його посвідчити, хоча ці умови є обов`язковими для визнання правочину дійсним на підставі частини другої статті 220 ЦК України.

Крім того, як роз`яснив пленум Верховного Суду України в пункті 13 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з`ясувати, чи немає інших підстав нікчемності правочину.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Так, чинним на час виникнення спірних правовідносин,наказом Міністерства аграрної політики України «Про затвердження рекомендацій щодо передачі майна пайового фонду реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства у спільну часткову власність та організації управління таким майном» № 96 від 06.04.2001, було передбачено що.

Ініціаторами передачі майна у спільну часткову власність є власники майнових паїв.

В процесі вирішення майнових питань комісія з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки (далі - комісія), визначає склад групи (груп) співвласників майна реорганізованого КСП, що виявили бажання отримати свої майнові паї в натурі єдиним комплексом у спільну часткову власність та готує пропозиції щодо виділення конкретного майна групі (групам) співвласників.

При виході з підприємства члени КСП отримують майно (необоротні та оборотні активи) на загальну вартість їх майнових паїв у спільну часткову власність.

Для врегулювання відносин між співвласниками отриманого майна укладається договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності. У вищевказаному договорі визначається особа, уповноважена від імені всіх співвласників майна на представлення їх інтересів при укладанні в подальшому цивільно-правових угод (договорів) (далі - уповноважений). Укладання цивільно-правових угод відбувається за рішенням зборів співвласників, які доручають уповноваженому їх підписання від імені співвласників.

Перехід права власності на майно, яке перебуває у спільній частковій власності, від КСП чи підприємства-правонаступника (користувача) до групи співвласників відбувається в момент передачі цього майна та оформлення акта приймання-передачі майна, який підписує, з одного боку, керівник КСП чи підприємства-правонаступника (користувача), а з другого (від імені всіх співвласників) - уповноважений. До акту приймання-передачі, до договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном додається перелік майна, яке передається у спільну часткову власності. Цей перелік є невід`ємною частиною Договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності.

Однак, дослідивши наявні матеріали справи, судом не встановлено наявності доказів того, що спірне нерухоме майно належало тій групі співвласників (колишніх членів КСП), які уповноважили ОСОБА_1 на укладання спірної угоди з його відчуження, оскільки як акт приймання-передачі майна групою співвласників при виході із членів КСП, так і договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності із переліком майна переданого у спільну часткову власність, сторони в підтвердження заявлених ними вимог чи спростування пред`явлених до них вимог, суду не надали.

До того ж, відсутні докази того, що ОСОБА_1 була тією визначеною уповноваженою особою, яка могла від імені співвласників майна (колишніх членів КСП), представляти їх інтереси при укладанні цивільно-правових угод, оскільки суду не був наданий, як вищевказаний договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності, так і рішення зборів співвласників за яким доручали уповноваженій підписувати угоду з відчуження спірного нерухомого майна від їх імені.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що уповноважена співвласників майна ОСОБА_1 взагалі мала повноваження щодо укладення спірної угоди по відчуженню нерухомого майна.

Отже, викладене у своїй сукупності свідчить, що вимоги позивача за первісним позовом у частині визнання договору купівлі-продажу дійсним задоволенню не підлягають.

Також, не підлягають задоволенню вимоги позивача за первісним позовом щодо визнання права власності на спірне нерухоме майно, оскільки суд не знайшов підстав для визнання спірного договору дійсним та останнім не було доведено набуття право власності на спірне майно у передбачений законом спосіб.

Що стосується вимог зустрічного позову, то суд виходив із такого.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом,зокрема із правочинів.

Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту.

Отже, виходячи з того, що судом не встановлено обставин набуття позивачем за зустрічним позовом права власності на спірне нерухоме майно у будь-який передбачений законом спосіб, до того ж про такий спосіб сама позивач за зустрічним позовом у своєму позові не зазначає, то суд не вбачає підстав для задоволення вимог за зустрічним позовом.

Що стосується аргументів учасників справи про статус земельної ділянки на якій розташовані спірні об`єкти нерухомості, то вони на вказані висновки суду не впливають, оскільки земельна ділянка не була предметом судового спору, а відповідно судового розгляду.

Щодо вирішення питання судових витрат, то вони покладаються на обидві сторони, оскільки вимоги, як первісного так і зустрічного позову не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка» (місце знаходження: Дніпропетровська область, с. Любимівка, вул. Садова,2, ) до уповноваженої особи співвласників майна ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_6 ), треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Газети Правди, 29), Дніпровська міська рада (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову уповноваженої особи співвласників майна ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимівка» (місце знаходження: Дніпропетровська область, с. Любимівка, вул. Садова,2, ) , треті особи: реєстраційна служба Дніпропетровського районного управління юстиції (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Газети Правди, 29), Дніпровська міська рада (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) про визнання права власності на нерухоме майно.

Повне судове рішення складено 22 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Кушнірчук Р.О.