Справа №461/4899/16-ц
Провадження №2/461/115/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Городецької Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Думича Р.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

представників третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові за правилам загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Державного нотаріуса Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах Олени Федорівни, ОСОБА_4 , Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Державний нотаріус Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф., ОСОБА_4 , Орган опіки та піклування ГРА ЛМР про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_7 , яка після смерті залишила заповіт зареєстрований в реєстрі за номером 5-904 від 18 травня 2009 року посвідчений державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф. Згідно заповіту, ОСОБА_7 заповіла своєму синові відповідачу ОСОБА_3 3/4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 . На її думку, заповіт вказаний вище є недійсним, оскільки він був складений за відсутності добровільного волевиявлення спадкодавця, а його посвідчення відбулося всупереч її волі. Стверджує, що ОСОБА_7 постійно проживала у квартирі АДРЕСА_2 разом із нею, своїм чоловіком ОСОБА_8 , та онуком ОСОБА_4 , який із 2006 року почав проживати окремо. Стверджує, що у вересні 2004 року у матері погіршився стан здоров`я у зв`язку із чим вона потребувала догляду та лікування, яке забезпечували ОСОБА_8 вона та її син. Відповідач постійно проживав окремо від спадкодавця та не допомагав своїй матері жодним чином. Стверджує, що заповіт ОСОБА_7 написала під психічним примусом відповідача, який використав її хворобливий стан, воля якої на вчинення правочину була відсутня або настільки спотворена, що абсолютно не відповідала тій волі, яка би була у неї, якби вона знаходилася при здоровому глузді та твердій пам`яті. Крім того, нездатність спадкодавця розуміти значення своїх дій та керувати ними була викликана її безпорадним станом внаслідок тяжких захворювань, зокрема: неврастенією, перенесеним струсом мозку, атеросклеротичною хворобою серця, гіпертонічна хвороба та діабет 2 типу, когнітивних порушень внаслідок церебрального склерозу 2 степеня з когнітивними розладами. Крім того, у зв`язку із повною втратою зору була визнана інвалідом ВВВ1 групи по зору. Крім того, при посвідченні заповіту був відсутній піклувальник ОСОБА_7 її онук ОСОБА_4

20.07.2018 року позивачка подала заяву про зміну підстав позову. Окрім аргументів викладених у позовній заяві, стверджує, що підставою для визнання заповіту недійсним є відсутність у ньому підпису заповідача. Крім того, нотаріус встановлювала особу ОСОБА_7 на підставі посвідчення інваліда війни, що суперечить вимогам п.13 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також не встановила дієздатність заповідача у відповідності до вимог п.7 Інструкції. Поряд з тим, на оригіналі заповіту відсутній підпис нотаріуса та його печатка. Відтак, просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_7 №5-904 від 18 травня 2009 року, посвідчений державним нотаріусом Першої ЛДНК Кутельмах О.Ф.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 28 липня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Галицького районного суду мЛьвова від 15 вересня 2016 року в якості забезпечення позову заборонено вчиняти дії по оформленню спадщини за померлою ОСОБА_7

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 03 квітня 2017 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 21 листопада 2017 року, вирішено визнати нікчемним заповіт ОСОБА_7 від 18 травня 2009 року посвідчений державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф.

Постановою Верховного суду від 28 лютого 2018 року рішення суду першої та апеляційної інстанції скасовано, а справу направлено на новий розряд до суду першої інстанції.

Справа повернулася до Галицького районного суду м.Львова 14 червня 2018 року.

У судовому засіданні позивач та її представник позов, а також третя особа ОСОБА_4 підтримали з мотивів наведених у позовній заяві.

Відповідач визнав позовні вимоги, про що вказав у письмовій заяві.

Треті особи: Орган опіки та піклування ГРА ЛМР та державний нотаріус Першої Львівської ДНК Кутельмах О.Ф. вирішення позову віднесли на розсуд суду.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи із таких підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, уразі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи є докази недійсності спірного заповіту, відповідно до вимог ст.ст. 203, 215, 223 ЦК України, а також визнання відповідачем вимог позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, таке визнання може бути прийнято судом.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265 ЦПК, ст.ст. 32, 37, 69, 203, 207, 215, 1247, 1248, 1257 ЦК України суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ), за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору: Державного нотаріуса Першої Львівської державної нотаріальної контори Кутельмах О.Ф. (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ), Органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації Львівської міської ради (юридична адреса: м.Львів, вул.Ф.Ліста,1) про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 від 18 травня 2009 року, посвідчений державним нотаріусом Першої львівської державної нотаріальної контори Кутельмах Оленою Федорівною зареєстрований в реєстрі за №5-904.

Стягнути з ОСОБА_3 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) суму сплаченого судового збору в розмірі 825 (вісімсот двадцять п`ять) грн. 61 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повне рішення складено 21 травня 2019 року.

Суддя Л.М.Городецька