Провадження №2/760/3235/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 листопада 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Усатової І.А.,
за участю секретарів Мелешко О.С., Омелько Г.Т.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації про зміну розміру аліментів на утримання дитини, суми індексації аліментів, суд -
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просила:
збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800,00 грн. щомісячно до 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини;
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму індексації аліментів у розмірі - 2171,20 грн.;
позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 .
Посилається в позові на те, що 28.08.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції м. Києва зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Вказує, що у сторін є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2015 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 визначено місце проживання, виховання та утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання дитини ОСОБА_3 , 2014 р.н., в твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно починаючи з 28.08.2015 до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що її матеріальний стан погіршився у зв`язку із хворобою батьків, також вона здійснює догляд за інвалідом І групи, що унеможливлює в повній мірі утримувати дитину. Натомість, відповідач є фізично здоровим та працездатним, хронічними захворюваннями не страждає, має задовільне матеріальне становище та має змогу сплачувати аліменти у розмірі 2000 грн.

Також просить врахувати, що при стягненні аліментів державною виконавчою службою індексація аліментів не проводилась, а за період з вересня 2016 року по липень 2018 рік сума індексації розміру аліментів складає 2171,20 грн.

Крім того в позові вказує, що дитина відвідує групу раннього розвитку дитини ТОВ «Чудо-клуб» за відвідування якого позивач сплатила за період з 01.09.2017 по 31.05.2018 грошові кошти у розмірі 6756,00 грн.

Зазначає, що оплатила лікування сина в стоматологічній клініці « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вартістю в 12100,00 грн., огляд лікаря педіатра у сімейній клініці «АМЕДА» - 420,00 грн., огляд лікаря отоларинголога у «Клініці Образцова » - 990,00 грн., що в сукупності становить 13510,00 грн.

Вказує, що дитина проходила освітній курс за програмою «Монтесоррі», вартість навчання - 552 грн.

Просить врахувати, що з відповідача підлягають стягненню додаткові витрати на малолітню дитину одноразово, шляхом покриття фактично понесених витрат у розмірі 10409,00 грн.

Виходячи з цього та беручи до уваги небажання відповідача добросовісно виконувати свої обов`язки, просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 26 липня 2018 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження.

Згідно зі ст. 178 ЦПК України відповідачу був наданий строк для надання відзиву на позовну заяву.

Станом на день ухвалення рішення у справі відповідач своїм правом не скористався, відзив на позову заяву не подав.

20.11.2018 на адресу суду від позивачки надійшла заява про залишення без розгляду частини позовних вимог, згідно якої вона просила залишити без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в частині позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітнього сина.

Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації, в частині позовних вимог про позбавлення батьківських прав - залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 11 липня 2019 року закрито підготовче провадження в справі та призначено справу до судового розгляду розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, 11.11.2019 подала до суду заяву, якою просила розглядати справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання неодноразово не з`являвся, при цьому викликався до суду належним чином.

Порядок вручення судових повісток врегульовано ст.ст. 128, 130 ЦПК України та п.п. 91, 99, 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року ( в редакції постанови КМ від 27 грудня 2019 року ).

Верховний Суд у постанові № 922/1714/18 від 17 квітня 2019 року, яка, з точки зору ч. 4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, зазначив, що дії відповідача, направлені на неотримання судової кореспонденції, яка направлялася йому судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання,є свідомими,спрямовані на затягування розгляду справи та свідчать про зловживання процесуальними правами, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення відповідача про час розгляду справи суд вважає належним.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається з матеріалів справи, з 28 серпня 2014 року позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі. Вказаний шлюб розірвано відповідно до рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2015.

Від даного шлюбу у сторін є син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 визначено місце проживання, виховання та утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю - ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на утримання дитини ОСОБА_3 2014 р.н., в твердій грошовій сумі 800 грн., щомісячно починаючи з 28.08.2015 до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, в розумінні ст. 192 СК України особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачуються аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн.

У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17 травня 2017 року N 2037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: "Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Вирішуючи питання щодо зміни розміру аліментів, суд враховує потреби дитини даного віку.

Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку про збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800,00 грн. щомісячно до 2000,00 грн.

Що стосується вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує групу раннього розвитку дитини ТОВ «Чудо-клуб» за відвідування якого позивач за період з 01.09.2017 по 31.05.2018 сплатила 6756,00 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що позивачка понесла витрати по лікуванні сина в стоматологічній клініці « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - вартістю в 12100,00 грн., огляд лікаря педіатра у сімейній клініці «АМЕДА» - 420,00 грн., огляд лікаря отоларинголога у «Клініці Образцова » - 990,00 грн., що в сукупності становить 13510,00 грн., крім того, дитина проходила освітній курс за програмою «Монтесоррі» - вартість навчання 552 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Підстав для відмови у задоволенні вимог по стягненню частини понесених додаткових витрат на дитину, судом не встановлено.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач понесла додаткові витрати на утримання дитини в сумі 20818,00 грн.

Таким чином суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половини понесених додаткових витрат на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10409,00 грн. є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню, обставини, що спростовують дану вимогу, судом не встановлені.

Крім того, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму індексації аліментів у розмірі 2171,20 грн.

Так, з доданого до матеріалів справи розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 вбачається, що в період з вересня 2016 року по березень 2018 року сукупний розмір заборгованості з моменту відкриття виконавчого провадження становив 24103,24 грн. Також з доданого розрахунку вбачається, що при стягненні аліментів державною виконавчою службою індексація аліментів не проводилась.

З доданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з вересня 2016 року по липень 2018 року сума індексації розміру аліментів складає 2171,20 грн.

Приведений позивачем розрахунок відповідач не спростував та свого розрахунку не надав.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а розрахунок належних до сплати сум, доведеним.

Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що заявлені позивачем вимоги судом задоволено, із ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави сума судового збору у розмірі 2114,40 грн.

Керуючись ст.ст. 84, 141, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», з урахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.06.2006 року та, п. 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України, керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 17, 43, 49, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 141, 258, 262, 264, 265, 268, 273, 280, 352 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до

ОСОБА_2 - задовольнити.

Збільшити розмір аліментів, встановлених рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10.12.2015 про стягнення з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) аліментів на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 800,00 грн. щомісячно до 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) понесені додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10409,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) суму індексації аліментів у розмірі - 2171,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_1 адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави 2114,40 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: