Справа № 570/3244/17
Номер провадження 2/570/269/2018
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2019 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом АТ КБ "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між сторонами був укладений кредитний договір. Позичальнику були надані грошові кошти, встановлений термін їх повернення. Однак відповідач не виконує покладені на нього зобовязання, не повертає отримані грошові кошти у визначений договором строк. Через це утворилася заборгованість, яка до цього часу не погашена. Тому представник позивача звернувся до суду, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача наявну заборгованість; та стягнути судові витрати.

Представник позивача не зявився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідача не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи. Зазначають, що при укладенні договору банк діяв у межах діючого законодавства. Відповідач був поінформований з умовами надання банківських послуг. Банк не пропустив строки звернення до суду. Також на підтвердження суми боргу були надані розрахунки. А тому вважають позов доведеним та просять задоволити заявлений позов.

Відповідач жодного разу не зявився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи на офіційному сайті Судова влада. Така інформація є відкритою, загальнодоступною та зрозумілою; і при бажанні відповідач мав можливість отримати інформацію про дату і час розгляду справи. Від сторони не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі, відзив на позов до суду не подав.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася. Від представника відповідача не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без її участі. До суду були надані письмові пояснення (заперечення) на позов.

Судом приймається до уваги, що справа перебуває на розгляді тривалий час. Суд неодноразово відкладав розгляд справи у звязку з поданими заявами про неможливість прибути у судове засідання на визначені дату і час. За наведеного суд вважає, що справу можливо розглянути без участі як відповідача, так і його представника зважаючи на те, що у справі містяться письмові пояснення з викладеною правовою позицією щодо заявленого позову.

Представник відповідача зазначає, що як вбачається із матеріалів справи та доданих до неї додатків, між відповідачем та позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» укладено Договір № б/н від 26.01.2012 року, згідно якого відповідачеві надано 3000 (три тисячі) гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Копія договору наявна в матеріалах справи. У відповідності ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його виконання. Стаття 254 ЦК України, вказує, що строк визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість за даним кредитним договором виникла ще у 2012 році, але зважаючи на дію договору (12 місяців) та його пролонгацію (ще 12 місяців) то початок перебігу позовної давності починається 26 січня 2014 року, а з позовом позивач звернувся до суду 20 липня 2017 року (термін три роки та сім місяців). Таким чином відповідач заявив про застосування строків позовної давності. У разі, якщо суд прийде до переконання щодо задоволення позовних вимог позивача, то проcить суд застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України яка регламентує, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на той факт, що тіло кредиту становить 3211,76 грн., а штрафні санкції складають понад 52000 грн., тому просить зменшити штрафні санкції до суми боргу - 3211,76 грн.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, зясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до укладеного договору № б/н від 26.01.2012 року відповідач отримав кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

При укладенні Кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Відповідно до п. 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежне виконаного зобов'язання. Ця сума визначається Кредитодавцем у Анкеті-Заяві з якою ознайомлений клієнт.

Відповідно до кредитного договору, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф + 5% від суми позову.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав: він не виконує покладені на нього зобовязання, не повертає отримані грошові кошти у визначений договором строк. Через це утворилася заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.06.2017 року має заборгованість 55 469, 68 грн., яка складається, за розрахунком банку, з наступного:

- 3 211, 76 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);

- 45 280, 32грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 3 860, 00 грн. - заборгованість за пенею;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00 грн. - штраф (фіксована частина).

- 2 617,60 грн. - штраф (відсоткова складова).

Розрахунок суми заборгованості додається (розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги).

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ "ПРИВАТБАНК", про що зазначає представник позивача.

Проте при розгляді справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про застосування строку позовної давності.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість за даним кредитним договором виникла ще у 2012 році, останній платіж відповідачем було здійснено 12.06.2014 року.

Кредитний договір було укладено 26 січня 2012 року, дія якого закінчувалася після 12 місяців з моменту його підписання, тобто 26 січня 2013 року, та те, що в цей строк сторони не заявили про розірвання Договору, то термін його дії продовжився ще на 12 місяців, до 26 січня 2014 року, та не міг лонгуватися ще на наступний термін, оскільки Договором це не передбачено.

Зважаючи на дію договору (12 місяців) та його пролонгацію (ще 12 місяців), то початок перебігу позовної давності починається 26 січня 2014 року, а з позовом позивач звернувся до суду 01.08.2017 року (позов отримано судом 03.08.2017 року).

За умови, якщо рахувати перебіг строку позовної давності з дати останнього платежу -12.06.2014 року, то до часу звернення до суду - 01.08.2017 року також пройшов трирічний строк.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позивачем пропущено також і скорочений (річний) строк позовної давності щодо стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частина 1 ст. 530 ЦК України, зазначає, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

У відповідності ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його виконання. Стаття 254 ЦК України визначає що строк, визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Згідно ст.257 ЦК України позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ЦК України). Поважних причин для поновлення строку позовної давності немає, та позивач про неї не заявив.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України пропуск позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України відповідач заявив про застосування позовної давності та просить в позові відмовити за її спливом, і суд вважає що така заява підлягає до задоволення.

При розгляді справи не встановлено наявність належних і допустимих доказів, які б підтверджували, що Умови та Правила надання банківських послуг АТ «ПРИВАТБАНК» не змінювалися з часу підписання відповідачем анкети-заяви і на час укладення кредитного договору саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи відповідну заяву, а також те, що зазначені документи містили збільшений строк позовної давності на час підписання заяви позичальника. У анкеті-заяві позичальника від 26.01.2012 року посилання на домовленість сторін щодо збільшення строку позовної давності відсутнє. Відсутній і окремий договір про збільшення строку давності, а тому відсутні підстави вважати, що сторони збільшили позовну давність за вимогами про стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, враховуючи позицію відповідача та встановлені обставини справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і вони покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову АТ КБ "ПРИВАТБАНК"до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: АТ КБ „ПРИВАТБАНК (р/р 3111, МФО305299, , вул. Грушевського, 1д, м. Київ, 01001)

Відповідач: ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Центральна, 68, с. Корнин Рівненського району Рівненської області)

Суддя Красовський О.О.

Повне рішення суду складено 25.02.2019 року