Провадження № 2/752/3272/19
РІШЕННЯ

Іменем України

заочне

28.02.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Чередніченко Н.П.

з участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири. Просив стягнути з відповідача на якого користь завдану матеріальну шкоду в розмірі 22568,00 грн., витрати, пов»язані із проведенням звіту про оцінку збитку в сумі 2230,00 грн. та судовий збір в сумі 704,80 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що він є власником квартири АДРЕСА_2. 10.10.2018 року відбулось залиття його квартири із розташованої поверхом вище квартири НОМЕР_3. В акті про залиття від 18.10.2018 року зафіксовано, що через халатне ставлення мешканців квартири АДРЕСА_1 відбулась аварія, зірвано рушникосушарку, в результаті чого відбулось затоплення квартири НОМЕР_4. Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_2, розмір матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу квартири становить суму в розмірі 22568,00 грн. Відповідач в добровільному порядку шкоду позивачу не відшкодувала, в зв»язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд стягнути суму шкоди в примусовому порядку.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.12.2018 року, у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Відповідач ухвалу про відкриття провадження разом із позовом та додатками до нього отримала, однак, з будь-якими клопотаннями до суду не зверталась, відзив на позов не надала, в зв»язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказах, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується копією свідоцтва про право власності та копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.9-11).

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття його квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 10.10.2018 року, з вини відповідача, яка є власником квартири НОМЕР_3, яка знаходиться поверхом вище, було залито його квартиру.

В підтвердження своїх позовних вимог позивач надав суду акт від 18.10.2018 року, складений комісією ЖЕД 107, згідно якого, 10.10.2018 року в житловому будинку АДРЕСА_2 відбулось залиття із-за халатного ставлення мешканців квартири НОМЕР_3 (зірвано рушникосушарку), в результаті чого в квартирі НОМЕР_4 пошкоджено: у великій кімнаті відшаровано всі шпалери на стінах та стелі, пошкоджено електропроводи, на балконі пошкоджено дерев»яний пол, в маленькій кімнаті повність пошкоджено шпалери на стінах та побілка на стелі, пошкоджено електропроводку, в кухні та ванні пошкоджена стеля (шпалери та побілка), міжкімнатні двері в кількості 4 штук пошкоджені (розбухли) (а.с.13)

Згідно із листом ЖЕД-107 від 18.10.2018 року № 431/107-510, позивачу було повідомлено, що через халатне ставлення мешканців вище розташованої квартир АДРЕСА_1 до користування інженерними комунікаціями, сталось пошкодження рушникосушарки, що і спричинило залиття квартири позивача (а.с.12).

Відповідно до звіту про оцінку розміру матеріального збитку, завданого квартирі АДРЕСА_2 від 28.11.2018 року, вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу становить суму в розмірі 22568,00 грн. (а.с.18-69). Вартість незалежної оцінки становить суму в розмірі 2230,00 грн., яка була сплачена позивачем, про що свідчить копія квитанції від 23.11.2018 року (а.с.16, 17).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов'язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу, а позивач, у свою чергу, повинен довести наявність шкоди та її розмір.

Крім того, статями 151,177,179 ЖК України та статями 322,323 ЦК України передбачений обов'язок громадян забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно - технічного та іншого обладнання, дотримуватися Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року № 572(з наступними змінами).

Зокрема, пунктом 7 Правил передбачено обов'язок власника квартири або користувача дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, санітарних норм і правил, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, не допускати дій, які порушують умови проживання громадян.

Отже, тягар утримання майна, тобто обов'язок здійснювати за свій рахунок поточний та капітальний ремонти квартири, лежить на власнику квартири і саме власник приватизованого житла зобов'язаний забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартири, при наявності несправностей вживати заходів щодо їх усунення.

Згідно із ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем суду не надано будь-яких доказів того, що залиття відбулось не з її вини, чи вона добровільно відшкодувала збитки, як і не надано будь-яких доказів на спростуванні інших тверджень позивача, а, останнім, в свою чергу, надано докази на підтвердження позовних вимог, які є належними та допустимими.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку відповідачем заподіяну шкоду не відшкодовано, та доказів на спростування доводів позивача відповідачем суду надано не було, суд вважає, що позов є обґрунтованим та доведеним, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн. та витрати, пов»язані із проведенням оцінки в сумі 2230,00 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України, ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 274, 279, 280, 281, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 22568 грн. 00 коп., а також судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп., витрати, пов»язані із проведенням оцінки завданого збитку в сумі 2230 грн. 00 коп., а всього суму в розмірі - 25502 (двадцять п»ять тисяч п»ятсот дві) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повні ім»я сторін:

позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Новгород Російська Федерація, громадянин України, ідентифікаційний код НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4;

відповідач ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2, проживає за адресою: АДРЕСА_5.

Суддя Н.П. Чередніченко