Ухвала

30 вересня 2019 року

м. Київ

справа № 348/16/18

провадження № 61-17516ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 08 жовтня 2017 року на церковному подвір`ї відбулись збори жителів смт Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області з приводу подальшого перебування на парафії священика ОСОБА_3 . Після виступу інших осіб виступила і позивач, як представник церковного хору. Наступного дня місцева жителька ОСОБА_4 повідомила її про те, що на початку її виступу ОСОБА_2 , який є селищним головою та стояв у натовпі людей, сказав в її сторону такі слова: «Вона ще виступає та, що повісила свого сина». ОСОБА_4 розповіла про це ОСОБА_5 та іншим жителям смт Битків, які були в той час неподалік від ОСОБА_2 Ці слова також чули ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інші жителі смт Битків . Вважає, що поширення відповідачем такого роду неправдивої інформації серед жителів смт Битків глибоко вразило її, в першу чергу, як матір, яка пережила смерть рідної дитини та зачіпає її честь та гідність і ділову репутацію, як медичного працівника. Нервове напруження призвело до погіршення самопочуття та напружених стосунків з оточуючими. Такими неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку оцінює в розмірі 10 000 грн.

Просила визнати недостовірною та такою, що порочить її честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, поширену ОСОБА_2 на громадських слуханнях на території церкви Успіння Пресвятої Богородиці у смт Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області, а саме: «Вона повісила свого сина». Зобов`язати ОСОБА_2 протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду у справі спростувати інформацію: «Вона повісила свого сина» у такий же спосіб, у який вона була поширена (на громадських слуханнях або зборах жителів смт Битків на території церкви Успіння Пресвятої Богородиці у смт.Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області), шляхом оголошення, що поширена ним інформація: «Вона повісила свого сина» є недостовірною і такою, що порочить її честь, гідність і ділову репутацію з посиланням на номер цивільної справи, дату проголошення судового рішення, і суд, що виніс таке рішення. А також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн та понесені нею судові витрати.

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2019 року позов задоволено частково. Визнано недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 наступну інформацію, поширену відповідачем ОСОБА_2 на громадських слуханнях на території церкви Успіння Пресвятої Богородиці у смт Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області 08 жовтня 2017 року , а саме слова: «Вона повісила свого сина». Зобов`язано ОСОБА_2 протягом трьох місяців з дня набрання законної сили даним рішенням суду, з посиланням на номер цивільної справи, дату проголошення судового рішення і суд, що виніс таке рішення, спростувати інформацію - «Вона повісила свого сина» у такий же спосіб, у який вона була поширена (на громадських слуханнях або зборах жителів смт Битків на території церкви Успіння Пресвятої Богородиці у смт Битків Надвірнянського району Івано-Франківської області), шляхом оголошення, що розповсюджена ним інформація - «Вона повісила свого сина» є недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 3 000 грн, 1 500 грн за надання правової допомоги та 1 600 грн сплаченого судового збору, всього стягнуто 6 100 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 07 червня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 . просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору у даній справі є вимоги як майнового характеру - відшкодування моральної шкоди, так і немайнового характеру - захист честі, гідності та ділової репутації.

Вимоги майнового характеру в сумі 10 000 грн, станом на 01 січня 2019 року не перевищують п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 960 500 грн (1 921 * 500).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно зі статтею 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Верховний Суд урахував ціну позову, предмет позову, складність та прийшов висновку, що дана справа є незначної складності, ціна позову якої не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Вказівка в резолютивній частині оскаржуваної постанови про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалене у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Верховний Суд наголошує на тому, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність підстав чи відсутність таких підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. П. Штелик