Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/1198/19
У Х В А Л А

24.05.2019 м.м. Виноградів

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Надопта А.А., у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., Великоком`ятівська сільська рада Виноградівського району, про встановлення факту прийняття спадщини, скасування права власності, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно в 1/2 частині,

В С Т А Н О В И В:

18.04.2019 року до суду надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., Великоком`ятівська сільська рада Виноградівського району, про встановлення факту прийняття спадщини, скасування права власності, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно в 1/2 частині.

Ухвалою судді від 11.05.2019 року позовну заяву залишено без руху, зазначено недоліки позовної заяви, які належить усунути.

Зокрема, звернуто увагу заявника на те, що у позовній заяві не зазначено ціни позову, зокрема за вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, що має відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України майновий характер.

Так, однією із чотирьох позовних вимог є визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та 1/2 частину земельної ділянки для обслуговування будинку.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху адвокат Росоха Т.Й. 23.05.2019 року подала до суду заяву, якою частково усунула недоліки, зазначені в ухвалі, а саме зазначила попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс.

Проте, ціну позову за наведеною вище позовною вимогою майнового характеру не зазначено.

З приводу незазначення ціни позову за вимогою майнового характеру представник позивача адвокат Росоха Т.Й. навела власні аргументи наступного змісту.

Адвокат Росоха Т.Й. послалася на зміст ч.2 ст.176 ЦПК України, згідно якої, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Однак, аналіз цієї норми процесуального закону у сукупності з іншими нормами, що регулюють це питання, чітко вказує на те, що обов`язок зазначити ціну позову за вимогою майнового характеру лежить виключно на позивачеві.

При цьому, зазначення ціни позову за вимогою про визнання права власності на нерухоме майно є імперативною вимогою за змістом ст.175 ЦПК України, яка не містить виключень із правила.

А в свою чергу частина друга ст.176 ЦПК України встановлює обов`язок суду перевірити зазначену позивачем ціну позову на предмет її відповідності дійсній вартості спірного майна. Ця норма встановлює також обов`язок суду попередньо визначити розмір судового збору у двох виключних випадках: якщо зазначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо.

Суд трактує вказані випадки так, що зазначена позивачем ціна позову або вочевидь занижена, або неточна (якщо відшукуване майно підлягає точній оцінці).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається - вартістю майна.

При цьому цивільний процесуальний закон не містить імперативних вимог щодо методики та суб`єктів визначення орієнтовної вартості майна для цілей зазначення ціни позову.

Проте, позивачем ні у позовній заяві, ні у заяві, поданій на усунення недоліків позову на виконання ухвали про залишення позову без руху, не зазначено ціни позову, що мала бути визначена вартістю нерухомого майна, про визнання права власності на 1/2 частину якого просить позивач.

Хоча, позивачем до матеріалів позову додані: Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, Свідоцтво про право власності на нерухоме майно із зазначенням технічного опису об`єкта нерухомості, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно із зазначенням технічних характеристик житлового будинку та відомостей про складові частини (господарські будівлі); Договір дарування із зазначенням ринкової вартості нерухомого майна, технічних характеристик житлового будинку та господарських будівель, зазначенням площі та цільового призначення земельної ділянки, на якій будинок розташовано, та право власності на частину якої також є предметом позову.

У даному випадку, коли позивачем не зазначено ціну позову за вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, суд позбавлений можливості застосувати положення ч.2 ст.176 ЦПК України.

Таким чином, оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 11.05.2019 року, то відповідно до вимоги ч.3 ст.185 ЦПК України заяву слід повернути позивачеві і вважати неподаною.

Керуючись ст.175, ст.176, ч.3 ст.185 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Лапчак Г.І., Великоком`ятівська сільська рада Виноградівського району, про встановлення факту прийняття спадщини, скасування права власності, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності, визнання права власності в порядку спадкування за законом на нерухоме майно в 1/2 частині, що надійшла 18.04.2019 року вважати неподаною і повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А. А. Надопта