ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 663/510/18
Номер провадження: №22-ц/819/915/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Охлопкова Івана Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 , на рішення Скадовського районного суду Херсонської області у складі судді Шабрацького Г.О. від 17 липня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що 18 січня 2012 року між Банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував і станом на 31.12.2017 року за ним рахується заборгованість у розмірі 105069,43 грн., з яких 3440 грн. - заборгованість за кредитом; 91539,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4610,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов кредитного договору - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 4979,50 грн. штраф (процентна складова), позивач просив суд стягнути з відповідача на користь Банку заборгованість за кредитом у загальному розмірі 105069,43 грн., судові втрати в сумі 1762,00 грн.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 17 липня 2018 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2017 у сумі 105069 (сто п`ять тисяч шістдесят дев`ять) грн. 43 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Охлопков І.О., який діє від імені ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду першої інстанції змінити, зменшивши заборгованість за кредитним договором станом на 31.12.2017 року з 105069,43 грн. до 8783,87 грн.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження заявлених вимог, наявності непогашеної відповідачем заборгованості за кредитним договором, розмір якої визначено на підставі укладеного сторонами договору та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Проте повністю з такими висновками місцевого суду колегія суддів погодитись не може.

За змістом ст. 526, ч.2 ст.530, ст. 610 та ч.1 ст. 612 ЦК України для належного виконання зобов`язань необхідно дотримуватися встановлених у договорі строків, зокрема, щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язань є його порушенням.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 18.01.2012 року укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від Банку кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 20,40% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В підписаній заяві про надання кредиту від 18.01.2012 року позичальник надав згоду на те, що підписана ним заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку є складовою частиною кредитного договору (а.с.7).

За правилом пункту 2.1.1.12.4 Умов та Правил надання банківських послуг, строки і порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) за кредитними картками з встановленим мінімальним щомісячним платежем, а також овердрафту, що виникає по таким карткам, приведений у пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування, що є невід`ємною частиною договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості за кредитом.

Згідно зі статтею 212 ЦК України, у випадку наявності простроченого кредиту (овердрафту) строком повернення кредиту (овердрафту) в повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6.3 Умов та Правил надання банківських послуг проценти за користування кредитом (кредитним лімітом) та/або овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену пунктами 2.1.1.12.4 і 2.1.1.12.5, при цьому проценти розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок Кредиту та/або овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) та/або овердрафт стають простроченим кредитом.

Разом з цим, відповідно до п. 2.1.1.12.6.4 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту або його частини понад 210 днів увесь кредит (овердрафт) вважається простроченим та нарахування з дати переведення кредиту (овердрафту) у статус прострочених боргових зобов`язань проводяться згідно з п.п. 2.1.1.12.6.1. На залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1 цих Умов. При цьому відсотки за користування кредитом не сплачуються.

За змістом ст.526, ч.1 ст.530, ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо плати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість, яка виникла на 30.05.2014 року була погашена частково 12.06.2014 року у сумі 140 грн., у подальшому жодних коштів на погашення заборгованості не вносилося (а.с.6), а отже 211 днем з моменту прострочення кредитного зобов`язання є 29.05.2015 року.

Згідно наданого позивачем розрахунку станом на 30.01.2015 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість за тілом кредиту у сумі 3440 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3186,19 грн., які підлягають стягненню на користь Банку (а.с.5-6).

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Статтею 253 цього Кодексу визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на те, що умовами укладеного сторонами правочину визначено, що після віднесення заборгованості до простроченої нарахування проводяться згідно з п.п. 2.1.1.12.6.1. і на залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню у розмірі, зазначеному в п. 2.1.1.12.6.1, при цьому відсотки за користування кредитом не сплачуються, колегія суддів вважає нарахування відсотків відповідачу після 29.01.2015 року безпідставним і таким, що не грунтується на умовах укладеного сторонами правочину.

Приймаючи до уваги, що застосування спеціального строку позовної давності у зв`язку із нарахуванням пені, як санкції за невиконання зобов`язання, застосовуються судами в обов`язковому порядку, колегія суддів приходить до висновку, що позивач звернувся до суду із вимогами про стягнення неустойки, штрафу і пені з пропуском строків спеціальної позовної давності, у зв`язку із чим в задоволенні позовних вимог у наведеній частині слід відмовити.

З урахуванням положень ч.10 ст.141 ЦПК України, згідно якої при частковому задоволені позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

З огляду на понесені сторонами та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору, та враховуючи наявність підстав для їх стягнення з урахуванням пропорційності задоволених вимог, з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця у сплаті судових витрат у розмірі 2332 грн.

Керуючись ст.ст.141. 367, 374, 376 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Охлопкова Івана Олександровича, який діє від імені ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17 липня 2018 року змінити в частині визначення розміру стягнення загальної заборгованості, зменшивши розмір заборгованості за кредитним договором, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» з 105069,43 грн. до 6626,19 грн.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 17 липня 2018 року в частині стягнення пені, комісії, штрафу скасувати та постановити у цій частині нове судове рішення.

В задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення пені, комісії, штрафу - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2332 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена згідно п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом 30 днів з часу складання повного тексту рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В.Орловська