Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа №161/16563/17

провадження №61-45758св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі:

головуючого - Висоцької В. С. (суддя - доповідач),

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І.М.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Волинської області в особі прокурора області Киричука Максима Юрійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Вища рада правосуддя, про спростування недостовірної інформації, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року у складі колегії суддів:

Матвійчук Л. В., Русинчука М. М., Осіпука В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - прокуратура Волинської області в особі прокурора області Киричука Максима Юрійовича,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вища рада правосуддя,

представники третьої особи: Белінська Ольга Володимирівна, Склярук Юлія Василівна,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

1. У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до прокуратури Волинської області в особі прокурора області Киричука М. Ю., у якому просив зобов`язати відповідача після набрання рішенням суду за наслідками розгляду справи законної сили, звернутися до Голови Вищої ради правосуддя із заявою про відкликання дисциплінарної скарги щодо позивача.

2. Позовна заява мотивована тим, що 11 серпня 2017 року прокуратура Волинської області в особі прокурора області Киричука М. Ю. звернулася до Голови Вищої ради правосуддя із дисциплінарною скаргою щодо нього, як судді Луцького міськрайонного суду, в якій просив порушити відносно нього дисциплінарне провадження та притягнути до дисциплінарної відповідальності. Зазначав, що прокурор в своїй скарзі виклав факти і обставини, які не відповідають дійсності і спростовуються письмовими матеріалами.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

3. Заочним рішенням Любешівського районного суду Волинської області

від 24 квітня 2018 року у складі судді Гладіч Н. І. позов задоволено.

Зобов`язано прокуратуру Волинської області в особі прокурора області Киричука М. Ю. після набрання рішенням суду законної сили, звернутися до Голови Вищої ради правосуддя із заявою про відкликання дисциплінарної скарги за №32-183 вих.17 від 11 серпня 2017 року щодо судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 Вирішено питання розподілу судових витрат.

4. Заочне рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що суд достовірно встановив, а позивач на засадах змагальності сторін суду довів достатніми, достовірними, допустимими та належними доказами, що при зверненні до Голови Вищої ради правосуддя із дисциплінарною скаргою щодо позивача прокурором Киричуком М. Ю . викладено чотири факти, які не відповідають дійсності.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

5. Постановою апеляційного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року апеляційну скаргу прокурора Волинської області Киричука М. Ю. задоволено. Заочне рішення Любешівського районного суду Волинської області

від 24 квітня 2018 року скасовано та ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

6. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позовні вимоги

ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними.

7. Апеляційний суд також указав, що мотивувальна частина позову зводиться виключно до спростування недостовірної інформації, що не узгоджується з прохальною частиною позовної заяви, зокрема, зобов`язання звернутися до Вищої ради правосуддя про відкликання дисциплінарної скарги, оскільки у разі задоволення цієї позовної вимоги відновлення порушених прав позивача не відбудеться.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2018 року, ОСОБА_1 просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі заочне рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

9. Доводи касаційної скарги зводяться до того, що апеляційний суд не дав належної оцінки доводам позивача, якими обгрунтовано позов, у повній мірі не визначився з характером правовідносин, що виникли між сторонами, предметом позову та суб`єктним складом спору та безпідставно застосував закон, який не підлягає застосуванню.

10. Касаційна скарга також містить посилання на неправильний розподіл судових витрат.

Доводи інших учасників справи

11. Відзив прокуратури Волинської області на касаційну скаргу аргументовано тим, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими, що дає підстави для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржена постанова апеляційного суду без змін. Висновок апеляційного суду про те, що у зверненні до Вищої ради правосуддя прокурором не вказувалось недостовірної інформації, останній діяв у межах закону та наділених повноважень, відповідає встановленим фактичним обставинам справи та вимогам закону.

12. Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

13. 11 серпня 2017 року прокуратура Волинської області в особі прокурора області Киричука М. Ю. звернулася до Голови Вищої ради правосуддя із дисциплінарною скаргою щодо судді Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1, в якій просив порушити дисциплінарне провадження стосовно вказаного судді та притягнути його до дисциплінарної відповідальності.

14. 29 листопада 2017 року Третьою дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя у відкритті дисциплінарної справи щодо судді ОСОБА_1 відмовлено. Мотивуючи рішення, Вища рада правосуддя прийшла до висновку, що неповідомлення особою або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані утворює склад адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною другою статті 172-6 КУпАП, однак не підпадає під ознаки дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

15. Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

16. Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

17. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду вирішення справи.

18. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

19. Спір між сторонами виник з приводу спростування недостовірної інформації, яка викладена у дисциплінарній скарзі прокуратури Волинської області в особі прокурора області Киричука М. Ю. від 11 серпня 2017 року, адресованій Голові Вищої ради правосуддя. У скарзі прокурор вказав про неналежну поведінку судді ОСОБА_1, яка виразилась у порушенні вимог частини 2 статті 52 Закону України «Про запобігання корупції» щодо неповідомлення про суттєві зміни у майновому стані суб`єкта декларування. А саме: отримання ним доходу (відчуження транспортного засобу) та придбання майна (автомобіля) на суму, яка перевищує 50 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

20. Згідно із частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

21. Частиною першою статті 277 ЦК України встановлено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

22. При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

23. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

24. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

25. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

26. При поширенні недостовірної інформації стосовно приватного життя публічних осіб вирішення справ про захист їх гідності, честі чи ділової репутації має свої особливості. Суди повинні враховувати положення Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі - Декларація), схваленої 12 лютого 2004 року на 872-му засіданні Комітету Міністрів Ради Європи, а також рекомендації, що містяться у Резолюції 1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя.

27. Зокрема, у названій Резолюції зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

28. У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

29. У зв`язку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

30. Закон України «Про запобігання корупції» одним із спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції визначає органи прокуратури.

31. Вища рада правосуддя є конституційним органом.

32. До повноважень Вищої ради правосуддя віднесено забезпечення здійснення дисциплінарним органом дисциплінарного провадження щодо судді (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя»)

33. Дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України «Про Вищу раду правосуддя», з урахуванням вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (стаття 108 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

34. Положеннями Конституції гарантовано право звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк шляхом направлення індивідуального чи колективного письмового звернення або особистого звернення.

35. Встановивши, що позивач ОСОБА_1 є суддею місцевого суду, звернення відповідача з дисциплінарною скаргою щодо вказаного судді мало на меті перевірку компетентним органом факту щодо вчинення цим суддею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 9 частини першої статті 106 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», свідчить про реалізацією прокурором своїх повноважень, визначених законом, щодо права на таке звернення та не є поширенням недостовірної інформації, а відтак, апеляційний суд прийшов вірного висновок про відсутність підстав для задоволення позову.

36. При вирішення спору, апеляційним судом повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено правовідносини сторін, що випливають із встановлених обставин справи, та правова норма, яка підлягає до застосування, що спростовує посилання в касаційній скарзі на необґрунтованість висновку апеляційного суду щодо невідповідності мотивувальної частини позовної заяви її прохальній частині.

37. Зважаючи на те, що апеляційним судом скасовано судове рішення місцевого суду про задоволення позовних вимог та ухвалено нове рішення про відмову в позову, апеляційний суд правомірно стягнув з позивача на користь відповідача судовий збір, понесений останнім, а також вірно стягнув на користь третьої особи судовий збір за приєднання до апеляційної скарги.

38. Розподіл судових витрат апеляційним судом проведено з дотриманням принципу пропорційної розміру задоволених позовних вимог.

39. Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про те, що оскаржена постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

40. Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

41. При вирішенні даної справи апеляційний суд правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, ухвалив судове рішення, яке відповідають критеріям законності і обґрунтованості.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову апеляційного суду Волинської області від 12 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська