У Х В А Л А

Іменем України

23 травня 2019 року Деснянський районний суд міста Києва, в складі:

головуючого - судді - Галась І.А.,

при секретарі - Магури Т.С.

за участю: позивача - ОСОБА_11

представника відповідачів - ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому заяву представника відповідачів про зупинення провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , третя особа: Дозвільний центр надання адміністративних послуг Деснянського району м. Києва, Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, виселення,

встановив:

В провадженні Деснянського районного суду міста Києва знаходиться цивільна справа за вищевказаним позовом.

Представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернувся з клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі 754/12116/18 позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ПАТ «Український професійний банк», 3-тя особа - ОСОБА_2 про визнання недійсним договорів. Своє клопотання заявник обґрунтував тим, що даний спір неможливо вирішити до вирішення витання дійсності договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 321 та Договором поруки від 06 вересня 2017 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Український професійний банк».

В судовому засідання представник відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своє лопотання підтримав, додатково зауваживши про право на апеляційне оскарження рішення суду в справі 754/12116/18, яке було прийнято Деснянським районним судом міста Києва 07 травня 2019 року.

Позивач ОСОБА_1 проти задоволення клопотання заперечував в повному обсязі, додатково зауваживши про безпідставність зупинення провадження у справі на підставі припущень про визнання договору про відступлення прав вимоги за кредитним договором № 321 та Договором поруки від 06 вересня 2017 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Український професійний банк» недійсним, особливо зважаючи на рішення суду в справі 754/12116/18, яке було прийнято Деснянським районним судом міста Києва 07 травня 2019 року про відмови в задоволенні таких вимог.

Відповідно до ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: 1) смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво; 2) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції; 3) призначення або заміни законного представника у випадках, передбачених статтею 63 цього Кодексу; 4) надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення; 5) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді; 6) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. З питань, зазначених у цій статті, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 252 ЦПК України, Суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках: 1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі; 2) захворювання учасника справи, підтвердженого медичною довідкою, що виключає можливість явки до суду протягом тривалого часу; 3) перебування учасника справи у довгостроковому службовому відрядженні; 4) розшуку відповідача в разі неможливості розгляду справи за його відсутності; 5) призначення судом експертизи; 6) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 87 цього Кодексу; 7) надходження заяви про відвід; 8) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги, вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави; 9) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом; 10) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України передбачено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, і, передбачити усунення яких неможливо.

Єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 33 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування судом норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України (в редакції закону, що діяв до 15 грудня 2017 року) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати , що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи наведене, слід зазначити, що вирішуючи питання про зупинення провадження у справі суду слід з`ясувати: як пов`язані справи, які розглядаються різними судами загальної юрисдикції та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому необхідно врахувати, що неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є не лише існування іншої справи на розгляді в суді та припущення про те, що рішення по ній має значення для цивільної справи, що розглядається, а саме неможливість її розгляду до вирішення цієї справи.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

За таких обставин, суд вважає такими, що клопотання не знайшло свого обґрунтування та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.103-106, 251 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву про зупинення провадження в цивільній справі № 754/16766/2017 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: