н/п 2/490/113/2019 Справа № 490/578/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А.,

при секретарі - Дудник Г. С.,

за участі позивача, її представника адвоката Разумовського О.А., представника відповідача, представника третьої особи ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа - Комунальний заклад "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації " Миколаївської міської Ради про поновлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до ВК ММР із вищезазначеною позовною заявою, в якій просить відновити її батьківські права щодо її доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що від часу ухвалення рішення про позбавлення її батьківських прав та до теперішнього часу позивачка кардинально змінила своє відношення до виконання батьківських обов`язків, тому для забезпечення інтересів неповнолітньої дитини вважає, що її необхідно поновити у батьківських правах. Наданий час не вживає ані алкогольних напоїв, ані наркотичних засобів, має зареєстроване місце проживання в м. Миколаєві та працює, має самостійний та стабільний дохід.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та просила позов задоволити. Зазначила, що дуже жалкує з приводу того, що її було позбавлено батьківських прав, зараз вона змінилася, спиртні напої та наркотичні засоби зовсім не вживає, створила всі необхідні умови для забезпечення фізичного та духовного розвитку доньки, бажає її виховувати, дуже любить свою дитину.

Представник позивача ОСОБА_4. підтримав позицію свого довірителя.

Представники відповідача органу опіки та піклування ВК ММР Гонтаренко С. В. позовні вимоги визнали повністю. Вважають, що наявні достатні підстави для поновлення позивача у батьківських правах, оскільки остання стала на шлях виправлення, змінила своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, працює неофіційно, позитивно характеризуються, нею облаштовані місця для навчання, проживання та відпочинку дитини.

Психолог Комунального закладу "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації " ОСОБА_7 у судовому засіданні позов визнала, просила його задовольнити. Зазначила, що донька хоче жити зі своєю мамою. Позивач ОСОБА_1 змінила свій спосіб життя, не вживає спиртних напоїв та наркотичних засобів зовсім, працює, отримує заробітну плату. Постійно відвідує доньку в центрі, донька любляче ставиться до матері, ніколи не зазначала про вчинення з боку матері до неї якихось образливих чи протиправних дій. Навіть протягом строку позбавлення батьківстьких прав мати постійно відвідувала доньку у опікуна ( рідної бабусі), отже фактично не зникала з життя доньки та підтримувала її.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При цьому положення вказаної Конвенції, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому, як правильно вважала колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей.

Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору щодо її місця проживання.

Таким чином, з досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Відповідно до статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25 січня 1996 року під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу.

З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з думкою якої потрібно рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.

Ухвалюючи рішення у справі "М. С. проти України" від 11 липня 2017 року (заява N 2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі "Мамчур проти України", заява N 10383/09).

Неповнолітня ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_1 є її матір`ю. З часу позбавлення батьківських прав їх мати змінила ставлення до виконання батьківських обов`язків, проявляє материнську турботу. Донька хоче жити з матір`ю, любить її, в неї склалися дуже добрі стосунки з вітчимом, тому її необхідно поновити в батьківських правах.

Також в судовому засіданні опитаний ОСОБА_6 , ( чоловік позивачки), який зазначив, що також бажає прийняти ОСОБА_3 в свою сім`ю, знає її вже давно, вони добре ставяться один до одного, він повністю усвідомлює свою та дружини відповідальність відносно виховання та утримання неповнолітньої дитини.

Дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21.06.2007 р. ОСОБА_1 , позбавлено батьківських прав щодо доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно відомостей про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні/будинку з Департамента з надання адміністративних послуг ММР від 12.11.2018 р. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до характеристики з фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , завіреною Начальником ПП "ЖЕК-10" позивачка характерезується виключно з позитивного боку. У побуті завжди ввічлива, тактовна, працелюбна та доброзичлива, проділяє багато часу та власних сил для підтримки добрих стосунків з сусідами. За характером спокійна, врівноважена, розсудлива.

На підставі акту обстеження умов проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 від 12.04.2019 р. служби у справах дітей адміністрації Заводського району ММР встановлено, що житло в якій мешкає родина в задовільному стані розміщене на 1 поверсі 1 поверхового будинку, складається з 1 кімнати, ванної, коридору, який слугує кухнею. Наявні газо, водо, електропостачання, Опалення-індивідуальне. Санітарно-гігієнічні умови в будинку - задовільні. Кімната розділена на дві окремі зони, облаштована меблями та побутовою технікою. Одна із зон кімнати облаштована для дитини, в ній знаходиться окремо ліжко, є одяг для дитини.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 стверджувала, що вона працевлаштована, але неофіційно, отримує заробітну плату.

Нормами Сімейного Кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Так частина 4 статті 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Участь органів опіки та піклування обумовлена в першу чергу інтересами дитини, та необхідністю проведення актів обстеження умов проживання як батька, так і матері, та дачі свого висновку щодо рекомендацій та доцільності визначення місця проживання дитини з одним з батьків. Висновок органів опіки долучається до матеріалів справи та не має для суду наперед встановленого значення.

Частина статті 19 СК України визначає, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд, при винесенні рішення, в більшості випадків керується висновком органу опіки та піклування, проте може відступити від нього, адже суд оцінює усю сукупність доказів, та звертає увагу про прихильність дитини.

Відповідно до висновку про доцільність поновлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно її доньки від 29.05.2019 за № 2552/02.02.01-22/25/14/19 ВК ММР орган опіки та піклування ВК ММР вважає за доцільне поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Відповідно ст. 169 СК України суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

З доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що на час розгляду справи неповнолітня ОСОБА_3 усиновлена не була, на даний момент перебуває у КЗ "Миколаївському центрі соціально-психологічної реабілітації дітей" ММР.

При поновленні батьківських прав перш за все суд дотримується принципу охорони інтересів дітей, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в інтересах дитини, які заслуговують на увагу. Сам факт звернення ОСОБА_1 до суду з позовом суд розцінює, як критичне ставлення позивача до своєї поведінки в минулому стосовно дитини, наявні зміни обставин та ставлення до доньки, фактичне поновлення сім`ї та досягнення порозуміння з донькою, зміну матеріально-побутових умов життя.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. В ході судового розгляду встановлено, що позивач ОСОБА_1 змінила своє ставлення до батьківських обов`язків та бажає належно їх виконувати. Позивач працює, має заробіток, за місцем проживання позивачем створені належні житлово-побутові умови для проживання та виховання доньки, є необхідні предмети побуту та речі повсякденного вжитку, запаси продуктів харчування. Поновлення батьківських прав відповідає інтересам дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені при подачі позову.

Керуючись ст. 169 СК України, ст. ст. 4, 187, 209, 210, 258, 215, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа - Комунальний заклад "Миколаївський центр соціально-психологічної реабілітації " Миколаївської міської Ради про поновлення батьківських прав про поновлення батьківських прав - задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в батьківських правах щодо її неповнолітноьї доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення .

Повний текст рішення складено 05 червня 2019 року.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.