Ухвала

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 754/11728/14-ц

провадження № 61-15560св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - Дарницький прокурор з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року у складі колегії суддів: Ткачука О. С., Висоцької В. С., Кафідової О. В., Умнової О. В., Фаловської І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2014 року заступник Дарницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері звернувся до суду в інтересах держави в особі Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Позовна заява мотивована тим, що 03 серпня 2007 року ОСОБА_1 уклав із Інститутом спеціального зв`язку та захисту інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» (далі - Інститут спецзв`язку) контракт про проходження служби в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації особами рядового і начальницького складу (далі - Держспецзв`язок). Відповідно до умов контракту відповідач взяв на себе зобов`язання проходити службу в Держспецзв`язку протягом п`яти років після закінчення навчання, а у разі звільнення з служби під час навчання або протягом п'яти років після закінчення навчання в Інституті спецзв`язку добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Інституті спецзв`язку. З 01 січня 2007 року по 26 липня 2011 року він навчався в Інституті спецзв`язку. 31 серпня 2012 року у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту його було звільнено у запас Збройних Сил України.

Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача витрати на його утримання за час навчання у розмірі 58 294,48 грн.

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року, у задоволенні позову заступника Дарницького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року задоволено касаційну скаргу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, скасовано рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 22 грудня 2015 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог заяви

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року.

Заява мотивована тим, що суд касаційної інстанції помилково вказав суму позовних вимог - 58 294,56 грн, тоді як фактично ця сума становила 98 416,56 грн. Крім того, заявнику незрозумілі посилання суду на зазначений у контракті обов'язок щодо відшкодування витрат, пов'язаних із його утриманням в Інституті спецзв'язку.

Рух заяви у суді касаційної інстанції

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2018 року заяву ОСОБА_1 передано до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 221 ЦПК України 2004 року якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Аналогічна норма міститься у статті 271 ЦПК України, відповідно до якої за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Зі змісту зазначених процесуальних норм убачається, що незрозумілим є судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Підставою для роз`яснення судового рішення є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК України роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року, яку просить роз`яснити ОСОБА_1 , є мотивованою, чіткою та зрозумілою, а тому підстави для її роз`яснення відсутні, остаточне рішення у цій справі судом не ухвалено.

Із мотивувальної та резолютивної частин вказаного судового рішення зрозуміло, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, з наведенням висновків і мотивів, з яких скасовані ці рішення. При цьому суд касаційної інстанції не ухвалював свого рішення та не змінював судові рішення попередніх інстанцій, тому воно не підлягає виконанню, отже, відсутні передбачені законом підстави для його роз'яснення.

Ураховуючи наведене, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що відсутні правові підстави для роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року.

Керуючись статтею 271 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 квітня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта