Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/3226/18
Провадження № 2/191/949/18
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11.05.2019 Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Гречко Ю.В.
за участю секретаря Борисової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з позовною заявою про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що за договором дарування, посвідченим приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу 29 січня 2003 року, його рідний дядько - ОСОБА_5 25 березня 2003 року набув права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 помер.
У вересні 2015 року до позивача звернулись відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з проханням надати їм для користування житлове приміщення, оскільки вони є переселенцями із Донецької області і їм ніде проживати.
Ураховуючи їх становище, позивач погодилася надати їм в оренду наш житловий будинок, доки вони не вирішуть питання про придбання власного житла.
На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 03 березня 2016 року державним нотаріусом Другої синельниківської державної нотаріальної контори, позивач набула право власності на вказаний житловий будинок.
Але з самого початку відповідачі недобросовісно виконували свої обов`язки наймачів житлового приміщення, відмовились сплачувати орендну плату, не приділяють уваги з підтримання будинку у належному стані, без відома позивача та її згоди розводять домашніх тварин, систематично порушують санітарно-гігієнічні та добросусідські правила.
На неодноразові зауваження реагують неадекватно, навіть застосовують фізичну силу щодо чоловіка позивача ОСОБА_6 та погрожують позивачеві застосуванням фізичної сили у разі її появи у власному будинку.
З цих причин у жовтні 2016 року позивач звернулась до відповідачів з вимогою про добровільне виселення, але вони відмовилися залишати її будинок.
17жовтня 2016 року позивач звернулась до Синельниківського ВП ГУ НП України в Дніпропетровській області з повідомленням про небажання відповідачів виселитися з будинку.
18жовтня 2016 року позивач отримала висновок про те, що між нами вбачаються цивільно-правові стосунки, а тому їй необхідно звернутися з позовом до суду.
Вважає, що відповідачі шляхом створення антисанітарних умов в її будинку, несплати орендної плати, незаконного застосування фізичної сил та відмови добровільного залишення будинку створюють позивачеві перешкоди у здійсненні її права власності на спірний будинок.
Просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_4 із зазначеного житлового будинку.
До початку слухання справи представник позивача Мельников М.В. надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Не заперечують проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у відкрите судове засідання повторно не з`явилися по невідомим суду обставинам, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, відзиву не надали.
Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2016 ОСОБА_1 отримала у власність житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 .
Згідно з висновком спеціаліста з питань судово-медичної експертизи №297 від 22.10.2015, в результаті обстеження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. проведеного на підставі відношення старшого прокурора Синельниківської міжрайонної прокуратури І.Зейналова, у ОСОБА_6 виявлені тілесні пошкодження носу у вигляді закритого перелому кісток носу зі зміщенням уламків, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Давність їх спричинення може відповідати строкам, вказаним у відношенні, та самим обстеженим, а саме 19.10.2015, коли, як пояснив ОСОБА_6 , він знаходився на території свого домоволодіння в АДРЕСА_1 , та в результаті конфлікту з переселенцями з Донецької області , які завинили певну суму грошей за оренду житла, ОСОБА_7 , який проживає в будинку, та його син завдали ОСОБА_6 удари кулаками по обличчу.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 ст. 316 ЦК України).
За статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.
Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності (ч. 1 ст. 386 ЦК України).
Частиною 2 ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Судом встановлено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на законних підставах належить позивачці та її право власності на вказане майно не скасовано, доказів про наявність укладення договору найму житлового приміщення між позивачем та відповідачами суду не надано, а тому до спірних правовідносин підлягає застосування положення саме статті 391 ЦК України.
Оскільки відповідачі користуються спірним житловим приміщенням без будь-яких на те правових підстав, чим перешкоджають позивачеві здійснювати право користування та розпоряджання своїм майном, вимоги щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення із житлового будинку є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача ОСОБА_8 на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 704 грн.80 коп.
На підставі викладено, керуючись ст. ст. 12, 81,141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити .
Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення відповідачів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, ОСОБА_4 із зазначеного житлового будинку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко