ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9742/18 Номер провадження 22-ц/814/1437/19Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

імена (найменування) сторін:

позивач: Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради

відповідач: ОСОБА_1

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави, ухвалене 12 березня 2019 року в приміщенні суду у складі судді Материнко М.О.

у справі за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради до ОСОБА_1 про стягнення державних коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради звернулось до суду із вказаним позовом та просило стягнути з ОСОБА_1 державній кошти у розмірі 19 770,60 грн., виплачених ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що ОСОБА_2 була призначена виплата державної допомоги на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої ( ОСОБА_1 ) ухиляється від сплати аліментів. За період з 01 липня 2011 року по 31 грудня 2015 року було виплачено 19 770,60 грн. державної допомоги.

Вказувало, що після встановлення можливості стягнення аліментів з ОСОБА_1 йому було запропоновано добровільно здійснити відшкодування наданої державної допомоги, проте відповідач таке відшкодування не здійснив.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2019 року позовні вимоги Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради грошові кошти у розмірі 19 770,60 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду вмотивоване тим, що відповідач несе обов`язок з утримання своєї дитини та відшкодування державі коштів, сплачених останньою у зв`язку з його ухиленням від сплати аліментів. Позовна давність позивачем пропущена не була.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради в межах 771,60 грн., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме неврахування місцевим судом пропуску позивачем строку позовної давності щодо частини позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 квітня 2009 року, що набрало законної сили 10 травня 2009 р., стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 31 березня 2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судом також встановлено, що за заявами ОСОБА_2 від 07.07.2011 року, 23.01.2012 року, 05.07.2012 року, 24.01.2013 року, 11.07.2013 року, 10.01.2014 року, 03.07.2014 року, 19.01.2015 року, 09.07.2015 року, як отримувача аліментів, Управлінням було призначено останній тимчасову державну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання (перебування) їх невідоме, на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з наданими копіями рішень про призначення допомоги сім`ям з дітьми вбачається, що з 01.07.2011 року по 31.12.2015 року була виплачена сума допомоги у загальному розмірі 19 770,60 грн., що підтверджується листом Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області № 599-03 від 05.04.17 року.

10.04.2017 року Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради направлено запит до Управління державної реєстрації про встановлення адреси реєстрації, проживання боржника. Згідно з відповіді на запит встановлено, що боржник значиться зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 .

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про наявність підстав для стягнення з відповідача відшкодування наданої державою матеріальної допомоги на утримання його дитини, оскільки такий висновок узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, що врегульовують спірні правовідносини.

Апелянтом не заперечуються встановлені судом обставини та не спростовується обов`язок з повернення виплачених державою коштів на утримання його дитини.

Доводи апеляційної скарги зводяться до необхідності застосування строків позовної давності, які мають обраховуватися окремо за кожний періодичний платіж, здійснений Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальний строк позовної давності передбачений ст. 257 ЦК України, що стосується зазначених у позові вимог, встановить три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 10 ст. 181 Сімейного кодексу України визначено, що суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.

Згідно з п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення: 1. визначає суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та встановлює строки її повернення (протягом місяця); 2. повідомляє одному з батьків про суму сплаченої тимчасової допомоги, яка підлягає поверненню, та строк її повернення; 3. у разі неповернення коштів добровільно в установлені строки вирішує питання про їх стягнення у судовому порядку.

Таким чином, моментом порушення права Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради на отримання від ОСОБА_1 відшкодування наданої матеріальної допомоги є сплив строку для її добровільного відшкодування.

Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради було направлено на адресу відповідача лист-повідомлення про необхідність добровільної сплати коштів в термін до 10.05.2017 року, яку відповідачем залишено без виконання.

Отже, строк позовної давності на звернення до суду із вимогою про стягнення державних коштів почав спливати з 11 травня 2017 року, що свідчить про те, що такий строк позивачем пропущений не був.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 12 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак