Справа №: 2-11/11
провадження №: 2/398/1/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" лютого 2019 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

судді Нероди Л.М.,

секретарі Борозни Л.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору МПП «Сандал» про визнання права спільної сумісної власності на будівлі агрегатних складів та поділ вказаного майна, визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно,

учасники: ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3, представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

До Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області звернувся з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна. ОСОБА_2 також звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору МПП «Сандал» про визнання права спільної сумісної власності на будівлі агрегатних складів та поділ вказаного майна, визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно. Позови мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 06 травня 1995 року та за час спільного проживання придбали майно: ательє дитячого одягу, розташоване за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Щербакова, 2; трикімнатну квартиру №40 розташовану за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Дзержинського, буд 40; однокімнатну квартиру №60 розташовану за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Чичеріна, буд. 9А; будинок житловий №42 (квартири №1 та 2) розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева; кафе-бар «Багіра» розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, буд. 89; автомобіль НОМЕР_1, 2006 року випуску; автомобіль НОМЕР_2, 2007 року випуску; обладнання по виробництву панчох. Будівлі агрегатних складів розташованих за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева, буд. 48. Шлюб розірвано 11 серпня 2008 року, тому між колишнім подружжям виникло питання про поділ майна, набутого за період шлюбу.

Дана справа перебувала у провадженні шести суддів: Куковенкова С.В., Квітки О.М., Паламарчука М.С., Тимченко Л.М., Поповича С.М. та розподілено ОСОБА_5

Сторони не заперечували щодо тривалого розгляду справи та неодноразово змінювали свої позовні вимоги. За останньою редакцією ОСОБА_1 просить виділити йому приміщення кафе «Багіра», яке знаходиться у буд. 89 по вул. 6-го Грудня у м. Олександрії, вартістю 505 964 грн. 00 коп.; трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 539 950 грн. 00 коп.; однокімнатну квартиру АДРЕСА_2», вартістю 273 791 грн. 00 коп.; житловий будинок №42 (квартири №1 та 2) по вул. Першотравнева у м. Олександрія, вартістю 2 068 749 грн. 00 коп. ОСОБА_1 просить залишити ОСОБА_2 ательє дитячого одягу, яке знаходиться у буд. 2 по вул. Щербакова у м. Олександрія, вартістю 1 393 519 грн. 00 коп.; обладнання по виробництву панчох, вартістю 4 797 251 грн. 00 коп., просить також стягнути з ОСОБА_2 різницю вартості виділеного майна 1 364 251 грн. 00 коп., врахувати кредитні зобовязання та стягнути судові витрати.

У своєму позові ОСОБА_2 просить: визнати за нею право особистої приватної власності на приміщення кафе-бару «Багіру», яке розташоване у буд. 89 по вул. 6-го Грудня у м. Олександрія; виділити їй у власність ательє дитячого одягу, розташованого у буд. 2 по вул. Щербакова у м. Олександрія; трикімнатну квартиру АДРЕСА_3; виділити у власність ОСОБА_1 квартири №1 і 2 у буд. 42 по вул. Першотравневій у м. Олександрії; визнати за нею право спільної сумісної власності на будівлі агрегатних складів, за адресою: м. Олександрія, вул. Першотравнева, б. 48, загальною площею 970, 3 кв.м., що складаються з агрегатного складу Я1, агрегатного складу Я2, агрегатного складу Я3, агрегатного складу Я4, агрегатного складу Я5, агрегатного складу Я6, агрегатного складу Я7, агрегатного складу Я8, навісу Б, вбиральні В, навісу Г, огорожі №1, мощення І; поділити спільне сумісне майно, а саме припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на частку в будівлях агрегатних складів, за адресою: м. Олександрія, вул. Першотравнева, б. 48, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну вартість цієї частки у розмірі 1 155 901 грн. 95 коп. Під час поділу майна врахувати боргові зобовязання подружжя ОСОБА_2 по кредитним договорам, які були одноособово погашені ОСОБА_2

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник позовні вимоги з якими було звернення до суду в останній редакції підтримав у повному обсязі та частково визнали позовні вимоги ОСОБА_2 щодо виділу у власність ОСОБА_2 ательє дитячого одягу, розташованого у буд. 2 по вул. Щербакова у м. Олександрія та виділу ОСОБА_1 квартири №1 і 2 у буд. 42 по вул. Першотравневій у м. Олександрії, але у задоволенні інших позовних вимог заявлених ОСОБА_2 просили відмовити.

Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_4 підтримала вимоги заявлені ОСОБА_2 в останній редакції та частково визнала позовні вимоги ОСОБА_1, зокрема, у частині виділу у власність ОСОБА_2 ательє дитячого одягу, розташованого у буд. 2 по вул. Щербакова у м. Олександрія та виділу ОСОБА_1 квартири №1 і 2 у буд. 42 по вул. Першотравневій у м. Олександрії.

Представник третьої особи у судове засідання не зявлявся, причини неявки суду не відомі. Також письмових пояснень від третьої особи до суду не надходило.

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи судом встановлено, що наявні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України та Сімейного кодексу України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 06 травня 1995 року до 11 серпня 2008 року та придбали ательє дитячого одягу, розташованого у буд. 2 по вул. Щербакова у м. Олександрія, вартість якого складає 1 393 519 грн. 00 коп. Дані обставини визнали обидві сторони про що зазначено у позовних заявах сторін.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що дані правовідносини регулюються нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України.

Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 60 СК України вказує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Ч. 1 ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Ст. 57 СК України визначено перелік видів особистої приватної власності одного з подружжя та підстави її набуття. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд встановлює не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тож, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя. Зазначена правова позиція, висловлена Верховним Судом України в постанові від 01.07.2015 року у справі №6-612цс15 та у постанові від 07.09.2016 року у справі №6-801цс16.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем згідно Свідоцтва про державну реєстрацію серії В02 №068440. Дата проведення державної реєстрації 20.05.1999 року.

Сторонами набувалося майно у період з 1995 року до 2008 року (перебуваючи у шлюбі) на підставі тих доказів, які надані сторонами до суду для підтвердження фактів викладених у позовах.

19.11.2005 року ОСОБА_2 у ОСОБА_6 придбала 17 / 100 частки приміщення (вбудоване-прибудоване до 144 квартирного 9-ти поверхового житлового будинку), незавершеного будівництва, що складає 66% готовності і знаходиться у місті Олександрії Кіровоградської області, вулиця 6-го Грудня, №89. Продаж 17 / 100 частки приміщення вчиняється за 2 000 грн. 00 коп. Даний договір купівлі-продажу частки приміщення незавершеного будівництва посвідчено ОСОБА_7, приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі №4108 (арк. спр.112-113, т. 1).

Ч. 1, 2 ст. 52 ЦК України вказує, що фізична особа - підприємець відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення; фізична особа - підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобовязаннями, повязаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Верховний суд України у Постанові від 18.05.2016 р. у справі №6-1327цс 15 висловлюючи правову позицію про неоднакове застосування судами касаційної інстанції норм статей 57, 60, 61 СК України дійшов наступного висновку: майно фізичної особи підприємця, яке придбане за кошти від своєї діяльності підприємця і не в інтересах сімї та використовується в його підприємницькій діяльності з метою отримання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як обєкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України.

Верховний Суд у постанові від 05.09.2018 року у справі 61-27567св 18 зазначив, що майно фізичної особи-підприємця вважається спільним майном подружжя, як і інше майно, набуте за час зареєстрованого шлюбу, за умови, що воно було придбане за рахунок належних подружжю коштів. При цьому, у разі якщо майном користується приватний підприємець, то в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобовязальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя (а не право власності на саме майно) або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства, або половини майна, що залишилось після ліквідації підприємства.

Тобто, майно 17 / 100 частки приміщення (вбудоване-прибудоване до 144 квартирного 9-ти поверхового житлового будинку), незавершеного будівництва, придбане саме для здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 та придбане не за рахунок коштів подружжя, а коштів від господарської діяльності фізичної особи-підприємця. Більш того, на момент придбання приміщення, воно потребувало добудови, ремонту тощо. У період перебування ОСОБА_2 у шлюбі, нею розпочато добудову 17 / 100 частки приміщення, що знаходиться у місті Олександрії Кіровоградської області, вулиця 6-го Грудня, №89.

Будівництво здійснено за рахунок коштів ОСОБА_2, які вона отримувала від підприємницької діяльності, так як довідки надані Олександрійською обєднаною державною податковою інспекцією за період: з січня 2005 року до грудня 2006 року вказують на відсутність будь-якого доходу у ОСОБА_1, а також несплати податків (арк. пр. 133-140, т. 3).

На підставі рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області за №714 від 21.09.2006 року затверджено акт державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію кафе та адміністративного приміщення по вул. 6-го Грудня, 89 після реконструкції 17 / 100 частин незавершеного будівництвом вбудовано-прибудованого нежитлового приміщення, проведеної ОСОБА_2. Олександрійському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації виготовити свідоцтво про право приватної власності та зробити державну реєстрацію кафе та адміністративного приміщення по вул. 6-го Грудня, 89 ОСОБА_2 (арк. пр. 105, т. 1).

Свідоцтво на підставі рішення Виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області за №714 від 21.09.2006 року вказує про право власності на кафе та адміністративне приміщення належить ОСОБА_2 та зареєстровано у Олександрійському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації. Реєстраційний №121/13 (ф) с.236 (арк. пр. т. 2).

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 21.12.2011 року, скасовано рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28.03.2011 року та у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Олександрійської міської ради, виконавчого комітету Олександрійської міської ради про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, відмовлено. Предметом розгляду справи було майно: 17 / 100 частки приміщення (вбудоване-прибудоване до 144 квартирного 9-ти поверхового житлового будинку), незавершеного будівництва, що складає 66% готовності і знаходиться у місті Олександрії Кіровоградської області, вулиця 6-го Грудня, №89 (арк. спр. 38-41, т. 2).

Згідно висновку судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №144-145 складеного 31.08.2016 року, вартість кафе «Багіра», що розташоване за адресою: вул. 6-го Грудня, 89 у м. Олександрії станом на 31.08.2016 року становить 505 964 грн. 00 коп. (арк. пр. 164-181, т. 4).

Прийняття в експлуатацію кафе перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 за рахунок коштів фізичної особи-підприємця з подальшою державною реєстрацією права власності на нежитлове приміщення свідчить про факт виникнення у ОСОБА_2 права приватної власності на новостворене нерухоме майно приміщення кафе, бо придбано останньою за кошти отримані нею від заняття підприємницькою діяльністю, а також для здійснення нею підприємницької діяльності, тому на підставі ч. 3 ст. 71 СК України кафе «Багіра», що розташоване за адресою: вул. 6-го Грудня, 89 у м. Олександрії повинно належати ОСОБА_2 як особі, яка використовує його у своїй професійній діяльності та не підлягає поділу.

Стосовно позовних вимог про майно, а саме АДРЕСА_4, суд зазначає наступне.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_5 відмовлено повністю, згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.03.2012 року (арк. пр. 135-136, т. 2).

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 03.05.2012 року рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.03.2012 року залишено без змін (арк. пр. 137, т. 2).

Оскільки, АДРЕСА_4 є обєктом права спільної сумісної власності, тому необхідно визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільного сумісного майна подружжя на АДРЕСА_6, вартість якої 539 950 грн. 00 коп., виділивши кожному по 1 / 2 частині.

Щодо квартири АДРЕСА_7, судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12. 2005 року визнано за ОСОБА_2 право власності. На момент розгляду справи у суду відсутні будь-які докази, що вказують про скасування вищезазначеного рішення (арк. пр. 138, т. 2).

Отже квартира АДРЕСА_7 належить на праві власності ОСОБА_2.

Наступні позовні вимоги сторін стосуються агрегатних складів, тому суд вирішує їх так.

Відповідно договору дарування посвідченого нотаріусом ОСОБА_8, приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу та зареєстрованого в реєстрі за №7239, ОСОБА_1 22.11.2002 року прийняв у дар агрегатні склади літери Я1 та Я2, загальною площею 359,3 кв.м., що складають 3 / 100 частини виробничих будівель та споруд і знаходяться у м. Олександрія, вул. Свердлова, №43 від приватного підприємства «Сандал». Інвентаризаційна оцінка агрегатних складів 1 789 грн. 00 коп. Дар сторони оцінили безкорисливо. Право власності ОСОБА_1 на агрегатні склади літери Я1 та Я2, загальною площею 359,3 кв.м., що складають 3 / 100 частини виробничих будівель та споруд і знаходяться у м. Олександрія, вул. Свердлова, №43 зареєстровано 22.11.2002 року у Олександрійському комунальному міжміському бюро технічної інвентаризації. Реєстраційний №119/99 (ф) с.143. (арк. пр. 209-210, т. 2).

31 жовтня 2003 року ОСОБА_1 надано в оренду строком на 5 (пять) років земельну ділянку площею 984,41 кв.м. (в т.ч. 984,41 кв.м. під землями комерційного користування) по вул. Свердлова, 43 для обслуговування виробничих будівель та споруд, згідно рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області за №343 від 31.10.2003 року (арк. пр. 129, т. 5).

Рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області за №400 від 11.06.2004 року змінено адресу агрегатних складів з вул. Першотравневої, 48 на вул. Свердлова, №43 у м. Олександрії Кіровоградської області (арк. пр. 133, т. 5).

З іпотечного договору від 25.04.2006 року, який посвідчено приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу та зареєстровано в реєстрі за №849 вбачається, що ОСОБА_1 забезпечує вимоги відкритого акціонерного товариства «Державного експортно-імпортного банку України» будівлями агрегатних складів, які розташовані у м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Першотравневій, 48. Предмет іпотеки складається з агрегатних складів літери А, Б, В та загальна площа предмету іпотеки складає 659,10 кв.м. Предмет іпотеки перебуває у спільній сумісній власності подружжя і передається за згодою дружини ОСОБА_2, яка викладена в заяві, що попередньо надана нотаріусу, вх. №150 від 25.04.2006 року (арк. пр. 207, т. 1).

Збільшення обєкту агрегатних складів та виділення більшої земельної ділянки для обслуговування їх, вказують на події, що слугували збільшенню обєкта, тобто відбулася добудова та поліпшення агрегатних складів літери Я1 та Я2, загальною площею 359,3 кв.м., що складають 3 / 100 частини виробничих будівель та споруд і знаходяться у м. Олександрія, вул. Свердлова, №43. Площа агрегатних складів станом на 2006 рік складала 659,10 кв.м., про що вказують надані докази сторонами.

Висновок експерта №8/2-18 за результатами судової будівельно-технічної експертизи складений 23.10.2018 року вказує, що поліпшена частка у 3 / 100 частини виробничих будівель та споруд і знаходяться у м. Олександрія, вул. Свердлова, №43, внаслідок проведеної реконструкції складає 63 / 100 та вартість яких складає 3 669 530 грн. 00 коп. (арк. пр. 149-158, т. 5).

Хоча наявний договір дарування ОСОБА_1 агрегатних складів літери Я1 та Я2, загальною площею 359,3 кв.м., що складають 3 / 100 частини виробничих будівель та споруд, однак відсутні підстави для визнання права власності на збудовані та добудовані агрегатні склади лише за ОСОБА_1 Суд дійшов висновку, що будучи одноособовим власником агрегатних складів літери Я1 та Я2, ОСОБА_1 може бути співвласником іншої частини вказаних будівель: агрегатного складу Я3, агрегатного складу Я4, агрегатного складу Я5, агрегатного складу Я6, агрегатного складу Я7 агрегатного складу Я8, навісу Б, вбиральні В, навісу Г, огорожі №1, мощення І, що становить 63 / 100, вартість яких складає 2 311 803 грн. 00 коп., внаслідок будівництва, яке здійснено у період шлюбу та є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

ОСОБА_2 просить у позовних вимогах припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 на частку в будівлях агрегатних складів, стягнувши з ОСОБА_1 на її користь матеріальну вартість частки у розмірі 1 155 901 грн. 95 коп.

Проте, матеріали справи не містить даних про можливість виділу в натурі частини агрегатних складів та чи є це технічно можливо або навпаки, є неподільною річчю. Більш того, сторони не зверталися з відповідним клопотаннями про вирішення саме таких питань експертом, тому у суду підстав, які дозволять поділ в натурі або визначення ідеальних часток немає.

Суд звертає увагу, що при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільною, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, ч. 4, 5 ст. 71 СК України.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України.

Положеннями статті 365 ЦК України передбачено підстави, за наявності яких суд може задовольнити позов про припинення права особи на частку у спільному майні: частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Тобто для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Згідно частини першої статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Аналіз цієї норми свідчить про те, що для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1 3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї.

Оскільки суду не надано належних та допустимих доказів про наявність обставини передбаченої ст. 365 ЦК України, тому підстав для задоволення позовної вимоги щодо припинення права спільної сумісної власності ОСОБА_2 на частку в будівлях агрегатних складів, стягнувши з ОСОБА_1 на її користь вартість частки немає.

Крім того, відсутні належні та допустимі докази на підтвердження обставин отримання кредитів в установах баків як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1, будучи фізичними особами, а не фізичними особами підприємцями чи керівниками юридичних осіб. Відсутність саме такої інформації у свою чергу позбавляє можливості суд задоволити позовні вимоги сторін щодо врахування кредитних зобовязань та стягнення різниці тощо, бо суд враховує боргові зобовязання покладені саме на подружжя та в інтересах родини.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з договору застави від 05.05.2006 року, який посвідчено ОСОБА_9 приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за №879, договору застави від 25.04.2006 року, який посвідчено ОСОБА_9 приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за №851 та договорм застави від 31.07.2006 року, посвідчено ОСОБА_9 приватним нотаріусом Олександрійського міського нотаріального округу та зареєстрованого у реєстрі за №1715 (арк. пр. 65, т. 1), промислове обладнання для виготовлення панчішних виробів про яке вказує ОСОБА_1 є власністю ТОВ «Віатекс» та власністю фізичної особи підприємця ОСОБА_2 та використовується з метою здійснення господарської діяльності, що у свою чергу поділу не підлягає з підстав наведених у даному рішенні вище.

Суд погоджується з запропонованим сторонами варіантом поділу майна, бо він є прийнятним для обох сторін, зокрема виділ у власність ОСОБА_2 ательє дитячого одягу, розташованого у буд. 2 по вул. Щербакова у м. Олександрія та виділу ОСОБА_1 квартири №1 і 2 у буд. 42 по вул. Першотравневій у м. Олександрії, та вартість яких є майже рівною, де перший обєкт коштує 1 393 519 грн. 00 коп., а другий 1 789 954 грн. 00 коп.

Аналізуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя, що було предметом розгляду та вирішення даного спору, частково задоволивши позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 141, 258, 264, 265, 273, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволити частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя виділити ОСОБА_1 в особисту приватну власність: будинок житловий з надвірними будівлями розташований за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева, буд. №42 (кв. 1 та 2), загальна площа якого 177,5 м2, з яких житлова 56,2 м2, літня кухня під літ. Д, навіс під літ. К, Л, сарай під літ. Е, літня кухні під літ. Ж, вбиральня під літ. З, водопровід під літ. В, каналізація під літ. К, замощення 1, огорожа, вартістю якого 497 918 (чотириста девяносто сім тисяч девятсот вісімнадцять) грн. 00 коп.

Виділити ОСОБА_2 в особисту приватну власність: ательє дитячого одягу розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Щербакова, буд. №2, вартість якого 1 971 486 (один мільйон девятсот сімдесят одна тисяча чотириста вісімдесят шість) грн. 00 коп.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільного сумісного майна на АДРЕСА_6, вартість якої 228 916 (двісті двадцять вісім тисяч девятсот шістнадцять) грн. 00 коп., виділивши кожному по 1 / 2 частині.

В інших позовних вимогах відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору МПП «Сандал» про визнання права спільної сумісної власності на будівлі агрегатних складів та поділ вказаного майна, визнання права особистої приватної власності на нерухоме майно задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на приміщення кафе-бару «Багіра», розташованого за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, буд. 89, вартість якого 2 087 894 (два мільйони вісімдесят сім тисяч вісімсот девяносто чотири) грн. 00 коп.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільного сумісного майна на АДРЕСА_6, вартість якої 228 916 (двісті двадцять вісім тисяч девятсот шістнадцять) грн. 00 коп. виділивши кожному по 1 / 2 частині.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право спільного сумісного майна на будівлі агрегатних складів, за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Першотравнева, б. 48, що складаються з агрегатного складу Я3, агрегатного складу Я4, агрегатного складу Я5, агрегатного складу Я6, агрегатного складу Я7 агрегатного складу Я8, навісу Б, вбиральні В, навісу Г, огорожі №1, мощення І, що становить 63 / 100, вартість яких складає 2 311 803 (два мільйони триста одинадцять тисяч вісімсот три) грн. 90 коп.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 березня 2019 року.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА