Справа № 562/119/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" травня 2019 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Мичка І.М.

при секретарі Кондратюк Н.В.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої сторони ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бущанської сільської ради, ОСОБА_4 , третя сторона яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним , -

ВСТАНОВИВ

15 січня 2019 року позивачі звернулися до суду з позовною заявою до Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, третя особа - ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним, мотивуючи вимоги тим, що 20 вересня 2018 року відповідач ОСОБА_4 у зв`язку із оформленням свого майна на своїх дітей, повідомила позивача, що перед смертю батька, який на той час перебував на стаціонарному лікуванні у Здолбунівській ЦРЛ, а саме, з 07.01.2007року по 12.01.2007 року включно, нею замість батька 10.01. 07р. було складено заповіт у Бущанській сільській раді, який був посвідчений секретарем сільської ради Бущанської сільської ради 10.01.07р. та зареєстрований в реєстрі за № 4. Згідно заповіту все його майно переходить після смерті синові, а саме, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач також вважає, що даний заповіт є нікчемним так, як заповіт складений особою, яка не мала на це права, а саме, відповідачем ОСОБА_4 Оскільки на час складання заповіту сам спадкодавець перебував на стаціонарному лікуванні у Здолбунівській центральній районній лікарні на стаціонарному лікуванні.

З даних підстав позивач вважає, що було порушено її право, як спадкоємця першої черги ст.1258, 1261,1267 ЦК України на частину спадкового батьківського майна, яке було ним залишено після його смерті та на яке частково Здолбунівською державною нотаріальною конторою вже було видано свідоцтво на спадщину за заповітом на земельні ділянки, пай, а тому з даних підстав наявний спір, який можливо вирішити лише в судовому порядку.

Виходячи з викладеного, позивач просить визнати заповіт, складений 10.01.2007 року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 , посвідчений секретарем Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4- нікчемним.

Відповідач, представники Бущанської сільської ради на підготовчому судовому засіданні, просили суд дану справу розглянути без її участі, та подала заяву. Відзив на позовну заяву не подавала. Заперечила протии задоволення позову за підстав зазначених у позові.

В судовому засіданні позивач та третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 подала заяву про визнання позовних вимог у повному об`ємі.

Ухвалою суду продовжено розгляд справи за відсутності відповідача за наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне:

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер спадкодавець батько ОСОБА_6 .

10.01.07р. був письмово складений заповіт у Бущанській сільській раді від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , підписаний ОСОБА_4 , дружиною спадкодавця, який був посвідчений секретарем Бущанської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 4.

Позивачі вважають, що заповіт є нікчемним так, як складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Відповідно доч.1ст.1257ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до ст.1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Як було встановлено в судовому засіданні, оскаржуваний заповіт був посвідчений секретарем Бущанської сільської ради.

Дана обставина підтверджена в ході судового розгляду.

Згідно довідки виданою №01/20-1443 від 05.11.18р. головний лікарем Здолбунівської ЦРЛ встановлено, що ОСОБА_6 , житель с . Буща, пенсіонер, знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні ЗЦРЛ з 07.01.2007р. по 12.01.2007р. з діагнозом :ГПМК по ішемічному типу в басейні лівої СМА, тетрапарез з переважним ураженням правих кінцівок, моторно-сенсорна афазія, гіпертонічна хвороба 3 ступеня, важка за рівнем АТ. Ангіопатія сітківки обох очей.

Позивач та третя сторона зазначили, що їхній батько не мій підписати даний заповіт у Бущанській сільській раді, яка знаходиться близько 40 км. від м.Здолбунів оскільки 10.01.2007р. перебував у вкрай тяжкому хворобливому стані в Здолбунівській ЦРЛ на стаціонарному лікуванні.

Згідно п.1.4 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, який затверджений наказом Міністерства Юстиції України 11.11.2011 р. № 3306/5 при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем.

При складанні заповіту зазначеної вимоги закону дотримано не було.

Так, відповідно до п.п. 5,7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

У разі, якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Тобто, в даному випадку, позивачі не оспорюють заповіт, а просять визнати заповіт нікчемним, а тому з`ясуванню в даному спорі підлягають лише обставини щодо форми та посвідчення заповіту в розумінні ст.ст.1233,1247 ЦК України.

Відповідно доч.1ст.1257ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Заповіт є одностороннім правочином і може бути визнаний судом нікчемним тільки при зазначенні в рішенні спеціальної підстави передбаченої ст. 1257 ЦК України (ВСУ від 6 вересня 2017р. у справі № 6-2424цс16)

В зазначеному вище рішенні ВСУ зазначено, що заповіт є також правочином і для визнання його нікчемним повинні бути правильно застосовані норми ЦК України. Висновок ВСУ полягає в тому, що при встановленні нікчемності правочину загальні норми Глави 16 ЦК України застосовуються лише тоді, коли у законі відсутня спеціальна підстава для цього. У випадку визнання заповіту нікчемним, суд у рішенні обовязково повинен вказати підставу передбачену частиною першою ст. 1257 ЦК України. При відсутності такої підстави заповіт вважається дійсним і може бути оспорений у судовому порядку.

Відповідно п.6 листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом.

Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред`являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту.

Згідно ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Отже, оскільки 10 січня 2007 року при складанні та посвідченні заповіту секретарем Бущанської сільської ради, що зареєстрований в реєстрі за №04 вимог щодо його форми та посвідчення дотримано не було, оскільки даний заповіт не міг бути підписаний безпосередньо спадкодавцем ОСОБА_6 , а був підписаний його дружиною ОСОБА_4 , тому суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4,12,76-84,263-265 ЦПК України, ст..ст. 1233, 1247, 1251, 1257 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду Українивід 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», «Порядком вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування» , суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області третя особа - ОСОБА_3 про визнання заповіту нікчемним задовольнити.

Заповіт, складений 10 січня 2007 року ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_5 посвідчений секретарем Бущанської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області та зареєстрованого в реєстрі за № 4 визнати нікчемним.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлений 14.05.2019 року.

Суддя