Ухвала

Іменем України

30 травня 2019 року

м. Київ

справа № 308/11967/18

провадження № 61-9830 ск 19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 березня

2019 року за заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за донарахованими відсотками,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року акціонерне товариство (далі - АТ) «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за донарахованими відсотками за кредитними договорами: від 03 серпня

2006 року, від 06 вересня 2006 року, від 27 грудня 2006 року

у розмірі 80 208,31 доларів США, що еквівалентно 2 276 175,40 грн.

Одночасно із позовною заявою АТ «Райффайзен Банк Аваль» подало заяву про забезпечення позову, в якій просило вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що перебуває у власності

ОСОБА_1 , а саме на канатно-буксирувальну дорогу, яка знаходиться

за адресою:

АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,045 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (належним чином не оформлену). Накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2

На обґрунтування заяви вказувало, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього судового рішення, оскільки є велика ймовірність відчуження майна, належного відповідачам, на користь третіх осіб, також відповідачі можуть розпорядитися належним їм майном і значно зменшити його вартість.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2018 року

у задоволенні заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову відмовлено.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково. Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 жовтня 2018 року скасовано. Заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на канатно-буксирувальну дорогу, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , та на квартиру, яка знаходиться за адресою:

АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_2 . У решті заяви про забезпечення позову відмовлено.

У травні 2019 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 березня 2019 рокуз пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки згідно з поштовим штемпелем на конверті касаційна скарга відправлена до суду касаційної інстанції 11 травня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки постанову Закарпатського апеляційного суду

від 28 березня 2019 року було отримано поштовим зв`язком 14 квітня

2019 року, для підтвердження чого надають докази.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження заявниками пропущено з поважних причин, вважаю за можливе його поновити.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржуване судове рішення та закрити провадження по справі.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Відповідно до частини першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року

№ 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (пункт 4).

Крім того, пунктами 1-4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову з урахуванням адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Пунктом 10 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання,

за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Скасовуючи ухвалу районного суду та задовольняючи частково заяву

АТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що районний суд у порушення вищенаведених норм процесуального права не вжив заходів щодо всебічного та повного розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки при дослідженні матеріалів справи вбачаються підстави для забезпечення позову, так як АТ «Райффайзен Банк Аваль» доведено належними та допустимим доказами те, що внаслідок невиконання відповідачами своїх боргових зобов`язань перед Банком останньому, можливо, буде завдано шкоди у вигляді невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань згідно з умовами кредитного договору та як, наслідок, Банк не в змозі задовольнити відшкодування спричинених збитків за рахунок майна, що є предметом застави Банку.

Таким чином, обраний вид забезпечення позову буде співмірним із заявленими позовними вимогами, а не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання можливого судового рішення.

Доводи касаційної скарги не можуть бути взяті колегією суддів до уваги, оскільки апеляційний суд при дослідженні матеріалів справиобґрунтовано, повно та всебічно перевірив ці доводи та докази, вірно прийшов до висновку про скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення частково заяви АТ «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги, оскаржуваного судового рішення убачається, що вона є необґрунтованою, правильне застосовування норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення, а зводяться до переоцінки доказів, що заборонено частиною першою статті 400 ЦПК України, та незгоди заявника з висновками суду апеляційної інстанції щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись статтею 390 ЦПК України, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження судового рішення.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 28 березня 2019 рокуза заявою акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про захист порушеного права шляхом стягнення заборгованості за донарахованими відсотками відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Ю. В. Черняк