ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/803/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Медведчук Н.Д.,

з участю: представника ОСОБА_1 . ОСОБА_2 ,

представника позивача Потапової М. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/18373/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2019 року (суддя Приступа Д.І., повне судове рішення складено 19 лютого 2019 року) у справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Парковий бульвар - 1» до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування державної реєстрації.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

10 серпня 2018 року ЖБК «Парковий бульвар - 1», звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що 31 березня 2018 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. на підставі акта про проведені електронні торги ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 77,9 кв.м і земельної ділянки площею 0,0980 кв.м кадастровий номер НОМЕР_1 . Кооператив є власником об`єкта нерухомого майна, а саме незавершеного будівництва - багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісного-торгівельними приміщеннями, І перша черга будівництва.

Згідно з генеральним планом будівництва та відомостями з Державної кадастрової карти України зазначений об`єкт нерухомого майна частково розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 .

У нового власника при переході права власності на будівлю виникають права на земельну ділянку, на якій розташована ця будівля і на земельну ділянку, яка необхідна для її обслуговування.

Тому, позивач просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на майно від 31 березня 2018 року, видане ОСОБА_1 та скасувати державну реєстрацію на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2019 року позов задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право власності на майно від 31 березня 2018 року, видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. про право власності на майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 .

Скасовано державну реєстрацію на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 .

Вирішено питання про судовий збір.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на невідповідність рішення суду вимогам матеріального та процесуального права. Суд не взяв до уваги, що він правомірно на прилюдних торгах набув право власності на житловий будинок і земельну ділянку та отримав свідоцтво про право власності НОМЕР_2 і здійснив державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. Правомірність набуття права власності на об`єкти нерухомого майна встановлена рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року та постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року. Частина об`єкта будівництва з вини позивача знаходиться на належній йому земельній ділянці. Кооператив самовільного зайняв частину земельної ділянки, чим порушено його права. Належних і допустимих доказів будь-якого речового права позивача на земельну ділянку по АДРЕСА_1 з кадастровим номером НОМЕР_1 не надано.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав. Представник позивача визнав її необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Згідно з п. 2, п. 3 і п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування

судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 31 березня 2018 року ОСОБА_1 на підставі акта про проведені електронні торги набув у власність майно, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 загальною площею 77,9 кв.м і земельної ділянки площею 0,0980 кв.м кадастровий номер НОМЕР_1 та зареєстрував право власності на майно у встановленому законом порядку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року у справі №686/5522/18 (а.с.34-35), залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада 2018 року (а.с.48-50), відмовлено в позові ОСОБА_5 до Першого міського відділу ДВС м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції в Хмельницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, про визнання електронних торгів недійсними.

Судовим рішенням встановлено відсутність підстав для визнання недійсним правочину (електронних торгів), на підставі якого ОСОБА_1 набув у власність зазначене майно.

Наведені обставини відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

ЖБК «Парковий бульвар - 1» є власником об`єкта незавершеного будівництва - багатоповерхового житлового будинку з вбудованими офісного-торгівельними приміщеннями, І перша черга будівництва по АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 , що є суміжною із земельною ділянкою відповідача.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Рішення про задоволення позову суд першої інстанції мотивував тим, що внаслідок набуття у власність нерухомого майна (об`єкта незавершеного будівництва), частково розташованого на спірній земельній ділянці, позивач має право на її частину для обслуговування нерухомого майна. Земельна ділянка, набута ОСОБА_1 на прилюдних торгах, не могла бути предметом правочину щодо її відчуження у повному розмірі.

Такий висновок суду не відповідає встановленим обставинам справи і вимогам закону.

За змістом ч. 1 ст. 328 ЦК України підставою набуття права власності є, зокрема, правочини.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами

першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

На підставі ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

За змістом ч. 1 ст. 120 ЗК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до положень ст. 377 ЦК України, ст.ст. 120, 125 ЗК України та принципу слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості, що на ній розташована, право (власності та/або користування) на земельну ділянку у зв`язку із виникненням права власності на розташований на ній об`єкт нерухомого майна у набувача виникає в силу закону у зв`язку з його відчуженням і неможливе без перебування земельної ділянки у власності чи користуванні попереднього власника об`єкта нерухомого майна.

Наведений правовий механізм не застосовується до набуття права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна, у тому числі на об`єкт незавершеного будівництва, оскільки у такому разі не відбувається перехід права власності на об`єкт нерухомого майна від попереднього власника, який одночасно володіє на відповідному правовому титулі земельною ділянкою, до нового власника.

Крім того, саме по собі створення об`єкта нерухомого майна та набуття його у власність не свідчить про речове право власника на земельну ділянку, на якій цей об`єкт розташований.

Отже, для правильного вирішення спору слід враховувати, що належним чином установлений правовий титул, на підставі якого використовується земельна ділянка, визначає обсяг і характер прав та обов`язків землекористувача щодо її використання.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії витягу з Державного

реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 07

квітня 2017 року (індексний номер витягу 84579009), ЖБК «Парковий бульвар - 1» набув у власність об`єкт незавершеного будівництва - багатоповерховий житловий будинок з вбудованими офісного-торгівельними приміщеннями, І перша черга будівництва по АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1 , що перебуває у позивача в суборенді.

Кооператив набув у власність об`єкт незавершеного будівництва не у зв`язку з переходом права власності на нього шляхом відчуження об`єкта попереднім власником, який одночасно мав речове право на спірну земельну ділянку, а у зв`язку із здійсненням будівництва на іншій земельній ділянці, а тому передбачений ст. 120 ЗК України і ст. 377 ЦК України правовий механізм при вирішенні цього спору не підлягає застосуванню.

Факт розташування належного кооперативу об`єкта незавершеного будівництва на частині земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 підтверджується відомостями з копії збірного кадастрового плану земельної ділянки (а.с.42) та визнається сторонами.

Отже, набуття права власності на об`єкт нерухомого майна, фактично розташованого, у тому числі на чужій земельній ділянці, не звужує повноважень власника земельної ділянки, не призводить до їх позбавлення, а тому не може слугувати підставою для набуття права власності на неї відповідно до норм ст. 120 ЗК України і ст. 377 ЦК України.

У матеріалах справи відсутні докази зареєстрованого у встановленому законом порядку будь-якого речового права позивача на спірну земельну ділянку, а тому суд першої інстанції безпідставно взяв до уваги наявний у матеріалах справи договір суперфіцію, укладеного між ЖБК «Парковий бульвар - 1» і ОСОБА_6 від 02 березня 2015 року, щодо спірної земельної ділянки як доказ на підтвердження позовних вимог.

Судом першої інстанції при вирішенні спору застосовано положення ст. 120 ЗК України у редакції, яка не була чинною на момент виникнення спірних правовідносин.

З огляду на встановлену правомірність набуття ОСОБА_1 спірної земельної ділянки у власність, неправильне застосування судом норм матеріального права при вирішенні спору, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є неправильним.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права заслуговують на увагу.

Аргументи, викладені у відзиві, про правильне вирішення судом спору є безпідставними.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 1 і ч. 13 ст. 141 ЦПК України з позивача підлягають стягненню понесені відповідачем витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові Житлово-будівельного кооперативу «Парковий бульвар - 1» до ОСОБА_1 про визнання свідоцтва про право власності недійсним, скасування державної реєстрації відмовити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Парковий бульвар - 1» (місцезнаходження вул. Свободи, 14,, м. Хмельницький, ІК ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 2643 грн (дві тисячі шістсот сорок три грн.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 травня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай