Пров. №2/766/2227/19
13 травня 2019 року м. Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Ус О.В.,
секретар судового засідання Неменко Ю.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати за ним право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько з яким він на момент смерті був зареєстрований в житловому будинку АДРЕСА_1 , який належав померлому на праві особистої власності. У 2017 році позивач звернувся до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно після смерті батька, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва з підстав відсутності доказів належності померлому житлового будинку, оскільки документи на належну померлому частину будинку не оформлені. Спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , були ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.03.2013 року та Апеляційного суду Херсонської області від 30.05.2013 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 та на 1/6 частину спірного будинку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 Отже, як вбачається з вищенаведеного після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишилась неоформлена частина спадщини у вигляді 1/3 частини будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та 1/6 частини вказаного будинку після смерті ОСОБА_5 . С ОСОБА_6 яку позивач прийняв в установленому законом порядку, але не має змоги оформити через відсутність правовстановлюючого документа на спірний будинок.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Хайдарової І.О. від 13.12.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.01.2019 р., головуючим у справі визначена суддя Ус О.В.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.01.2019 р. справу прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.
12.03.2019 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2019 р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.
Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явлась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавала. В той же час матеріали справи містять заяву відповідача про розгляд справи у її відсутність, на частку позивача не претендує та не має відношення до цього майна.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Судом на підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьком є ОСОБА_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 15.04.1986 року (арк. справи 5).
ІНФОРМАЦІЯ_4 1997 року ОСОБА_3 помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданого Лівобережним відділом ЗАГС м. Москви 26.11.1997 року (арк. справи 6).
Відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого 21.05.1972 року державним нотаріусом Другої Херсонської державної нотаріальної контори Пономаренко О.О. за реєстровим №1366, ОСОБА_3 належить житловий будинок АДРЕСА_1 (арк. справи 7-8).
Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.02.2013 року по справі №2114/9945/12 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності позовні вимоги задоволено та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (арк. справи 14-15).

Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30.05.2013 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.02.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності, апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 12.02.2013 року змінено в частині визнання за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину будинку по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , зменшено її частку з 1/3 до 1/6 частини. В решті рішення залишено без змін (арк. справи 16-17).

22.08.2017 року за вих. №1510/01-16 Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою на усний звернення ОСОБА_1 , щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо реєстрації вищезазначеного житлового будинку за спадкодавцем відсутні. Як вбачається з технічного паспорту (дата складання 14.07.2017 року) на Ѕ належну частину житлового будинку ОСОБА_3 документи не оформлені, тобто відсутні належні докази щодо належності спадкового майна спадкодавцю (арк. справи 18).

Згідно технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 , складеного 14.07.2017 року КП «ХБТІ» ХОР вбачається, що власником Ѕ частини будинку є ОСОБА_3 документи якого не оформлені, а власником іншої Ѕ частини будинку є ОСОБА_7 (арк. справи 9-13).

За матеріалами спадкової справи №271/1998 заведеної 06.05.1998 року Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 встановлено, що 06.05.1998 року із заявою про видачу свідоцтва про право н спадщину за законом звернулись доньки померлого ОСОБА_8 та ОСОБА_2 , в даній заяві зазначено, що окрім них іншими спадкоємцями померлого є його дружина ОСОБА_9 , дочка ОСОБА_10 та син ОСОБА_1 (арк. справи 47). 20.05.1998 року від ОСОБА_9 надійшла заява в якій вона зазначила, що від належної їй частини спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 , вона відмовляється на користь дочки померлого ОСОБА_11 (арк. справи 47 зворотній бік).

Як встановлено рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 30.05.2013 року ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв спадщину фактично, оскільки проживав зі спадкодавцем за однією адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину прийняли її рідний брат ОСОБА_1 та її рідна сестра ОСОБА_2 , так як спадкоємці на день смерті спадкодавця були зареєстровані та постійно проживали із нею разом за однією адресою (арк. справи 17).

Відповідно до п. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Здійснення права на спадкування визначено Главою 87 ЦК України.

Згідно зі ст. 1268 ЦК України (редакція 2003 року), спадкоємець який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував в порядку спадкування за законом частину майна, що належало спадкодавцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та спадкодавцю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Суд вважає ОСОБА_2 належним відповідачем, оскільки вона також є спадкоємицею померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка свої спадкові права оформила.

У зв`язку з вище викладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо визнання права власності на частину будинку в порядку спадкування є такими, що засновані на законі, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

Підстави для негайного виконання судового рішення відсутні.

Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися.

Рішення в повному обсязі складене 23 травня 2019 року.

На підставі ст. ст. 328, 1218, 1223, 1260, 1270 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 258,259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 )про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

СуддяО. В. Ус