Справа № 486/272/19
Провадження № 2/486/259/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2019 року м.Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарях Кучмар В.С., Зацепіній І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, Миколаївської обласної державної адміністрації, третя особа Департамент соціальних питань та охорони здоров`я Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання виділення грошових коштів та стягнення моральної шкоди,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Заболотної А.В.,

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідачів виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання незаконною бездіяльності щодо забезпечення його сім`ї квартирою, зобов`язання виділення грошових коштів для придбання квартири та стягнення по 30000 грн. моральної шкоди з кожного з відповідачів, а всього 60000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він є учасником антитерористичної операції, під час виконання бойових завдань отримав контузію, був нагороджений орденом «За мужність» ІІІ ступеня, що підтверджується відповідними документами. Рішенням виконкому Южноукраїнської міської ради від 17.12.2015 року ОСОБА_1 взято на облік як особу, житлова площа якої менша встановленого розміру. Станом на початок 2019 року позивач не забезпечений житловою площею в порушення вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Він неодноразово звертався до органів виконавчої влади особисто, з письмовими зверненнями, був присутній на засіданні житлової комісії, надавав усі необхідні документи, проте незважаючи на наявність вільних квартир та виділення коштів з місцевого бюджету, у встановлений законом дворічний строк поліпшення житлових умов не отримав.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 18 квітня 2019 року як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено Департамент соціальних питань та охорони здоров`я Южноукраїнської міської ради Миколаївської області,

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснив, що він є учасником бойових дій, має контузію, на нього поширюється статус ветерана, на квартирний облік став у грудні 2015 року. Звертався до обласної державної адміністрації, але житло до цього часу не отримав, хоча має право на першочергове отримання житла протягом двох років з дня постановки на облік. Він єдиний, хто має таку пільгу, а його соціальні права грубо порушені відповідачами, тому просить суд визнати їх бездіяльність незаконною. За час перебування його на обліку, позачергово квартиру отримав квартиру депутат. Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради йому запропонував отримати трикімнатну квартиру, але одразу ж повідомили, що цю квартиру йому не виділять. Виконавчий комітет жодного разу не збирався з його питання. Також йому неодноразово повідомляли, що перед ним у черзі ще перебувають люди. За станом здоров`я бажає жити окремо, тому йому необхідна однокімнатна або двокімнатна квартира. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що за цей час у нього погіршився стан здоров`я, він втратив соціальні зв`язки, оскільки не спілкується з учасниками АТО внаслідок конфлікту через чергу на житло. Бездіяльність полягає в тому числі і в тому, що Департамент не знає, яка довідка підтверджує каліцтво.

Представник відповідача виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Заболотна А.В. в судовому засіданні заперечувала проти позову. Пояснила, що згідно рішення виконавчого комітету №254 від 17 грудня 2015 року позивача взято на квартирний облік до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла під №195. Позивач користується першочерговим правом на отримання жилого приміщення в порядку черговості осіб на квартирному обліку. Попереду ОСОБА_1 у черзі перебувало 12 сімей учасників бойових дій АТО, які стали на квартирний облік раніше. Від наявної у власності територіальної громади трикімнатної квартири позивач відмовився, бажає отримати додаткове житло, оскільки має у власності двокімнатну квартиру. Іншого жилого приміщення у власності громади немає. Жилі приміщення надаються в порядку черговості. У 2018 році до Департаменту було направлено листи щодо придбання квартир для учасників АТО. Дійсно, було придбано 2 квартири учасникам АТО, які були у черзі попереду відповідача з 2014 року і ці сім`ї взагалі не мали житла та отримали квартири в порядку черговості. Бездіяльність у виконавчого комітету відсутня, а отже і немає підстав для відшкодування моральної шкоди. Позивачем не доведено і погіршення стану здоров`я внаслідок бездіяльності відповідачів.

Представник відповідача Миколаївської обласної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно відзиву на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі через необґрунтованість, оскільки окрім сімей учасників бойових дій пільги мають також діти-сироти, інваліди, особи, постраждалі внаслідок Чорнобильської катастрофи, які усі мають право на позачергове отримання житла в порядку згідно списків постановки на облік. Позивач не підтвердив факт заподіяння йому моральних чи фізичних страждань внаслідок невжиття з боку облдержадміністрації певних дій, а також відсутній причинний зв`язок між діями чи бездіяльністю облдержадміністрації та моральними стражданнями позивача, не надано доказів, у чому полягає моральна шкода, чим саме керувався позивач, визначаючи розмір шкоди.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, згідно письмових пояснень Департаментом соціальних питань та охорони здоров`я Южноукраїнської міської ради Миколаївської області було направлено лист до департаменту ОДА від 06.06.2018 року, в якому пропонувалось врахувати потребу у покращенні житлових умов сім`ї ОСОБА_1 та направлено клопотання про вирішення питання позачергового забезпечення житлом позивача. Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради також направив лист до департаменту соціального захисту населення ОДА з проханням врахувати, що за списком під №13 знаходиться учасник бойових дій, який має пільги, визначені ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Станом на 01.10.2018 року на квартирному обліку перебувало 68 учасників АТО, а коштів достатньо для придбання двох квартир. У 2018 році було придбано квартири учасникам АТО ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які перебували на обліку з 2014 року, а як "першочерговики" з 19.08.2015 року та 21.10.2015 року відповідно.

Оскільки матеріали справи містять достатньо даних щодо прав та взаємовідносин сторін, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог та заперечень, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та брав участь в антитерористичній операції згідно посвідчення НОМЕР_1 /а.с.17/ та довідок №1427 від 05.12.2014 року, №48 від 16.03.2015 року, №348 від 01.10.2015 року /а.с.25-27/. Під час виконання бойового завдання в зоні АТО ОСОБА_1 отримав вибухову травму, а саме гостре акубаротравматичне ураження обох вух з наслідками у вигляді двосторонньої змішаної нейросенсорної тугоухості, що підтверджується довідкою №904 від 26.03.2015 року /а.с.28/.

09.11.2015 року позивач звернувся до міського голови із заявою про взяття його на пільговий квартирний облік за місцем проживання як учасника бойових дій та особи, житлова площа якої менше встановленого розміру /а.с.29/. Рішенням виконкому Южноукраїнської міської ради №254 від 17.12.2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено /а.с.30/.

У списку учасників АТО, що потребують поліпшення житлових умов ОСОБА_1 значиться під № 13 .

Згідно з витягом з протоколу засідання громадської комісії з житлових питань при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 14.06.2018 року сім`ю ОСОБА_1 у кількості чотирьох осіб взято на квартирний облік та зараховано до списку осіб, які користуються правом першочергового одержання житла як сім`ю учасника бойових дій. ОСОБА_1 запропоновано отримати вільну на той час трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 /а .с.34-35/. Згідно цього ж протоколу ОСОБА_1 повідомив про те, що у власності його сім`ї вже є двокімнатна квартира, а він бажає окрему квартиру, тільки не визначився, одно- чи двокімнатну. При цьому на засіданні було зазначено що за пільговим списком ще дванадцять сімей учасників бойових дій перебувають на обліку попереду сім`ї ОСОБА_1 Комісія вирішила врахувати бажання ОСОБА_1 щодо проживання в окремій квартирі та забезпечити його сім`ю додатковою житловою площею з урахуванням окремих побажань /а.с.35/. Викладене підтверджється відеозаписом, що додав до позовної заяви позивач.

Особливості отримання позачергового житла ветеранами та інвалідами війни, учасниками бойових дій, визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ЖК Української РСР.

Відповідно до статті 9 ЖК Української РСР забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 42 ЖК УРСР жилі приміщення надаються тільки громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та внесені до єдиного державного реєстру громадян, які потребують поліпшення житлових умов, крім випадків, передбачених статтею 46, частинами першою і другою статті 54, частиною першою статті 90, частиною шостою статті 101, статтями 102, 110, частиною першою статті 114 цього Кодексу, а також інших випадків, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Згідно з ст. 38 ЖК УРСР порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до статті 43 ЖК Української PCP громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до пункту 14 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Разом з тим, окрім першої черги на отримання житла (що передбачає більш короткий термін, ніж для інших осіб, що перебувають на загальному обліку), діючим законодавством передбачений перелік осіб, які мають право на отримання житла поза чергою (ст.46 ЖК Української РСР) і їх право є безспірним, такі громадяни включаються до окремого списку.

Здійснення повноважень щодо обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, осіб, які мають бути забезпечені житлом у першу чергу та поза чергою, в межах адміністративно-територіальної одиниці покладено на відповідні органи місцевого самоврядування.

Відповідно до частини другої статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу. Виконання програм розвитку міста тощо є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування. Судовий орган не може підміняти собою суб`єкта владних повноважень.

Позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу.

Позивач має право на забезпечення житлом лише за умови надходження його черги на отримання житла. Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходиться значна кількість осіб, які потребують поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб, а отже правові підстави для задоволення позову відсутні.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного суду, неодноразово висловленою у справах №676/1707/17 від 12.03.2018 року, №369/4619/16-ц від 10.10.2018 року, №592/2067/17 від 29.10.2018 року, №758/13303/16-ц від 30.01.2019 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що особи, включені до списку першої черги користуються однаковими правами, задоволення позову призведе до порушення прав інших осіб, які перебувають на квартирному обліку та мають аналогічну пільгу, як і позивач, та рівні з ним права на першочергове та позачергове отримання житла.

Враховуючи викладене, не підлягають задоволенню також і позовні вимоги про стягнення моральної шкоди через безпідставність, оскільки в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт порушення прав позивача, а згідно медичних документів, наданих самим позивачем, погіршення здоров`я частково виникло під час участі у бойових діях, частково існувало до їх початку /а.с.28,41-44/ і не пов`язане з діями відповідачів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що ОСОБА_1 на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, Миколаївської обласної державної адміністрації, третя особа Департамент соціальних питань та охорони здоров`я Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, про визнання незаконною бездіяльності, зобов`язання виділення грошових коштів та стягнення моральної шкоди відмовити.

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова

________________________

Повний текст рішення складений 22 травня 2019 року