Справа № 396/258/19
Провадження № 2/396/185/19
РІШЕННЯ

Іменем України

24.05.2019 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря судового засідання: Пономаренко Р.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новоукраїнка Кіровоградської області цивільну справу № 396/258/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права на спадщину за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про визнання права на спадщину за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина, до якої, окрім іншого майна увійшов сертифікат серія НОМЕР_1 на право на земельну ділянку площею 4,22 га, із розпайованих земель КСП ім. Гіталова, що розташовані на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 , який постійно проживав в будинку своєї матері ОСОБА_3 . ОСОБА_4 , будучи спадкоємцем першої черги, прийняв у спадщину майно та права спадкодавця ОСОБА_3 , згідно ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), не переоформивши його на своє ім"я. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивачі не можуть, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в зв`язку з чим позивачі звернулися з даним позовом до суду та просили визнати за ними право на спадкування по 1/2 частини на земельну частку (пай) право на отримання за життя на яку здобула ОСОБА_3 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_4

11.02.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 01.03.2019 року.

01.03.2019 року через канцелярію суду позивачами подано позовну заяву про визнання права на спадщину ( з уточненими позовними вимогами).

01.03.2019 року у зв"язку з неявкою сторін по справі розгляд справи відкладено на 25.03.2019 року.

25.03.2019 року через канцелярію суду позивачі подали заяву про задоволення позовних вимог в зв"язку з їх визнанням.

25.03.2019 року ухвалою Новоукраїнського районного суду у прийнятті заяви про визнання відповідачем Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області пред`явленого до них позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 позову про визнання права на спадщину за законом, - відмовлено.

Закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 24.04.2019 року.

Витребувано у державного нотаріуса Новоукраїнської державної нотаріальної контори Шевченко Н.Г. в строк до 24.04.2019 року копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також витяг зі Спадкового реєстру про заповіти та заповіт № 37730755.

Витребувано виписку із Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області з погосподарської книги про коло осіб хто проживав із ОСОБА_3 на момент смерті і за якою адресою.

24.04.2019 року у зв"язку з неявкою сторін по справі розгляд справи відкладено на 20.05.2019 року.

20.05.2019 року у зв"язку з неявкою позивача ОСОБА_2 та представника відповідача розгляд справи відкладено на 24.05.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 24.05.2019 року позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання 24.05.2019 року не з`явилась, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області в судове засідання 24.05.2019 року не з`явився з невідомих суду причин. Про розгляд справи повідомлявся належним чином. З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. В матеріалах справи наявна заява про згоду на розгляд справи у відсутність представника.

Суд ухвали розгляд справи провести у відсутність представника Комишуватської сільської ради та позивача ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне їй право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , вказані обставини підтверджуються записом акта про смерть № 32 від 10.11.1998 року складеного Комишуватською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.78).

Згідно інформації наданої відділом у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про те, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новоукраїнською райдержадміністрацією агрофірма ім. О.В.Гіталова Комишуватської сільської ради за № 230 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) площею 4,22 умовних кадастрових гектарів, серія НОМЕР_1 від 07.12.1997 року на гр. ОСОБА_3 , підставою для реєстрації є розпорядження Новоукраїнської РДА від 25.11.1997 року за № 129-р.

Державний акт на право приватної власності на землю, взамін сертифіката на земельну частку (пай), не видавався (а.с. 13).

Згідно довідки від 20.10.2016 року за № 963 виданої виконавчим комітетом Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про те, що ОСОБА_3 , дійсно була зареєстрована та проживала до часу смерті в АДРЕСА_1 , разом з сином ОСОБА_4 , померла, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивачів ОСОБА_4 , вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 16).

Відповідно до свідоцтва про шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис № 55. Після реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на « ОСОБА_1 » (а.с.18).

06.04.2017 року рішенням Новоукраїнського районного суду позов ОСОБА_1 до Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за законом, - задоволено повністю.

Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - терміном один місяць з моменту набрання рішенням законної сили (а.с. 20-22).

Постановою № 19 про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.11.2018 року державним нотаріусом Новоукраїнської районної нотаріальної контори Кіровоградської області, позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у вчинені нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з відсутності правовстановлюючого документу щодо належності майна спадкодавцеві. Прововстановлюючі документи на майно померлого спадкоємці не надали (а.с.15).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) параметри запиту: ОСОБА_4 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі знайдено інформацію: Інформація про спадкодавця: ОСОБА_4 , Спадкова справа: Номер у Спадковому реєстрі: 60697005, стан: чинний, номер у нотаріуса:178/2017, дата заведення: 24.05.2017 року (а.с. 37).

Як вбачається з копії спадкової справи № 178/2017, після смерті ОСОБА_4 до державної нотаріальної контори, звернулася з заявою про прийняття спадщини ОСОБА_1 . 30 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулась з заявою до державної нотаріальної контори про те, що спадкоємцем за законом є ОСОБА_2 , яка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Тому вона, як спадкоємець, котрий прийняв спадщину дає згоду на прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , яке видане Новоукраїнським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. 06.04.2017 року рішенням Новоукраїнського районного суду визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , - додатковий строк для прийняття спадщини після ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , - терміном один місяць з моменту набрання рішенням законної сили (а.с. 38-47).

Згідно виписки із по господарської книги № 2, особовий рахунок 194 (1996-2000р.р.) Комишуватська сільська рада, с. Комишувате вул. Молодіжна, 2, Новоукраїнського району Кіровоградської області:

- Прізвище, ім"я, по батькові: ОСОБА_3 - голова домогосподарства, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 );

- Прізвище, ім"я, по батькові: ОСОБА_4 - син, дана народження ІНФОРМАЦІЯ_8 (вибув 01.06.1999 року);

- Прізвище, ім"я, по батькові: ОСОБА_6 - онук, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_9 (вибув разом з батьком) (а.с. 68).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) параметри запиту: ОСОБА_3 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 75).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) параметри запиту: ОСОБА_3 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 81).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) параметри запиту: ОСОБА_3 , за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 82).

На день смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносини спадкування регулювалися нормами ЦК Української РСР.

Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги після померлої ОСОБА_3 був її син ОСОБА_4 . (а.с.83)

Доказів того, що ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину після померлої матері ОСОБА_3 до суду надано не було, факт спільного проживання з померлою не свідчить про фактичне управління та володіння спадковим майном.

Крім того, за життя ОСОБА_4 не оформив спадкові права на земельну частку (пай) агрофірми ім. О.В.Гіталова Комишуватської сільської ради, право на яку виникло у його матері ОСОБА_3

Наведене свідчить, що за життя за спадкодавцем ОСОБА_4 не було визнано права на земельну частку (пай) в агрофірмі ім. О.В.Гіталова Комишуватської сільської ради, в порядку спадкування після смерті його матері, у зв`язку з чим на день його смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , спірна земельна частка (пай) не входила до спадкового майна.

Крім того до матеріалів справи не долучений сертифікат на право на земельну частку (пай), землі, яка перебуває у колективній власності агрофірми ім. О.В.Гіталова Комишуватської сільської ради, площею 4,22 га, умовних кадастрових гектарів, сертифікат серія НОМЕР_3 № НОМЕР_4 від 07.12.1997 року, виданий на підставі розпорядження Новоукраїнської РДА від 25.11.1997 року за № 129-р, відсутні відомості про його втрату або пошкодження, також не надано іншого документу, який би підтверджував право померлої ОСОБА_3 на вказану частку (пай).

Також суд звертає увагу на те, що згідно виписки із погосподарської книги № 2 Комишуватська сільська рада повідомила, що з ОСОБА_3 також був зареєстрований онук ОСОБА_6 .

Належними відповідачами у спорах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є інші, окрім позивача, спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку відсутності таких - територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем знаходження майна.

Однак позивачами був пред"явлений позов до Комишуватської сільської ради, а не до належного відповідача- ОСОБА_6 , а також до розгляду справи останній не був залучений, хоча його права можуть бути порушені, про напявність спадкоємця суду стало відомо під час дослідження доказів. (а.с.69)

Відповідно до розяснень, що містяться у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 8 від 30.05.2008 року, відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно розяснень, що містяться у п.п.3.1, 3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності:

- ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки;

- виготовлення технічної документації на земельні ділянки;

- визначення меж земельної ділянки в натурі;

- погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами;

- одержання у встановленому порядку Державного акта на землю;

- реєстрація права власності на земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

Разом з тим, суд зауважує, що наявність розбіжностей в даних спадкодавця ОСОБА_3 - по батькові, зазначених в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 від 07.12.1997 року, який виданий ОСОБА_3 (згідно інформації наданої відділом у Новоукраїнському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області) і в записі акта про смерть № 32, а саме ОСОБА_3 є перешкодою в оформленні спадкових прав, вирішення питання про визнання права на спадщину за законом в судовому порядку, оскільки позивачами вказані розбіжності не усунуті, не подано відповідних доказів, підтверджуючих факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 вищезазначеної земельної ділянки, вимоги щодо встановлення факту належності спадкодавцю ОСОБА_3 сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 від 07.12.1997 року на ім"я ОСОБА_3, позивачами не заявлялись.

А тому на підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що у суду відсутні правові підстави визнання за позивачами права на зазначену земельну частку (пай).

В зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що взадоволенні позовних вимог позивачів про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 поданих до неналежного відповідача необхідно відмовити.

В силу ст. 141 ЦПК України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачами судові витрати.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області про:

- визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , права на спадкування 1/2 частини на земельну частку (пай) загальною площею 4,22 га, із розпайованих земель КСП ім.Гіталова, що розташовані на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області;

- визнання за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , права на спадкування 1/2 частини на земельну частку (пай) загальною площею 4,22 га, із розпайованих земель КСП ім.Гіталова, що розташовані на території Комишуватської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, - відмовити за необгрунтованістю та безпідставністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду або через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення складено 31.05.2019 року.

Головуючий: О. А. Гарбуз