Справа № 524/9982/17
Провадження №2/524/99/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2019 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку транспортного засобу,-

ВСТАНОВИВ:

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля - ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску, НОМЕР_3. Легковий седан-В, об'єм двигуна 1568 куб.м, припинивши право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину автомобіля - ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2; виплатити ОСОБА_2 компенсацію в розмірі вартості Ѕ частини автомобіля - ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 16240 грн.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області було задоволено її позов і визнано автомобіль ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску спільною власністю її покійного батька, ОСОБА_3, та ОСОБА_2. Також, даним рішенням суду за нею, ОСОБА_1, було визнано право власності на Ѕ частину вищевказаного автомобіля в порядку спадкування після померлого батька. На даний час автомобіль перебуває в її постійному користуванні, відповідач не приймає участі в його утриманні протягом 6 років. Автомобіль є неподільною річчю, а тому частки співвласників не можуть бути виділені в натурі. Між нею та відповідачем, як співвласниками, не було досягнуто згоди щодо користування та розпорядження власністю.

В судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, представник позивача просив врахувати положення ст.141 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

В своєму відзиві ОСОБА_2 зазначила, що на даний час між нею та позивачем існують неприязні відносини, у зв'язку із цим не досягнуто згоди щодо визначення порядку користування спірним автомобілем. Не заперечувала проти призначення їй грошової компенсації за частину спірного автомобіля.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. В заяві останній також зазначив, що не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог, а саме щодо стягнення на користь відповідача компенсації в розмірі 15240 грн. Також просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правову допомогу та витрати на проведення експертизи.

КЛОПОТАННЯ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

24.05.2018 судом було задоволено клопотання представника відповідача та призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено. 04.12.2018 ухвалою суду відновлено провадження по справі у зв'язку із надходженням висновку судової автотоварознавчої експертизи.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 23.08.2017 по справі № 536/656/17 було задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 та визнано автомобіль ВАЗ 21074, 2003 року випуску, об'єм двигуна 1568 куб.м, реєстраційний номер НОМЕР_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і ОСОБА_2, по 1/2 ч.; визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21074, 2003 року випуску, об'єм двигуна 1568 куб.м, реєстраційний номер НОМЕР_2 в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3.

Сторонами не заперечувалось те, що на даний час між ними склались неприязні відносини і не досягнуто згоди щодо спільного користування та розпорядження майном - автомобілем ВАЗ 21074, 2003 року випуску.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ч. 1 ст. 316, ч.1,2 ст.317 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За ч.ч. 1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321, 328 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

ОЦІНКА СУДУ

Вирішуючи вимоги позивача про визнання за нею права власності на Ѕ частину автомобіля, суд враховує те, що вказана річ є неподільною, що свідчить про те, що виділ в натурі частки неможливий без втрати властивостей об'єкта. Також судом прийнято до уваги те, що відповідач не заперечувала проти стягнення на її користь компенсації в рахунок належної їй Ѕ частини автомобіля.

Судом прийнято до уваги те, що згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №108 від 03.07.2018 ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2,складає 32479,99 грн.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати за нею право власності на Ѕ частину автомобіля - ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску, НОМЕР_3, легковий седан-В, об'єм двигуна 1568 куб.м, припинивши право власності ОСОБА_2 на вказану частину і виплатити ОСОБА_2 компенсацію в розмірі вартості Ѕ частини автомобіля - ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2 в сумі 16240 грн.

Щодо розподілу судових витрат суд відзначає наступне.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Під час розгляду справи сторони понесли наступі витрати:

позивач - 640 грн - судовий збір; витрати на правову допомогу - 1500 грн;

відповідач - 1400 грн - витрат, пов'язаних із залученням експертів; витрати на правову допомогу - 1875 грн.

Вказані витрати підтверджуються належними та допустимими доказами, зокрема квитанціями.

Суд приймає до уваги, що фактично під час розгляду справи між сторонами виник спір лише щодо вартості рухомого майна, у зв'язку із чим, за клопотанням відповідача було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Враховуючи положення ст.141 ЦПК України, а також з огляду на принципи розумності та справедливості, суд вважає за можливе:

- судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги покласти на сторони, які їх понесли;

-стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 640 грн;

-стягнути з позивача на користь відповідача Ѕ частину судових витрат, пов'язаних із залученням експертів в сумі 700 грн.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права особи на частку транспортного засобу - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на Ѕ частину автомобіля ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску, НОМЕР_3, легковий седан-В, об'єм двигуна 1568 куб.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1 право власності на Ѕ частину автомобіля - ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 року випуску, НОМЕР_3. Легковий седан-В, об'єм двигуна 1568 куб.м.

Компенсувати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з депозитного рахунку ТУ ДСА України в Полтавській області(НОМЕР_4) вартість Ѕ частини автомобіля - ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_2, в сумі 16240 грн, які внесені ОСОБА_1 03.12.2018(дата валютування 04.12.2018) відповідно до квитанції № 0.0..1 та 11.02.2019 відповідно до квитанції №62.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору в сумі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, рнокпп НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 судові витрати, пов'язані із залученням експертів в сумі 700 грн.

Судові витрати пов'язані з оплатою правової допомоги покласти на сторони, які їх понесли

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць