Справа № 603/201/19
Провадження №2/603/195/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Монастириська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить ухвалити рішення, яким припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.01.2018 року (справа №603/765/17).

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 11.01.2018 року Монастириським районним судом Тернопільської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2002 року. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 , 2003 року народження та син - ОСОБА_3 , 2010 року народження. 13 червня 2017 року шлюб між сторонами було розірвано. Син ОСОБА_3 на час звернення до суду із вищевказаним позовом проживав із ОСОБА_2 , а син ОСОБА_4 із ОСОБА_1 , тому позов було задоволено частково.

На даний час змінились обставини по вищевказаній даній справі. Зокрема, син ОСОБА_3 на даний час проживає разом із батьком ОСОБА_1 та перебуває на його повному утриманні, а тому позивач вважає, що відпала необхідність у сплаті аліментів на користь відповідача ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

З урахуванням положень ч.3 ст.200, ч.4 ст.206, ЦПК України та беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача і ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Судом встановлено, що сторони у даній справі є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Монастириського районного суду від 11.01.2018 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до досягнення дитиною повноліття, з проведенням індексації відповідно до закону.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.06.2002 року. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_4 , 2003 року народження та син - ОСОБА_3 , 2010 року народження. 13 червня 2017 року шлюб було розірвано. Син ОСОБА_3 на час звернення до суду проживав із ОСОБА_2 , а син ОСОБА_4 із ОСОБА_1 У зв`язку з наведеним, позов задоволено частково.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом встановлено, що на даний час неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , та повністю знаходиться на його утриманні.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Сімейного Кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Відповідно до п. 17 Постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога диктується положеннями ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підставі припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має на меті скасування їх присудження.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Відповідно до ст.206 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до абз.6 п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі", у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 не проживає з матір`ю, а фактично проживає з батьком ОСОБА_1 , який несе витрати на його утримання, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що відпали підстави для стягнення з позивача аліментів на утримання дитини в користь відповідача ОСОБА_1 , а тому суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення сплати аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13,77,81,89, 206,258,259,263-265,354 ЦПК України, ст. ст.18,180,181,192,197,273 СК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рішенням Монастириського районного суду Тернопільської області від 11.01.2018 року (справа №603/765/17).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя В. М. Іванчук