Справа № 128/3548/18

РІШЕННЯ

Іменем України

05.03.2019 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Ганкіної І.А.,

за участю секретаря Жигарової Д.О.,

без участі сторін по справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що вона з 05 серпня 2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі ОСОБА_2 В шлюбі в них 18 липня 2002 року народилась дочка ОСОБА_3, а 10 листопада 2011 року народився син ОСОБА_4. Позивач зазначає, що діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає нерегулярно і в недостатніх розмірах. Добровільної домовленості з приводу розміру матеріальної допомоги на утримання дітей між ними не досягнуто. Також позивач вказує, що їхня дочка ОСОБА_5 має хронічне захворювання: скалеоз грудного відділу хребта та остеохондроз з больовим синдромом. Такі хвороби потребують постійного обстеження, дороговартісного лікування, індивідуальної терапії, що в свою чергу вимагає додаткової уваги та значних коштів. Також зазначає, що місце роботи відповідача їй не відоме, згідно даних ЄДР як ФОП він не зареєстрований, розмір його доходу на її думку носить нерегулярний та мінливий характер. Самостійно задовольняти всі потреби дітей їй важко.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з індексацією цієї суми відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття.

В судове засідання сторони по справі не зявились. Позивач попередньо подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, в поданій заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, аліменти просить стягувати на відкритий нею банківський рахунок, копію якого долучила до поданої заяви.

Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, хоча в попередньому судовому засіданні просив відкласти розгляд справи для мирного врегулювання спору. Відзив на позовну заяву у запропонований судом строк до суду не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 з 05 серпня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с. 6).

В шлюбі в сторін по справі 18 липня 2002 року народилась дочка ОСОБА_3, а 10 листопада 2011 року народився син ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопіями свідоцтв про їх народження (а.с. 5, 7).

ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживають разом з матірю ОСОБА_1, що підтверджується ксерокопією довідки № 5820/08-04, виданої Якушинецькою сільською радою Вінницького району Вінницької області від 17.12.2018 року (а.с. 13) та не заперечується відповідачем.

З ксерокопій медичних довідок вбачається, що дочка сторін по справі ОСОБА_6 має хронічне захворювання: скалеоз грудного відділу хребта та остеохондроз з больовим синдромом (а.с. 16).

Відомості про місце роботи відповідача ОСОБА_2 у суду відсутні. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, не є фізичною особою-підприємцем (а.с. 15).

Судом встановлено, що сторонами не досягнуто добровільної згоди щодо розміру щомісячної матеріальної допомоги на утримання їхніх неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Так, при визначенні розміру аліментів суд, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я дітей, з яких одна дитина дочка ОСОБА_5 має хронічне захворювання та потребує лікування, що в свою чергу потребує додаткових грошових коштів; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який працездатного віку та за станом свого здоровя має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей; обовязок як батька, так і матері рівною мірою піклуватися про своїх дітей та утримувати їх, а також суд враховує можливість звернення позивача до суду з окремим позовом в порядку ст. 185 СК України про стягнення додаткових витрат на дитину, що повязані з її хворобою, і вважає необхідним та достатнім стягнути з відповідача на користь позивача за рішенням суду аліменти на утримання двох дітей в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп., тобто по 1500 (одній тисячі пятсот) грн. 00 коп. на кожну дитину з індексацією цієї суми відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду з даним позовом і до досягнення старшою дитиною повноліття.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи обєктивності та справедливості, суд вважає позов частково обґрунтованим, в звязку з чим він підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дітей, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180-182, 184, 191 СК України, ст.ст. 4, 12, 18, 19, 76-82, 89, 95, 133, 141, 211, 223, 245, 247, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 п. 15.5 розділу XIII Прикінцевих положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) аліменти на утримання двох дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одній тисячі пятсот) гривень 00 копійок на кожну дитину з індексацією цієї суми відповідно до закону, щомісячно, починаючи стягнення з 19 грудня 2018 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, шляхом перерахування коштів (аліментів) на банківський рахунок, відкритий в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк» на імя ОСОБА_1 (рахунок № 9100; банк одержувача: АТ КБ «ПриватБанк», Київ, Україна; ЄДРПОУ банку 14360570, МФО 305299; призначення платежу: сплата аліментів).

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь держави судовий збір в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ І.А.Ганкіна