Житомирський апеляційний суд
Категорія 61 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді Талько О.Б.

суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М.,

за участю секретаря Кравчук Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 296/12593/18 за позовом ОСОБА_1 до судді Корольовського районного суду м. Житомира Драча Юрія Івановича про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 березня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що внаслідок неправомірний дій судді Корольовського районного суду м. Житомира Драча Ю.І. порушено її право на справедливий суд, чим спричинено моральну шкоду.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що в провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебувала адміністративна справа № 296/10376/16-а за її позовом, поданим в інтересах ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про скасування рішення.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19 грудня 2016 року зазначений позов залишено без розгляду.

ОСОБА_1 вказує, що 3 грудня 2018 року звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про визнання її процесуальним правонаступником ОСОБА_4 у даній адміністративній справі.

Однак, ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2016 року, постановленою під головуванням судді Драча Ю.І., відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання.

Вказані дії, на думку ОСОБА_1 , свідчать про порушення її права на справедливий суд та є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи вищезазначене, просила стягнути із судді Корольовського районного суду м. Житомира Драча Ю.І. 200000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 14 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити її позов.

Зазначає, що суддею Драчем Ю.І. при постановленні ухвали від 21 грудня 2016 року було порушено її конституційне право на захист порушених прав та інтересів, а також позбавлено права на справедливий суд. Вказує, що судом першої інстанції не дотримані строки та порядок розгляду її позовної заяви, а висновки суду, на думку апелянта, є такими, що не відповідають обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Корольовського районного суду м.Житомира перебувала адміністративна справа №296/10376/16-а за позовом ОСОБА_1 , поданим в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради про скасування рішення.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 19 грудня 2016 року, яка набрала законної сили, зазначений позов залишено без розгляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 померла.

3 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м.Житомира з клопотанням про залучення її до участі у даній справі в якості правонаступника ОСОБА_4

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 21 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні зазначеного клопотання.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що підставою для відшкодування моральної шкоди є винесення суддею ухвали про відмову у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі правонаступника.

Відповідно до положень цивільного процесуального кодексу України вирішення питання щодо правонаступництва є процесуальною діяльністю судді під час здійснення правосуддя у конкретній справі.

Спірні правовідносини у справі, що переглядається, виникли стосовно незалучення ОСОБА_1 до участі у справі №296/10376/16-а в якості правонаступника позивача.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилалась на ту обставину, що внаслідок неправомірних дій судді при вирішенні питання щодо процесуального правонаступництва було обмежене її право на справедливий суд та завдано моральну шкоду.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і Законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 1 статті 13 цього Закону передбачено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, при здійсненні правосуддя суддя виступає як посадова особа, уповноважена на виконання функцій держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутись з позовом.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Проте, у даній справі між ОСОБА_1 та відповідачем цивільно-правові відносини не виникли. Зміст позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_1 фактично не погоджується з ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 21 грудня 2018 року.

Чинне законодавство надає можливість особі повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення в порядку та з підстав, передбачених нормами процесуального права.

Законність процесуальних актів і дій ( бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Зазначене узгоджується з позицією, висловленою у пункті 57 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів, де зазначено, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 21 Великої хартії суддів (основоположних принципів), затвердженої Консультативною радою європейських суддів 17 листопада 2010 року, засоби для виправлення суддівських помилок мають бути передбачені відповідною системою апеляційного оскарження. Виправлення будь-яких інших помилок в адмініструванні правосуддя є виключно відповідальністю держави.

Отже, вчинення (невчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можуть бути оскаржені до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені.

Оскарження процесуальних дій суду (судді) у відповідній справі не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді).

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року ( справа №295/7631/17).

Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу на те, що приписи пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України « заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» стосуються як позовів, які не можуть розглядатися за правилами цивільного судочинства, так і тих позовів, які взагалі не можуть розглядатися судами.

Зазначене стосується й положення п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, відповідно до якого суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Прийшовши до обгрунтованого висновку про те, що вимоги ОСОБА_1 до судді Корольовського районного суду м. Житомира Драча Ю.І. не мають цивільно-правового характеру, й, відповідно, не підлягають судовому розгляду, суд не вирішив питання про закриття провадження у справі. Враховуючи підстави позову, та обставина, що ОСОБА_1 заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, не вказує на наявність між сторонами цивільно-правових відносин.

З огляду на вищезазначене, рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,377,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 14 березня 2019 року скасувати та закрити провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді

Повний текст постанови складений 20 травня 2019 року.