Справа № 296/8808/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" травня 2019 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді - Драч Ю.І. ,

за участю: секретаря судового засідання Івашко Т.А. ,

позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Колесинського В.А.

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог заначила, вона є двоюрідною бабусею а відповідач є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає з нею з 2012 року та знаходиться на її утриманні. Відповідач виїхала до Росії на постійне місце проживання, де проживає і зараз, не цікавиться дитиною та не забезпечує її матеріально.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 02.07.2018 року по справі призначено підготовче засідання.

01.04.2019 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач повідомлялася про час та місце розгляду справи шляхом надсилання судового доручення на Російську Федерацію. Судове доручення надійшло на адресу суду 26.07.2018 року, з протоколу судового засідання від 18.05.2018 вбачається, що відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги не визнає, та просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо позбавлення її батьківських прав.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_2 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 є двоюрідною бабусею малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини підтверджується висновком виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17.04.2019 року №395, з якого вбачається, що відповідач самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, у вихованні дитини участі не беруть, фізичним розвитком, навчанням, станом здоров`я не цікавиться, тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.73).

В зв`язку з наведеним суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини ухиляються, нехтують батьківськими правами, не піклуються про дитину.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а також протягом шести місяців не виявили відносно дитини батьківської опіки.

Відповідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» та ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» дітьми, позбавленими батьківського піклування визнаються діти, зокрема, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 243 СК України та ч. 1 ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 1 ст. 244 СК України опікуном дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

Відповідно до ч. ч. 2-4 ст. 63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займається вихованням ОСОБА_3 , утримує, створює останньому всі належні умови для нормального розвитку та виховання, піклується про стан здоров`я дитини, сприяє його інтелектуальному розвитку та навчанню.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 63, 150, 164, 166, 180-183, 191, 243, 244 Сімейного кодексу України, ст. ст. 58, 60, 63 Цивільного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства» п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 12, 13, 76, 77, 141, 247, 258, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Житомирської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити опіку над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити ОСОБА_1 , опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову, а саме, з 07.05.2019 року, і до повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , витрати зі сплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в частині позовних вимог про стягнення аліментів в сумі 768,40 грн.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,. Адреса реєстрації: АДРЕСА_2

Суддя Ю. І. Драч