Справа №442/1783/19
Провадження №2/442/773/2019
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2019 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді - Кучаковського Ю.С.,
за участю секретаря судового засідання - Кравців Х.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення без надання іншого житла, -
за участю представників
від позивача: не з`явилися
від відповідача: не з`явилися
від третіх осіб: не з`явилися
До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить на підставі ст. 391 ЦК України, ст.ст. 116, 157 Житлового кодексу Української РСР виселити ОСОБА_2 із кв. АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. В обгрунтування позову посилається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . У даній квартирі, окрім нього, зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка з його згоди проживає за даною адресою по даний час. Вказує, що свою згоду на реєстрацію проживання відповідача дав у зв`язку з відсутністю її місця реєстрації та фактичного проживання за будь-якою іншою адресою, однак вони з відповідачем не є родичами та на даний час жодних відносин не підтримують, оскільки між ними неприязні стосунки, постійні конфліктні ситуації, скандали та сварки. Наголошує, що проживанням відповідача у його квартирі він не задоволений, на його прохання виселитись та знятись з реєстрації відповідач відмовляється, а тому просить позов задовольнити.
Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення у справі заочного рішення - не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання та на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як вбачається із Договору купівлі-продажу від 12.02.1999 власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .
Згідно довідки КП „Управитель „ЖЕО" Дрогобицької міської ради від 04.03.2019 № 177 та будинкової книги, в будинку АДРЕСА_2 , зокрема, зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч. 1 ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.
Ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України визначено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 4 ст. 311 ЦК України фізична особа не може бути виселена або іншим чином примусово позбавлена житла, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997, відповідно до Закону України „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17.07.1997 № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності приватної власності, який означає право особи на безперешкодне керування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд; укладати щодо свого майна будь-які угоди. Відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 11.05.2005 № 4-рп/2005 власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Власник має вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Він може використовувати майно для здійснення господарської та іншої не забороненої законом діяльності, зокрема передавати його безоплатно або за плату у володіння і користування, а також у довірчу власність іншим особам. Тобто всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення прав.
Статтею 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" передбачено, що реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до вимог ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Зі змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав можуть бути договори та інші правочини, а також такі права можуть виникати у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що оскільки відповідач не є членом сім`ї власника квартири та не проживає у ній, то ОСОБА_2 слід виселити з квартири АДРЕСА_1 , як таку, що втратила право користування вищевказаним житловим приміщенням.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768 грн 40 к.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 280-283, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -
Виселити ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 к.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Суддя Ю.С. Кучаковський