Номер провадження: 22-ц/813/184/19
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В.І.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2019 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,

за участі секретаря - Чепрас А.І.

з участю: представника іноземного підприємства «СЖС Україна»

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника іноземного підприємства «СЖС Україна» на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року (одноособово суддя Загороднюк В.І.) у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , іноземного підприємства «СЖС Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом іноземного підприємства «СЖС Україна» до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання поруки припиненою, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання поруки припиненою,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

11.07.2016 публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі-Банк) звернулось із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , іноземного підприємства «СЖС Україна» (далі-«СЖС Україна») про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягнення з позичальника ОСОБА_1 і її поручителів ОСОБА_2 та «СЖС Україна» у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № ML-502/014/2007 від 03.04.2007 року у розмірі 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 034,60 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

МіжЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є Банк) та ОСОБА_1 03.04.2007 року укладено кредитний договір № ML-502/014/2007, відповідно якого позичальник отримала кредиту розмірі 140 000 доларів США.

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Банком та ОСОБА_2 і між Банком та «СЖС Україна» 03.04.2007 року укладені договори поруки.

Крім того, в якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, між Банком та ОСОБА_1 03.04.2007 року укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме: кв. АДРЕСА_1 .

Заборгованість за кредитним договором складає 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 034,60 гривень, з яких: заборгованість по кредиту - 121 436,32 доларів США еквівалент 3 094 768,10 гривень; відсотки за користування кредитом - 15 666,91 доларів США еквівалент 399 266,50 гривень.

Посилаючись на те, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, позивач просив про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_2 не погодився із позовом і звернувся із зустрічним позовом до Банка, третя особа ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою.

Зустрічний позов ОСОБА_2 обґрунтував тим, що 03.04.2007 року між Банком і ним укладено договір поруки, а 13.02.2015 року на адресу позичальника Банком направлена досудова вимога від 09.02.2015 року, в якій термін для виконання вимог Банку визначений у 30 календарних днів. Оскільки термін виконання зобов`язання сплинув 15.03.2015 року, порука припинилася 15.09.2015 року.

«СЖС Україна» позов не визнало і звернулось із зустрічним позовом про визнання поруки між «СЖС Україна» та Банком припиненою. Позов обґрунтовано тим, що 03.04.2007 року між Банком та «СЖС Україна» укладено договір поруки. Відповідно до п.п.4.1,4.2 договору поруки, договір припинився внаслідок припинення трудових відносин 28.07.2011 року між ОСОБА_3 та «СЖС Україна». Крім того, договір поруки припинився внаслідок спливу терміну звернення кредитора, оскільки 13.02.2015 року на адресу позичальника Банком направлена досудова вимога, в якій термін для виконання вимог Банка визначений у 30 календарних днів, тому термін виконання зобов`язання сплинув 15.03.2015 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року позов Банка до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 «СЖС Україна» задоволено: суд стягнув солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та «СЖС Україна» на користь Банка заборгованість за кредитним договором у розмірі 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 934,60 гривень, а також судові витрати у вигляді судового збору. ОСОБА_2 і «СЖС Україна» відмовлено у задоволенні зустрічних позовів до Банка про визнання поруки припиненою.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

В апеляційній скарзі представник «СЖС Україна» просить скасувати рішення суду від 11.05.2018 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову «СЖС Україна» до Банка про визнання поруки припиненою і солідарного стягнення заборгованості та санкцій за кредитним договором, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга і додаткові пояснення представника «СЖС Україна» зазначають: судом не надано належної правової оцінки тому факту, що на момент звернення Банка до суду правовідносини за договором поруки SR- від 03.04.2007 pвже припинились внаслідок настання скасувальної обставини відносно строку дії договору поруки; відповідно до п. 4.2 договору поруки відповідальність поручителя і термін дії цього договору припиняються в день звільнення боржника з підприємства поручителя, про що поручитель повинен письмово повідомити кредитора за 5 робочих днів; 28.07.2011 року ОСОБА_1 звільнена з роботи в «СЖС Україна» і з цього моменту ОСОБА_1 у трудових відносинах з «СЖС Україна» не перебуває; оскільки строк дії договору добровільно і за взаємним волевиявленням сторін встановлено під скасувальною умовою, у розумінні ч. 2 ст. 212 ЦК України, дія договору поруки припинились у зв`язку зі звільненням позичальника; 13.02.2015 року на адресу позичальника Банк надіслав досудову вимогу про дострокове виконання зобов`язань за кредитом, термін для виконання вимоги визначений у 30 календарних днів з дати відправлення Банком вимоги, отже термін виконання вимоги сплинув 15.03.2015 року; суд не надав належної правової оцінки, тому що звернення Банка до суду із даним позовом відбулось після спливу строків, передбачених ст. 559 ЦК України; докази повідомлення Банка про звільнення боржника не є можливим надати, оскільки архіви вихідної кореспонденції «СЖС Україна» за період 2010 - 2011 років знищені ще у 2014 році; відповідно до розділу 2.3 кредитного договору обов`язком саме позичальника є повідомлення Банка в двотижневий строк у випадку втрати або зміни постійного місяця працевлаштування; умови розділу 4 договору поруки пов`язують його дію виключно з наявністю трудових відносин між «СЖС Україна» та ОСОБА_1 , тобто по`вязані з настанням юридичного факту її звільнення; позивач сам позбавив себе можливості під час процесу досудового врегулювання спору додатково отримати відомості про звільнення ОСОБА_1 , оскільки надіслав досудову вимогу у квітні 2016 року на некоректну адресу іншому адресату - «ЖСК Україна»; під час розгляду справи судом першої інстанції не досліджений належним чином додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким внесена низка важливих змін та доповнень, а саме: зміна балансу прав та зобов`язань щодо контролю за майновим станом і доходами боржника; зміна обсягу, строку та умов кредитного зобов`язання; відповідно до умов договору всі договірні правові інструменти щодо контролю наявності трудових відносин між Банком, поручителем та роботодавцем позичальника, які з 2014 року перейшли у розпорядження Банка; у зв`язку з припиненням трудових відносин із ОСОБА_1 у 2011 році, ніяких довідок про розмір заробітної плати та інших видів доходу Банку від «СЖС Україна» не могло бути надано; відповідно до умов договору Банк був проінформований про припинення трудових відносин між апелянтом та ОСОБА_1 через неможливість надання нею вищезазначених довідок про заробітну плату із «СЖС Україна».

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

У відзиві на апеляційну скаргу представник Банка зазначив: рішення суду першої інстанції від 11.05.2018 року є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга «СЖС Україна» є безпідставною; посилання «СЖС Україна» на те, що договір поруки припиняється з моменту припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та «СЖС Україна» не можуть прийматись до уваги, оскільки про звільнення ОСОБА_1 Банку стало відомо лише у процесі розгляду даної цивільної справи; припинення договору поруки з підстав п. 4.2 не може бути застосовано, оскільки апелянт не надав докази на підтвердження того, що поручитель письмово повідомив Банк про припинення трудових відносин із ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

03.04.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступник Банка) та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ML-502/014/2007, відповідно якого позичальник отримала кредиту розмірі 140 000 доларів США (а.с.6-13 т.1).

В якості забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між Банком та «СЖС Україна» 03.04.2007 року укладено договір поруки SR- 502/014/2007 (а.с.44-46 т.1).

28.07.2011 року, на підставі наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту), ОСОБА_1 звільнена з роботи в «СЖС Україна» з підстав ст. 38 КЗпП України (а.с.151 т.1).

03.04.2014 року між Банком та ОСОБА_1 укладено додатковий договір №1 до кредитного договору № ML-502/014/2007 від 03.04.2007 року, а 11.07.2014 року додатковий договір №2 до кредитного договору № ML-502/014/2007 від 03.04.2007 року (а.с.14-36 т.1).

Станом на 01.04.2016 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором становить 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 034,60 гривень, з яких: заборгованість по кредиту - 121 436,32 доларів США еквівалент 3 094 768,10 гривень; відсотки за користування кредитом - 15 666,91 доларів США еквівалент 399 266,50 гривень (а.с.47 т.1).

У квітні 2016 року Банк надіслав позичальнику досудову вимогу про погашення заборгованості (а.с.53).

11.07.2016 Банк звернувся із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , «СЖС Україна» про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: стягнення із позичальника ОСОБА_1 і її поручителів ОСОБА_2 та «СЖС Україна» у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № ML-502/014/2007 від

03.04.2007 року у розмірі 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 034,60 гривень (а.с.1-4 т.1).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини із виконання та припинення зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, задовольняючи позов Банка у частині стягнення з «СЖС Україна» у солідарному порядку на користь Банка заборгованості за кредитним договором від 03.04.2007 року у розмірі 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 034,60 гривень, і, відмовляючи у задоволенні зустрічного позову «СЖС Україна» до Банка про визнання поруки припиненою виходив з того, що позичальник ОСОБА_1 не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до договорів поруки відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором, а строк повного виконання позичальником основного зобов`язання визначений до 03.04.2029 року (а.с.196-200 т.1).

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині зобов`язань поручителя «СЖС Україна» з таких підстав.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання (ст. 559 ч.4 ЦК України).

Банк і «СЖС Україна», укладаючи договір поруки № 313-502/014/2007 від 03.04.2007 р., встановили строк його дії, який відповідає строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором (а.с.44-46,131-133 т.1).

Разом з тим, у договорі поруки Банк і «СЖС Україна» передбачили скасувальну умову з метою його дострокового припинення, що пов`язана з припиненням трудових відносин між «СЖС Україна» та позичальником ОСОБА_1 , а саме: «п.4.1. Цей Договір набирає чинності з дати його підписання Сторонами (дата Договору) і діє до виконання Боргових Зобов`язань за Кредитним договором у разі, якщо Боржник залишається працювати на підприємстві Поручителя»; «п.4.2 Відповідальність Поручителя і термін дії цього Договору припиняються в день звільнення Боржника з підприємства Поручителя, про що Поручитель повинен письмово (цінним листом або листом з повідомленням про вручення за адресою, вказаною в цьому Договорі) повідомити Кредитора за 5 (п`ять) робочих днів до звільнення» (а.с.45,46, 132,133 т.1).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ч.1 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Зважаючи на те, що договором поруки (п.п. 4.1.,4.2 ) обумовлено припинення прав та обов`язків сторін договору скасувальною обставиною, а саме: припинення трудових відносин ОСОБА_1 із поручителем «СЖС України» внаслідок звільнення Боржника з роботи в «СЖС Україна», 28.07.2011 року «СЖС Україна» видало наказ про звільнення ОСОБА_1 і з цього часу вона у трудових відносинах з «СЖС Україна» не перебуває, зазначені умови строку дії договору поруки сторони договору визначили на підставі взаємного волевиявлення, договір поруки SR-502/014/2007 від 03.04.2007 року між Банком та «СЖС Україна» припинив свою дію на підставі скасувальної обставини з 28.07.2011 року.

Беручи до уваги, що порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки (ст. 559 ч.1 ЦК України), у даному випадку договір поруки SR-502/014/2007 від 03.04.2007 року між Банком та «СЖС Україна» припинив свою дію на підставі скасувальної обставини з 28.07.2011 року, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про задоволення позову Банка щодо стягнення заборгованості у солідарному порядку з «СЖС Україна» та про відмову у задоволенні зустрічного позову «СЖС Україна» до Банка про визнання поруки припиненою.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника «СЖС «Україна» в частині припинення поруки з підстав звільнення ОСОБА_1 із «СЖС Україна», тобто на підставі скасувальної обставини з 28.07.2011 року, прийняті до уваги судом апеляційної інстанції і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у частині та прийняття нового судового рішення у скасованій частині.

Аргументи представника «СЖС Україна» у скарзі про те, що: порука припинена внаслідок спливу терміну звернення кредитора; під час розгляду справи судом першої інстанції не досліджений належним чином додатковий договір № 1 до кредитного договору, яким внесена низка важливих змін та доповнень, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з матеріалів справи вбачається, що договір поруки припинив дію саме на підставі скасувальної обставини з 28.07.2011 року.

Доводи представника Банка у відзиві що: ствердження,що договір поруки припинився з часу припинення трудових відносин між ОСОБА_1 та «СЖС Україна» безпідставні, оскільки про звільнення ОСОБА_1 Банку стало відомо лише у процесі розгляду даної цивільної справи; припинення договору поруки з підстав п. 4.2 договору поруки не може бути застосовано через те, що апелянт не надав докази того, що поручитель письмово повідомив Банк про припинення трудових відносин із ОСОБА_1 , - не заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 4.2 до договору поруки відповідальність поручителя і термін дії цього договору припиняються в день звільнення боржника з підприємства поручителя, про що поручитель повинен письмово повідомити кредитора за 5 робочих днів.

28.07.2011 року ОСОБА_1 звільнена з роботи в «СЖС Україна» і з цього часу ОСОБА_1 у трудових відносинах із «СЖС Україна» не перебуває, а тому, відповідно до п.4.2 договору поруки, відповідальність поручителя і термін дії цього договору припинились в день звільнення боржника з підприємства поручителя.

Посилання Банка на порушення (невиконання) «СЖС Україна» умови договору поруки в частині повідомлення про звільнення боржника є недоведеними і необґрунтованими.

З аналізу розділу 4 договору поруки між Банком та «СЖС Україна» слід зробити висновок про те, що умови цього договору пов`язують його дію виключно з наявністю трудових відносин між «СЖС Україна» та ОСОБА_1 , тобто пов`язані із настанням юридичного факту звільнення боржника.

Крім того, відповідно до п. 2.3.5 кредитного договору позичальник зобов`язалась у двотижневий строк повідомити Банк про втрату або зміну постійного місця працевлаштування (а.с.8 т.1).

Позовна заява Банка, заперечення Банка на зустрічний позов і подальші пояснення Банка по справі не містять доводів про порушення позичальником (боржником) ОСОБА_1 умов п. 2.3.5 кредитного договору.

Тому є підстави вважати, що Банк належним чином проінформований ОСОБА_1 про припинення нею у липні 2011 року трудових відносин із «СЖС Україна».

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Оскільки договір поруки між Банком та «СЖС Україна» припинив дію з 28.07.2011 року, відсутні підстави для ствердження про порушення прав чи інтересів Банка, за захистом яких він звернувся до суду. Разом з тим, порушене право «СЖС Україна» підлягає захисту судом апеляційної інстанції шляхом прийняття нового судового рішення в частині, що стосується «СЖС Україна».

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (ст. 376 ч.1 п.п.1-4, ч.2 ЦПК України).

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

Колегія суддів частково задовольняє скаргу представника «СЖС України» і скасовує у частині рішення суду першої інстанції про задоволення позову Банка щодо стягнення заборгованості із «СЖС Україна» та в частині відмови у зустрічному позові «СЖС України» з прийняттям у цій частині нового рішення, а тому «СЖС Україна» має право на відшкодування витрат у суді першої інстанції в розмірі 1 378 гривень та у суді апеляційної інстанції в розмірі 28 272,26 гривень, які документально підтверджені (а.с. 129 т.1, а.с.8,30 т.2).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника іноземного підприємства «СЖС Україна» - задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року у частині стягнення з іноземного підприємства «СЖС Україна» у солідарному порядку на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором від 03.04.2007 року у розмірі 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 034,60 гривень, про стягнення судового збору на користь публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» у розмірі 17 470,17 гривень і про відмову у задоволенні зустрічного позову іноземного підприємства «СЖС Україна» до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання поруки припиненою - скасувати.

Відмовити публічному акціонерному товариству «ОТП Банк» у позові до іноземного підприємства «СЖС Україна» про стягнення у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 03.04.2007 року у розмірі 137 103,23 доларів США еквівалент 3 494 034,60 гривень.

Зустрічний позов іноземного підприємства «СЖС Україна» - задовольнити.

Визнати припиненою поруку іноземного підприємства «СЖС Україна» на підставі договору поруки SR- 502/014/2007 від 03.04.2007 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» і іноземним підприємством «СЖС Україна».

Стягнути з публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (Код ) на користь іноземного підприємства «СЖС Україна» (Код ) судові витрати у вигляді судового збору за подачу зустрічного позову у розмірі 1 378 гривень і судові витрати у вигляді судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 28 272,26 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду апеляційної інстанції може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти дня з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 05.06.2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Є.С. Сєвєрова