Справа № 388/1805/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

28.02.2019 року Долинський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Степанов С.В.

при секретарі Лінська Л.М.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у залі суду м.Долинська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги наступним.

ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 та після його розірвання почали проживати окремо. За час шлюбу вони отримали квартиру в АДРЕСА_1 в порядку приватизації від Криворізького гірничо-збагачувального комбінату окислених руд.

Після розірвання шлюбу у зв'язку зі значною заборгованістю по сплаті аліментів відповідно до постанови про передачу майна боржнику від 27 грудня 2012 року та акта приймання-передачі нерухомого майна від 27 грудня 2012 року старшого державного виконавця Долинського районного відділу держаної виконавчої служби ОСОБА_4, позивач ОСОБА_1 набула у власність 1/3 частки від вказаної квартири інші 2/3 частини квартири належать їй та синові (позивачу) ОСОБА_2 та підставі свідоцтва про право власності виданого 19 вересня 1996 року Криворізьким гірничо-збагачувальним комбінатом окислених руд зареєстровано Долинською дільницею Кіровоградського обласного об'єднаного бюро технічної інвентаризації про що, в реєстровій книзі зроблено запис №6503/35 від 04 березня 1997 року.

Відповідач по справі ОСОБА_3 у вказаній квартирі зареєстрований, але з 2013 року фактично в ній не проживає.

Позивачі звертались до відповідача з проханням, щоб він добровільно знявся з реєстрації з належної їм на праві власності квартири, однак постійно отримую відмови основною причиною було це відсутність можливості як фінансової так і брак часу приїхати.

Дана ситуація чинить перешкоди позивачам у користуванні та розпорядженні своїм майном, що змусило їх звернутися до суду з даним позовом.

В підготовчому судовому засіданні сторона позивача ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявився, про розгляд справи повідомлявся, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, про розгляд справи повідомлявся, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Копією свідоцтва на право власності на житло № 155 від 19.09.1996 року та підтверджується право сумісної власності позивачів та відповідача на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.9).

Із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 8046674 від 16.08.2013 року вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_3 на праві спільної сумісної власності в розмірі 2 / 3 частки належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а в розмірі 1 / 3 частки належить також ОСОБА_1 (а.с. 10-11).

З копії довідки засвідченої секретарем Долинської міської ради від 03.12.2019р. слідує, що відовідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 але дійсно з 2013 року в даній квартирі не проживає (а.с.8).

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно приписів ст. 15 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в судовому порядку у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина перша статті 383 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. ст. 150, 156 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для: собистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею першою Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року, до якої України приєдналась 17 липня 1997 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Враховуючи вище викладене встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_4 належить на праві спільної сумісної власності позивачам ОСОБА_1 ( 1 /3 частка та 2/3 частки) та ОСОБА_2 (2 /3 частки), а відповідач ОСОБА_3 у зазначеній квартирі зареєстрований та з 2013 року у вказаній квартирі не проживає, дане унеможливлює позивачів у здійсненні будь-яких дій щодо користування та розпорядження своїм майном. З огляду на встановленні обставини, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог позивачів.

Керуючись ст.ст 12, 13, 200, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП- НОМЕР_1 (зареєстрована за адресою: пров. 8-го Березня, ѕ, м. Долинська, Кіровоградська область), ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, РНОКПП- НОМЕР_2 (проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП- НОМЕР_3, паспорт серії ЕА 903155 виданий Долинським РВ УМВС України в Кіровоградській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП- НОМЕР_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою № 85в будинку № 56 по вулиці Нова в м. Долинська, Кіровоградської області.

Рішення суду може бути оскаржено у порядку, передбаченому ст. 354 ЦПК України, безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_5