Справа № 603/531/19
Провадження №2/603/308/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2019 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Коропецької селищної ради Монастириського району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також, із врахуванням змін до позовної заяви, просить встановити факт належності спадкодавцю ОСОБА_2 правовстановлюючого документа: Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Коропецької селищної ради народних депутатів №116 від 30.08.1989 року. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до якого входить вищевказаний житловий будинок з надвірними будівлями. На вказане спадкове майно ОСОБА_2 було складено заповіт на ім`я позивача ОСОБА_1 . Після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Крім того, зазначає, що у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року невірно зазначено ім`я спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи. Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю.

Представник відповідача Коропецької селищної ради Монастириського району в підготовче судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У випадку визнання позову відповідачем та беручи до уваги те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд відповідно до ч. 3 ст. 200, ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України.

В ході розгляду справи судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 11.03.2013 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №11.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, до якого входить житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Належність вищевказаного житлового будинку спадкодавцю ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року, виданого на підставі рішення виконкому Коропецької селищної Ради народних депутатів від 30.08.1989 року, а також довідкою №1104/1007 виданою 15.08.2019 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області.

При цьому, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що у свідоцтві на право особистої власності на житловий будинок від 06.10.1989 року, ім`я спадкодавця зазначено як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про смерть та її свідоцтві про народження, як « ОСОБА_4 ».

Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення факту належності правовстановлюючого документу необхідно позивачу для прийняття спадщини.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, факт, що просить встановити позивач має юридичне значення.

Окрім цього судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право.

Як зазначає позивач у поданій позовній заяві, у свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року невірно зазначено ім`я спадкодавця.

Згідно витягу з Узагальнення Верховного Суду України про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 01.01.2012 року, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати спадкоємці померлої особи власника цього документа для оформлення спадкових прав.

Документами, які встановлюють належність спадкодавцю ОСОБА_2 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 є: довідка №1104/ НОМЕР_2 виданою 15.08.2019 року Коропецькою селищною радою Монастириського району Тернопільської області.

Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджується факт належності ОСОБА_2 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 06.10.1989 року, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно заповіту від 22.01.2002 року, посвідченого секретарем виконкому Коропецької селищної ради Монастириського району, спадкодавець ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не було і з чого б не складалось, та все те на що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів позивачу ОСОБА_1 .

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_1 вищевказане спадкове майно прийняла у встановлений законом строк, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою №1104/1007 виданою 15.08.2019 року Коропецькою селищною радою Монастириського району тернопільської області.

Як вбачається із повідомлення нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №486/01-16 від 16.08.2019 року, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо.

Так, згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи визначені у заповіті.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

З приписів ч. 1 ст. 5 ЦПК України вбачається, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

При цьому, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, оцінивши при цьому належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 5-7, 12, 200, 265, 268 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1268, 1276 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до Коропецької селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документа: Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Коропецької селищної ради народних депутатів №116 від 30.08.1989 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до якого входить: одноповерховий житловий будинок, загальною площею 87,0 кв.м., житловою площею 66,3 кв.м., стіни - цегла під літерою «А», сарай з підвалом «Б», стіни шлакоблоки, сарай «В», стіни дошка, літня кухня «Г», стіни цегла, криниця «К» - кільця бетонні, вбиральня «У», стіни шлакоблоки, відмостка №1 (цементна), доріжки №2 (бруківка цементна), вимощення №3 (цементне), огорожа №4 (металева), ворота, хв. №5 (металеві).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 .

Відповідач: Коропецька селищна рада: смт.Коропець, Монастириський район, Тернопільська область, .

Суддя В. М. Іванчук