П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Київ

Справа №757/31786/18-ц

Резолютивна частина постанови оголошена 22 травня 2019 року

Повний текст постанови складено 23 травня 2019 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи позивач ОСОБА_1

відповідачі Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк»

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович

третя особа приватний виконавець Пишний Артем Володимирович

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва, ухваленого суддею Матійчук Г.О. 19 жовтня 2018 року, повний текст рішення виготовлено 06 грудня 2018 року в приміщенні Печерського районного суду м. Києва у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова Олега Миколайовича, третя особа: приватний виконавець Пишний Артем Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Справа №757/31786/18-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-824/5098/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Матійчук Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Ідея Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М., третя особа: Приватний виконавець Пишний А.В. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 15 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. був вчинений виконавчий напис №207 про стягнення грошових коштів у загальній сумі 87826 гривень 81 копійку з неї на користь ПАТ «Ідея Банк» у рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 17 серпня 2016 року за № V05.188.39841.

Вважає, що оспорюваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме: нотаріус, вчиняючи вказаний напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача, порушено порядок здійснення виконавчого напису, відсутні належні і допустимі документальні докази на підтвердження факту направлення вимоги або повідомлення про наявність заборгованості позивачеві, рекомендованим листом у встановленому порядку, виконавчий напис здійснено в порушення вимог п.10 ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки остання була позбавлена можливості повернути кредит протягом 30 днів з дня отримання відповідної вимоги.

В зв`язку з наведеним, позивач просила визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. №207 від 15 січня 2018 року про стягнення з неї коштів у загальній сумі 87 826 гривень 81 копійку на користь ПАТ «Ідея Банк» у рахунок погашення кредитної заборгованості за кредитним договором від 17 серпня 2016 року за № V05.188.39841 таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року узадоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк», Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олега Миколайовича, третя особа: Приватний виконавець Пишний Артем Володимирович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню -відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником позивача адвокатом Коржук І.О. подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Коржук І.О. підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідачі ПАТ «Ідея Банк», ПНКМНО Гуревічов О.М. , третя особа приватний виконавець Пишний А.В. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.211-213), а томук олегіяф суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 17 серпня 2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за № V05.188.39841, згідно умов якого, ОСОБА_1 отримала кошти в розмірі 57 082 гривні строком користування 48 місяців із зобов`язанням повернути вказані кошти разом із сплатою процентів, згідно Графіку щомісячних платежів ( а.с 46 - 47).

Банк виконав свої зобов`язання згідно кредитного договору та надав позивачу кредитні кошти шляхом їх перерахування на відповідний рахунок (а.с 65)

Зі змісту вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 05 грудня 2017 року (вих. № 12.4.2/V05.188.39841) вбачається, що Банк вимагав терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання по вказаному кредитному договорі, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. У випадку непогашення заборгованості за кредитним договором згідно цієї вимоги ПАТ «Ідея Банк» здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Банку ( а.с 52).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала зокрема тим, що вчинивши виконавчий напис, нотаріус не перевірив документи надані банком, які б підтверджували безспірність заборгованості.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно зі ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я , по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса»(далі Перелік документів) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 вказаного Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Посилання представника позивача на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та не чинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», колегія суддів вважає необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як убачається з офіційного тексту Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року із змінами та доповненнями та відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду віж 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, опублікованої в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" від 21 березня 2017 року №23, відповідно до п.2 Постанови, Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17.

Позивачем не доведено, що існують невирішені спори щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису і такі обставини не встановлені судом при вирішенні спору.

З матеріалів справ вбачається, що Стягувачем, як цього вимагають положення зазначеного вище законодавства, для одержання виконавчого напису були подані всі необхідні документи.

Крім того, в обґрунтування заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 посилалась на те, що у відповідача Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гуревічова О.М. на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису був лише доказ відправлення повідомлення про усунення порушення умов кредитного договору на її адресу, натомість докази одержання вказаних документів від ПАТ «Ідея Банк» відсутні, отже банк не проінформував належним чином боржника про розмір заборгованості, та не менше, як за тридцять днів до вчинення виконавчого напису не повідомив боржника про порушення кредитних зобов`язань, чим порушив права позивача.

Так, відповідно до п. 2.3. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Згідно опису вкладення в цінний лист, списку № 3 ф. 103 згрупованих поштових відправлень та списку № 1885 ф. 103 згрупованих поштових відправлень листів цінних з відміткою поштового відділення зв`язку від 11 грудня 2017 року, встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» було направлено позивачу на адресу: АДРЕСА_1 вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань із застереженням про вчинення виконавчого напису нотаріуса, у разі невиконання вимог, тоді як виконавчий напис було вчинено 15.01.2018 року.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог сторін, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_4, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття але може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного тексту постанови до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна