Справа № 486/648/19
Провадження № 2/486/367/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Франчук О.Д.

при секретарі Деменко К.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

за участю: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

11.04.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги мотивує тим, що з 11.10.2008 року до 25.10.2017 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що після розлучення відповідач участі у вихованні дітей не приймає, коштів на їх утримання не надає. Діти повністю знаходяться на її утриманні та на утриманні її батьків. На даний час вона не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, а тому просить стягнути з відповідача аліменти утримання дітей у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги та зазначив, що не заперечує сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. Послався на обставини викладені у відзиві на позовну заяву.

Так, 06.05.2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що після розлучення з відповідачкою залишив у її користуванні та користуванні дітей їх спільну квартиру з усім майном. При цьому вимушений винаймати іншу квартиру, в якій облаштовує своє життя. Не маючи високого доходу, ним були оформлені кредитні договори для придбання побутової техніки та меблів. Однак, кошти на утримання дітей він надав позивачці у готівковій формі. Також акцентував увагу на тому, що позивачка є здоровою та працездатною особою, а тому перебування її на обліку в центрі зайнятості не виправдовує відсутність її бажання працювати з січня 2019 року та отримувати дохід, як на утримання дітей так і на своє особисте.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримала позицію відповідача та вважала за доцільне стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, до їх повноліття.

ІІ. Заяви та клопотання учасників справи.

Під час судового розгляду справи будь-яких заяв та клопотань від учасників процесу не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.04.2019 року, було відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового засідання в порядку спрощеного провадження.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо) не застосовувались.

ІV.Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до представлених копій документів сторони перебували у шлюбі з 11.10.2008 року до 25.10.2017 року, що підтверджується копією рішення Южноукраїнського міського суду від 25.10.2017 року (а.с. 3).

Мають двох малолітніх дітей, доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається з копій свідоцтв про народження (а.с. 4-5).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію), діти позивачки та відповідача зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку, як безробітна в Южноукраїнській міській філії Миколаївського обласного центру зайнятості з 18 січня 2019 року (а.с. 7).

Відповідач долучив до матеріалів справи довідку про доходи від 06.05.2019 року та документи на підтвердження сплати коштів за кредитним договором № 482591077 від 02.08.2018 року.

V. Оцінка суду.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Частинами другою та третьою статті 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 11 ЗУ "Про охорону дитинства", батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя (ч.ч. 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України).

Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачкою зобов`язаний нести витрати по утриманню дітей та забезпечувати прожитковий мінімум для дитини.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 2 ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, в редакції Законів № 2901-IV від 22.09.2005, № 2037-VIII від 17.05.2017, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Сторонами визнано, що їх неповнолітні діти проживають з позивачкою.

Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов`язків щодо дитини.

Враховуючи розмір середнього заробітку відповідача, вирішення ним побутових питань, які виникли після розірвання шлюбу, та виходячи з положень про обов`язкову участь не тільки платника, але і отримувача аліментів в утриманні дітей, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Так, стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у повній мірі відповідатиме вимогам закону, щодо забезпечення достатнього рівня життя, фізичного, інтелектуального, духовного і соціального розвитку дітей та прожитковому мінімуму, встановленому законом, для дітей відповідного віку.

Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 та доньки ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.04.2019 року і до їх повноліття.

Частиною 1 ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно п.1) ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивачку при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3) ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Костополя Рівненської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої в в АДРЕСА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.04.2019 року і до повноліття дітей.

Допустити негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Костополя Рівненської області, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави (р/р 0010, код КЕКД 22030001, "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", отримувач державний бюджет м. Южноукраїнська, код 37753202, банк одержувача - Казначейство України МФО банку 899998) в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити сторонам, що повний текст рішення буде виготовлено 16 травня 2019 року.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О.Д. Франчук

Повний текст рішення складено 16.05.2019 року.