РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року

м. Рівне

Справа № 569/8015/18

Провадження № 22-ц/4815/675/19

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Шимківа С.С.,

суддів: - Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" виконавчого

комітету Рівненської міської ради,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року (ухвалене у складі судді Панас О.В., повний текст рішення суду 25 лютого 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконними дій відповідача щодо встановлення неповного робочого часу та стягнення недоотриманої заробітної плати, -

в с т а н о в и в :

27 квітня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконними дій відповідача щодо встановлення неповного робочого часу та стягнення недоотриманої заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що вона з липня 1996 працювала у КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" виконавчого комітету Рівненської міської ради.

Наказом КП РМБТІ від 31 січня 2018 року №5-ОС "Про встановлення неповного робочого тижня" для працівників підприємства, за їх згодою, на період з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року встановлено неповний робочий тиждень.

На зворотньому аркуші наказу усі працівники поставили підпис у графі "З наказом ознайомлений та згідний".

22 лютого 2018 року КП РМБТІ видано наказ за №16-К "Про встановлення неповного робочого тижня" за яким для працівників підприємства неповний робочий тиждень встановлено з 01 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року.

З даним наказом вона ознайомилася, однак не погодилася з ним.

Накази видано у зв`язку з нестабільним обсягом робіт на підприємстві, на підставі ст.56 КЗпП України.

Вважає накази незаконними, такими, що порушують норми трудового законодавства та її конституційні права на зарплату не нижчу від визначеної законом, оскільки про зміну істотних умов праці вона не була повідомлена не пізніше ніж за два місяці.

Просила суд визнати незаконними дії відповідача щодо встановлення їй неповного робочого тижня та стягнути за період з 01.02.2018 року по 28.02.2018 року та з 01.03.2018 року по 31.03.2018 року недоотриману заробітну плату у сумі 19 293,17 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області 21 лютого 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконними дій відповідача щодо встановлення неповного робочого часу та стягнення недоотриманої заробітної плати відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю передбачених законом підстав для зобов`язання відповідача сплатити позивачу не нараховану та недоотриману нею заробітну плату. В період дії наказів №5-ОС від 31 травня 2018 року та № 16-к від 22 лютого 2018 року позивачу було нараховано та виплачено заробітну плату, відповідно до чинного законодавства.

03 квітня 2019 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якому вона, покликаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

Вказує, що зміст наказу від 31 січня 2018 року №5-ОС "Про встановлення неповного робочого тижня" та від 22 лютого 2018 року №16-К "Про встановлення неповного робочого тижня" КП РМБТІ свідчить про відсутність передумов для встановлення неповного робочого часу на підприємстві, а нестабільний обсяг робіт не є такою передумовою.

Вказані накази не тільки встановлювали для неї неповний робочий день, а й погіршили умови праці, у зв`язку з чим, відповідач був зобов`язаний повідомити її про це за два місяці.

Додає, що недоплата за лютий 2018 року склала 4831,83 грн, а за березень 2018 року - 5768,43 грн, а її середньоденна заробітна плата становила 206,5544 грн

Відповідач розрахував її вихідну допомогу шляхом множення середньоденної заробітної плати на 16, однак виходячи з режиму підприємства число робочих днів складає 21 день, тому виплачена підприємством сума вихідної допомоги 3304,80 грн обрахована неправильно, недоплата складає 1032,84 грн.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про залишення її без задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з липня 1996 року по 30 квітня 2018 року перебувала у трудових відносинах з КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" .

Відповідно до наказу начальника КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 31 жовтня 2016 року № 42-1 "Про встановлення неповного робочого тижня (дня)" передбачено, з метою недопущення зупинення виробничої діяльності підприємства, що може привести до повного вивільнення всіх працівників та забезпечення стабільної та ефективної роботи підприємства, при необхідності встановлювати неповний робочий тиждень (день) для працівників підприємств, за їх згодою, відповідно до затверджених графіків роботи (а.с. 38).

Наказом начальника КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 31 січня 2018 року № 5-ОС "Про встановлення неповного робочого тижня" встановлено для працівників підприємства неповний робочий тиждень та оплату праці згідно відпрацьованого часу з 01 лютого 2018 року по 28 лютого 2018 року, за їх згодою, відповідно до затвердженого графіку (а.с. 5).

Наказом начальника КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 22 лютого 2018 року № 16-к "Про встановлення неповного робочого тижня" встановлено для працівників підприємства неповний робочий тиждень та оплату праці згідно відпрацьованого часу з 01 березня 2018 року по 30 квітня 2018 року, за їх згодою, відповідно до затвердженого графіку (а.с. 7).

З вищезазначеними наказами ОСОБА_1 була ознайомлена, що підтверджується її особистими підписами.

Згідно із статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

За змістом статті 93 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно зі статтею 97 КЗпП України, статтею 22 Закону України «Про оплату праці» власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Як правильно встановлено судом першої інстанції накази КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 31 січня 2018 року № 5-ОС та 22 лютого 2018 року № 16-к було прийнято на підставі та на виконання наказу КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 31 жовтня 2016 року № 42-1 "Про встановлення неповного робочого тижня (дня)", з яким відповідачка була ознайомлена, та якого нею не було оскаржено, протягом встановленого ст. 233 КЗпП України строку.

При видачі оспорюваних наказів не відбувалося змін істотних умов праці, і відповідач не зобов`язаний був повідомляти позивача про зміну істотних умов роботи.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи копій розрахункових листів по заробітній платі ОСОБА_1 роботодавцем при нарахуванні заробітної плати не порушено встановлені чинним законодавством гарантії забезпечення мінімальної заробітної плати, оскільки у випадку, коли нарахована заробітна плата за фактично відпрацьований час була меншою за мінімальну заробітну плату, проводилася доплата до мінімальної заробітної плати (а.с. 80-83).

Відповідно до ст. 56 КЗпП України за угодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом може встановлюватись як при прийнятті на роботу, так і згодом неповний робочий день або неповний робочий тиждень. Оплата праці в цих випадках провадиться пропорціонально відпрацьованому часу або залежно від виробітку.

Оскільки, з жовтня 2016 року, наказом начальника КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" від 31 жовтня 2016 року № 42-1 "Про встановлення неповного робочого тижня (дня)", передбачено встановлення на підприємстві неповного робочого тижня, оплата праці проводилася пропорційно відпрацьованому часу.

Таким чином, місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання незаконними дій відповідача щодо встановлення неповного робочого часу та стягнення недоотриманої заробітної плати.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук