РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/434/19,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Публічне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного письмового позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08 листопада 2017 року ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керував транспортним засобом - автомобілем Фіат Дукат р.н. НОМЕР_1 та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим створив небезпеку для його автомобіля "Хюндай Санта Фе", р.н. НОМЕР_2 , допустивши із ним зіткнення. Внаслідок даної ДТП він, як водій автомобіля "Хюндай ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, а його автомобіль був пошкоджений. Автомобіль "Фіат Дукат" р.н. НОМЕР_1 був застрахований в ПАТ "СК "КРАЇНА".

05 березня 2018 року ТОВ "Юридична компанія "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_1 подало до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" заяву про виплату страхового відшкодування.

06 квітня 2018 року до відповідача надіслано лист з документами, які підтверджують витрати на лікування.

14 листопада 2018 року відповідач надіслав лист вих.№10369 в якому повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки за страховим полісом АМ/1867522 від 14.10.2017 року була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, однак ОСОБА_2 до таких осіб не відноситься, у зв`язку з неправомірним заволодінням транспортним засобом "Fiat Ducato", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вважає відмову відповідача необґрунтованою, безпідставною та такою, що грубо порушує його права на відшкодування шкоди, передбаченої Законом України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки не доведено, що транспортний засіб вийшов із володіння незаконно, відповідач зобов"язаний відшкодувати завдану шкоду.

На даний момент відповідач не виконав своїх зобов"язань та, незважаючи на неодноразові звернення, не виплатив належне страхове відшкодування в розмірі 112 085,98 грн., яке позивач просить стягнути на його користь.

Ухвалою суду від 11 січня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 годину 00 хвилин 07 лютого 2019 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

06 лютого 2019 року за вх.№6634/19 відповідачем подано відзив в якому зазначено, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки за страховим полісом АМ/1867522 від 14.10.2017, була застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, які правомірно експлуатували транспортний засіб, однак ОСОБА_2 до таких осіб не відноситься, у зв"язку з неправомірним заволодінням транспортним засобом "Fiat Ducato", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а тому даний випадок не може бути кваліфікований як страховий і ПАТ "СК "КРАЇНА" не має правових підстав для виплати страхового відшкодування по даному випадку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Представник позивача адвокат Кульчицький О.С. подав суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника. Позов ОСОБА_1 підтримав з підстав викладених у позові, просив позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 . в судове засідання не прибула, позов ОСОБА_1 не визнала, з підстав викладних у відзиві, просить в позові відмовити.

Розглянувши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з"ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 08 листопада 2017 року ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керував транспортним засобом - автомобілем "Фіат Дукато" р.н. НОМЕР_1 та здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, чим створив небезпеку для автомобіля "Хюндай Санта Фе", р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , допустивши із ним зіткнення. Внаслідок даної ДТП водій автомобіля "Хюндай Санта Фе ОСОБА_5 ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль "Хюндай Санта Фе" був пошкоджений.

Автомобіль "Фіат Дукат" р.н. НОМЕР_1 був застрахований в ПАТ "СК "КРАЇНА".

Як вбачається з постанови прокуратури Полтавської області від 28 грудня 2017 року кримінальне провадження №000483 від 09 листопада 2017 року за підозрою ОСОБА_2 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за ч.1 ст.286 КК України, - закрито з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного (а.с.9-14).

05 березня 2018 року ТОВ "Юридична компанія "Відшкодування" в інтересах ОСОБА_1 подало до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" заяву про виплату страхового відшкодування.(а.с.15).

06 квітня 2018 року до Відповідача надіслано лист з документами, які підтверджують витрати на лікування.

19 червня 2018 року надіслано лист з метою повернення документів та звернення до Моторного (транспортного) страхового бюро України.

МТСБУ вказало на те, що по відношенню до транспортного засобу марки FIAT з державним номерним знаком НОМЕР_1 був укладений договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ1867522 виданий страховою компанією ПАТ "СК "КРАЇНА", тому з метою отримання страхового відшкодування необхідно звернутись до ПАТ "СК "КРАЇНА" (лист від 13.08.18 №3.1-05/26262, лист від 18.09.18 №3.1-05/29619) (а.с.69,70).

25 жовтня 2018 року до Відповідача повторно надіслано заяву про виплату страхового відшкодування. (а.с.71,72).

Згідно полісу №АМ/1867522 обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, 14 жовтня 2017 року між ПАТ "СК "Країна" та ОСОБА_6 укладеного договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, за яким застраховано транспортний засіб "Фіат Дукато", номерним знаком НОМЕР_1 . Строк дії вказаного договору з 14 жовтня 2017 року по 13 жовтня 2018 року. (а.с. 90 ).

Як вбачається з полісу обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів власником автомобіля "Фіат Дукато", номерним знаком НОМЕР_1 є ОСОБА_6 .

Відповідно до Висновку №058 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля "HYUNDAI Santa FE" реєстраційний номер НОМЕР_2 від 26.01.18р. матеріальний збиток, завданий власникові HYUNDAI Santa FE в результаті його пошкодження при ДТП складає 510 631,55 грн. (а.с.34-52).

Згідно повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 10 листопада 2017 року ПАТ "СК "Країна" було повідомлено про страховий випадок, а саме, ДТП яка сталася 08 листопада 2017 року на автодорозі Київ-Харків за участю автомобіля "Фіат Дукато" р.н. НОМЕР_1 та "Хюндай Санта", р.н. НОМЕР_2 (а.с 91,92).

Листом від 14 листопада 2018 року №10369 ПАТ "СК "Країна" відмовило ТОВ "Юридична компанія "Відшкодування" у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_1 , посилаючись на те, що за результатами розгляду вказаної заяви на виплату страхового відшкодування ПАТ "СК "Країна" було прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування на підставі п. 1.4., п. 1.7 ст. 1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. 2.1, п. 2.2 Правил дорожнього руху України. (а.с. 47).

Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов"язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров"я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов"язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов"язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об"єктом обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов2язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров"ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов"язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов"язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 6. Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров"ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 22.1 ст.22 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року №1961-IV, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров"ю, майну третьої особи.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року №1961-IV страховик зобов"язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Відповідно до ст.29 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01 липня 2004 року №1961-IV у зв"язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов"язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Таким чином, право потерпілого на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, зокрема, на отримання страхового відшкодування, в порядку, передбаченому п. 32.2 ст. 32 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виникає лише за умови, що обидва транспортні засоби, які стали учасниками ДТП, є забезпеченими.

Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону забезпеченим транспортним засобом є транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону особами, відповідальність яких застрахована, вважаються страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Отже, відповідно до положень Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" - страхувальником не обов"язково має бути власник транспортного засобу, а може виступати будь-яка особа, яка правомірно експлуатує транспортний засіб.

Відповідно до п. 2.2. ПДР України власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Як вбачається з постанови прокуратури Полтавської області від 28 грудня 2017 року кримінальне провадження №000483 від 09 листопада 2017 року за підозрою ОСОБА_2 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за ч.1 ст.286 КК України, - закрити з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного.

Тобто, як слідує з постанови, відносно ОСОБА_2 було порушено кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Стаття 289 КК України передбачає відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом, проте як встановлено судом, відносно ОСОБА_2 не було порушено кримінальної справи за вказаною статтею, а тому посилання відповідача на п. 1.4 ст. 1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є необґрунтованним, безпідставним та таким, що грубо порушує права Позивача на відшкодування шкоди.

З наведеного слідує, що не встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 неправомірно володів транспортним засобом. Таким чином, у суду достатньо підстав вважати, що у даному випадку позивач має право на отримання страхового відшкодування в порядку, передбаченому п. 32.2 ст. 32 Закону.

З урахуванням змісту статті 979 ЦК у разі настання страхового випадку страховик зобов"язаний виплатити страхове відшкодування.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до положень ч.1 ст.1166 ЦК України за загальним правилом шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов"язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов"язання згідно з договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов"язанні ним є страховик.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов"язаний виконати обов"язок зі здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов"язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки. - незалежно від наявності вини.

Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов"язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст.24.1. Закону у зв"язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов"язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров"я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. До страхової компанії надіслано чеки на загальну суму 9 163,80 грн.

Відповідно до ст.25 Закону у зв"язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров"я час втрати працездатності. Таким чином, Відповідач зобов"язаний відшкодувати 2 346,66 грн. витрат пов`язаних з тимчасово втратою працездатності.

Відповідно до ст.26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров"я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров"ю. Враховуючи вищенаведене, Відповідач зобов"язаний відшкодувати 575,52 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ст.30 Закону транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди, як встановлено по висновку експерта становить 510 631,55 грн.. Однак, враховуючи ліміт відшкодування, який становить 100 000 грн., згідно Полісу №АМ/1867522 від 14.10.2017, тому суд задовольняє вимоги саме в даному розмірі.

Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, в матеріалах справи не містяться.

Що стосується посилань відповідача на судову практику по аналогічним правовідносинам, зокрема на постанову Верховного суду України від 10 жовтня 2018 року по справі № 161/8578/16, суд зауважує наступне.

В справі № 161/8578/16 позивачем був власник транспортного засобу, який спричинив ДТП. Згідно до умов договору та вимог Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова компанія не зобов"язана відшкодовувати шкоду, заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив ДТП, тоді як у даній справі за позовом ОСОБА_1 , позивач є особою яка потерпіла внаслідок ДТП. Неправомірність володіння транспортним засобом у справі № 161/8578/16 підтверджується вироком суду, тоді як у даній справі неправомірність володіння транспортним засобом, який спричинив ДТП не встановлена та не доведена, тому суд вважає вказане посилання відповідача недоцільним.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем повністю доведені позовні вимоги, надано докази щодо витрат пов"язаних з лікуванням та вартості ремонту пошкодженого автомобіля, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача на користь держави України в сумі 1120,85 грн. від сплати якого позивач був звільнений при пред"явленні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" про стягнення коштів задоволити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" на користь ОСОБА_1 112 085,98 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" в дохід держави 1120,85 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 , проживає АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

Публічне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КРАЇНА" місцезнаходження: 04176, м. Київ, вул. Електриків, 29А, Код

Повне судове рішення складене 23 травня 2019 року.

Суддя -