У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі

головуючого судді Смоляра О.А.

при секретарі Зарубі Н.М.

за участю прокурора Шмайлова О.П.

представника відповідача Самофал М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Екозернопродукт», про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі,-

в с т а н о в и в :

20.07.2018р. заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду з зазначеним позовом в інтересах держави. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що наказами:№ 23-656/14-17-СГ від 27.02.2017, № 23-658/14-17-СГ від 27.02.2017, № 23-514/14-17-СГ від 16.02.2017, № 23-661/14-17-СГ від 27.02.2017, № 23-660/14-17-СГ від 27.02.2017, № 23-1726/14-17-СГ від 07.04.2017, № 23-654/14-17-СГ від 27.02.2017, Головним управлінням Держгеокадастру в Черкаській області вирішено затвердити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано ОСОБА_2 в оренду земельні ділянки для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Чорнявської сільської ради Черкаського району та в межах Тубільцівської сільської ради Черкаського району. В подальшому між Головним управлінням держгеокадастру в Черкаській області та ОСОБА_2 укладено договори оренди №99/57-1 7-ДО від 08.04.2017 року, № 94/57-17-ДО від 08.04.2017 року, №215/57-17-ДО від 15.07.2017 року, №97/57-17-ДО від 08.04.2017 року, №95/57-17-ДО від 08.04.2017 року, №96/57-17-ДО від 08.04.2017 року, №98/57-17-ДО від 08.04.2017року відповідно до яких в оренду передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності з кадастровими номерами НОМЕР_1 площею 12,1548 га, НОМЕР_2 площею 39,6471 га, НОМЕР_3 площею 19,7707га, НОМЕР_4 площею 13,0224га, НОМЕР_5 площею 18,9743 га, НОМЕР_5 площею 18,9743 га, НОМЕР_6 площею 19,5798 га, НОМЕР_7 площею 13,4759 га. Зазначає, що накази Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про затвердження технічної документації та передачі зазначених земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 136,625 га прийняті після державної реєстрації юридичної особи - фермерського господарства «Екозернопродукт», в якому ОСОБА_1 є одноосібним засновником, керівником та учасником, що свідчить про порушення процедури отримання земельних ділянок. Отримання необгрунтованого розміру земельних ділянок, в порушення процедури на поза конкурсній основі, вже після створення фермерського господарства зумовлює необхідність визнання недійсним наказів Головного управління Держкеокадатсру в Черкаській області та укладених на підставі них договорів оренди. Крім того, прокурор посилається, що оспорювані накази Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області прийняті в порушення вимог земельного кодексу без відповідного дозволу Головного управління держгеокадастру в Черкаській області на зміну цільового призначення вказаних земельних ділянок та окрім того без відповідного розроблення проектів щодо зміни цільового призначення земельних ділянок. Зазначене свідчить про відсутність на час укладання договорів оренди зазначеним земельним ділянкам належним чином розробленої та затвердженої нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

З урахуванням викладеного прокурор в позові просить вищевказані накази Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області визнати незаконними та скасувати, а укладені на їх підставі договори оренди землі визнати недійсними із застосуванням наслідків недійсності правочину.

Провадження по справі відкрито 13.08.2018р..

До початку судового розгляду справи від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання, в якому той просив закрити провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування клопотання зазначив, що спірні земельні ділянки передавались йому для ведення фермерського господарства, тобто здійснення підприємницької діяльності, а не у користування фізичній особі. На момент надходження позову до суду такі земельні ділянки використовувались ФГ «Чорнявське 2018», співзасновником якого є відповідач. З моменту державної реєстрації ФГ «Чорнявське 2018», що мало місце 23.05.2018р., фактично відбулася заміна орендаря з фізичної особи ОСОБА_2 на ФГ «Чорнявське 2018» - і обов`язки землекористувача перейшли до такого фермерського господарства. Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, то їхні земельні спори із органом державної влади, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної власності, підвідомчі господарським судам.

Крім того, до початку судового розгляду від представника ГУ Держгеокадастру в Черкаській області також надійшло клопотання про закриття провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В обґрунтування клопотання зазначено, що прокурором в позові не обґрунтовано наявності в нього підстав для представництва інтересів держави в даній справі та не надано суду належних доказів на підтвердження таких обставин. Також зазначено, що 05.09.2016р. ОСОБА_1 створив ФГ «Екозернопродукт». Отже оскільки на момент відкриття провадження по даній справі фермерське господарство вже було зареєстрованим, то даний спір має розглядатися за правилами господарського судочинства.

Враховуючи зміст заявлених відповідачами клопотань про закриття провадження по справі, мотиви з яких вони заявлені, а також процесуальне значення судового рішення про вирішення таких клопотань, суд приходить до висновку про необхідність одночасного розгляду обох таких клопотань та їх одночасне вирішення судом, оскільки це відповідатиме принципу пропорційності цивільного судочинства та відповідає вимогам ч.2 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти клопотань відповідачів та наполягав на необхідності продовження розгляду справи в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи клопотання відповідачів про закриття провадження по справі суд виходить з наступного.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Статтею 20 ГПК визначено особливості предметної та суб`єктної юрисдикції господарських судів, якими уточнено коло спорів, що розглядаються господарськими судами, та встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (в тому числі землю) крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Особливості участі прокурора в розгляді справ визначеностаттею 56 ЦПК та статтею 53 ГПК, за змістом положень яких у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Таким чином, реалізуючи дискрецію при визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У справі, яка розглядається, прокурор звернувся до суду в інтересах держави з цивільним позовом до органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах в особі Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, та фізичної особи про розірвання договорів оренди земельних ділянок, наданих для ведення фермерського господарства, укладених між відповідачами у зв`язку з порушенням порядку виділення таких земельних ділянок та невиконанням орендарем вимог законодавства щодо її цільового використання.

За змістом положень Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян та підлягає державній реєстрації як юридична особа або ФОП.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах Закон України «Про фермерське господарство» є спеціальним нормативно-правовим актом.

Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради (частина перша статті 5, частина перша статті 7 Закону України «Про фермерське господарство»).

Після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб (стаття 8 згаданого Закону).

Тобто, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) йому земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Зі змісту положень статті 12 Закону України «Про фермерське господарство» вбачається, що земельні ділянки, які використовуються фермерським господарством на умовах оренди, входять до складу земель фермерського господарства.

З комплексного аналізу норм статей 1, 5, 7, 8, 12 Закону України «Про фермерське господарство» можна зробити висновок, що після укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, фермерське господарство реєструється в установленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, щодо користування земельними ділянками, наданими із земель державної або комунальної власності, підвідомчі господарським судам.

Така правова позиція щодо порядку застосування та тлумачення зазначених норм закону викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018р. у справі №348/992/16-ц.

По обставинах спірних правовідносин сторони не заперечують того, що оспорювані договори оренди земельних ділянок укладались між ГУ Держгеокадастру Черкаської області та ОСОБА_2 саме з метою ведення фермерського господарства на підставі Закону України «Про фермерське господарство». При цьому на момент укладання таких договорів ОСОБА_1 вже був одноосібним засновником та власником ФГ «Екозернопродукт», а після державної реєстрації оспорюваних договорів відповідачем разом з двома іншими фізичними особами засновано ще одне ФГ «Чорнявське-2018», яке зареєстроване як юридична особа (частка ОСОБА_2 у статутному капіталі якого складає 10%) і за твердженням самого відповідача саме це фермерське господарство здійснює свою господарську діяльність на спірних земельних ділянках.

Отже, беручи до уваги що набуття ОСОБА_2 права оренди на земельні ділянки обумовлювалось метою ведення фермерського господарства, для створення якого і виникла потреба в отриманні у користування земельних ділянок, а в подальшому ОСОБА_1 виступив засновником фермерського господарства, то у правовідносинах користування спірними земельними ділянками відбулася фактична заміна орендаря і обов`язки землекористувача земельної ділянки перейшли до новоствореного фермерського господарства з дня його державної реєстрації, а тому сторонами у спірних правовідносинах мають бути юридичні особи. Тобто учасниками спірних правовідносин є прокурор, орган виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, та фермерські господарства, створені ОСОБА_2 ..

Таким чином, враховуючи суб`єктивний склад учасників спірних правовідносин, а також ті обставини, що такі правовідносини обумовлені реалізацією фізичної особи права на використання земельних ділянок в господарській діяльності за рахунок фермерського господарства, то такий спір має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин заявлені відповідачами клопотання про закриття провадження у справі підлягають до задоволення.

Згідно із ч.2 ст.255 ЦПК про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. В даному випадку судові витрати складаються із судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. Натомість відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» питання про повернення судового збору у випадку закриття провадження у справі вирішуються за клопотанням особи, яка його сплатила, що узгоджується із засадами диспозитивності цивільного судочинства. Враховуючи, що прокурором такого клопотання не заявлялося, то у суду на даний час відсутні підстави для вирішення питання про повернення судового збору.

На підставі вищевикладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Клопотання відповідачів ОСОБА_1 та Головного управління Держгеокадастру України в Черкаській області про закриття провадження по справі задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Екозернопродукт», про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди землі.

Роз`яснити заступнику керівника Черкаської місцевої прокуратури, що даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Учасники справи можуть ознайомитись текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. А. Смоляр