пр. № 4-с/759/88/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Святошинський районних суд м. Києва у складі: головуючого судді Величко Т.О., за участі секретаря Дроги Т.О.,

Скаржник ОСОБА_1

Стягувач ОСОБА_2

Особа дії якої оскаржуються ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кеда М.В. на рішення державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, свої вимоги обгрунтовує тим, що судовим наказом Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2017 року у справі №759/10258/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісячно починаючи з 10 липня 2017 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а від того часу аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення ОСОБА_5 повноліття. На теперішній час вищевказаний судовий наказ перебуває на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ВП 54520181/1.

Скаржник зазначив, що 04 лютого 2019 року, під час судового засідання було надано для ознайомлення копію рішення від 01.02.2019 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кеда М.В., у вигляді розрахунку заборгованості по аліментам, відповідно до якого заборгованість перед стягувачем по сплаті аліментів нібито складає 28 585,63 грн. Починаючи з липня 2018 року, скаржник зазначив, що регулярно отримує фактичний заробіток (доход) за виконання робот за Цивільно-правовими угодами, не є фізичною особою - підприємцем на спрощеній системі оподаткування і відповідно до зазначеного вище п.1 ст.195 має сплачувати присуджену частку від фактичного заробітку (доходу), а не як було нараховано в розрахунку - з фактичного заробітку та середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Частиною другою ст.182 Сімейного Кодексу передбачено обмеження «Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Скаржник зазначив, що під час складання оскаржуваного розрахунку заборгованості по аліментам, державний виконавець помилково двічі нарахував доходи, а саме - просумував середню заробітну платню по місту Києву і заробіток згідно укладених цивільно-правових угод, а також, при нарахуванні аліментів з винагороди по цивільно правовим угодам, виконавцем не враховані сплачені податки і збори, а саме - ПДФО 18% та військовий збір 1,5%. Під час розрахунку боргу на 30.01.2019 року державний виконавець додатково допустився серії арифметичних помилок загальною сумою в 213,37 грн. Загальна сума помилково нарахованих аліментів склала 28 621,96 грн.

Скаржник просить суд, визнати неправомірним рішення від 01.02.2019 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кеда М.В., у вигляді розрахунку заборгованості по аліментам у ВП 54520181/1. Зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві Кеда М.В. здійснити перерахунок розміру аліментів по судовому наказу Святошинського районного суду м. Києва від 25.07.2017 року у справі №759/10258/17 згідно чинного законодавства.

Скаржник ОСОБА_1 у судове засідання з`явився.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання з`явилася, заперечувала проти скарги, надавала до суду відзив, в якому посилається на те, що скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. Суб"єкт оскарження в судовому засідання проти вимог скарги заперечував, вказував, що на його думку Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути шим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, інімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому відповідно до статті 192 Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.У свою чергу умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника визначені статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження», який регулює порядок примусового виконання судових рішень.Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146 (далі - Перелік).Відповідно до пункту 1 Переліку утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з доходів від підприємницької діяльності, що пунктом 12 вказаного Переліку визначено доходи, з яких утримання аліментів не проводиться.Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків (пункт 13 вказаного Переліку).

Що стаття 195 СК України застосовується до визначення саме заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу). Так, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Що порядок примусового виконання рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до частини першої статті 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Вказував, що Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим ментом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого імейним кодексом України (далі - Кодекс).

Згідно з частиною третьою статті 71 Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною першою статті 68 Закону визначено, що у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів (аліментів), виконавець звертає стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно з частиною першою статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), у разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.

В даному випадку боржник не працював, проте отримав дохід за цивільно- правовим договором, а тому вважає, що якщо боржник не працював, але отримав певний дохід відповідно до цивільно-правового договору (в залежності від умов договору), заборгованість вираховується виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та одночасно із доходу отриманого ним за цивільно-правовим договором.

Суд заслухавши доводи скаржника-боржника, стґягувача та суб"єкта оскарження, дослідивши мтеріали скарги, вважає, що скарга не обгрунтована виходячи із наступного.

Порядок примусового виконання рішень регламентовано Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України (далі - Кодекс).

Згідно з частиною третьою статті 71 Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому цим Кодексом..

Частиною першою статті 68 Закону визначено, що у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів (аліментів), виконавець звертає стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Згідно з частиною першою статті 70 Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до абзацу другого пункту 2 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), у разі якщо боржник отримує заробіток (доходи) у різних місцях, відрахування аліментів із кожного виду виплат здійснюється за окремими постановами про звернення стягнення на доходи боржника згідно з розміром утримання, визначеним виконавчим документом.

В даному випадку боржник не працював, проте отримав дохід за цивільні правовим договором.

З оглядана вищезазначене суд вважає якщо боржник не працював, але отримав певний дохід відповідно до цивільно-правового договору (в залежності від умов договору), заборгованість вираховується виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та одночасно із доходу отриманого ним за цивільно-правовим договором.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ст. 451 ЦПК Україи За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.2. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).3. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.451 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Кеда М.В. на рішення державного виконавця - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Святошинського районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення вищезазначених строків або якщо її не скасовано після розгляду справи в Апеляційному суді м. Києва.

Суддя: Т.О. Величко