Провадження № 22-ц/802/201/19 Категорія: 49 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Матвійчук Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Концевич Я.О.,

заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Заяву мотивує тим, що 25 серпня 2011 року між ним та ОСОБА_3 було укладено шлюб, який було розірвано 08 вересня 2014 року заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області. Зазначає, що твердження використані позивачем, як підстави для розірвання шлюбу, не були йому відомі, як стороні до 27 січня 2018 року-дня перекладу позовної заяви про розірвання шлюбу. До нововиявлених обставин відносить твердження ОСОБА_3 у позовній заяві про розірвання шлюбу про те що «Сімейні відносини припинені з вересня 2013 року. Відповідач постійно живе в Росії» «майнового спору немаю».

Просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, провадження у справі закрити.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2014 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції вказав, що дії ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_4, вчиненні в ході розгляду цивільної справи про розірвання шлюбу та ухвалення усіх судових рішень з цього приводу, свідчать про завчасну і детальну обізнаність ОСОБА_1 із усіма матеріалами справи, зокрема, із змістом позовної заяви та мотивацією позивача щодо розірвання шлюбу. Твердження відповідача про те, що він дізнався про наявність мотивації щодо розірвання шлюбу лише з 27.01.2018 року, не відповідає фактичним обставинам справи.

Такі висновки суду є правильними та відповідають встановленим обставинам справи

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області 25.08.2011 року, актовий запис № 1021 - розірвано (а.с. 10 том 1).

У вересні 2014 року ОСОБА_1 були подані перші апеляційні скарги на рішення суду (а.с. 13, 15, 19, 21 том 1).

В подальшому ОСОБА_1 05 березня 2015 року особисто був присутній на засіданні апеляційного суду під час перегляду рішення суду про розірвання шлюбу в апеляційному порядку (а.с. 59-62 том 1).

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 05 березня 2015 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 відхилено, а заочне рішення Луцького міськрайонного суду від 08 вересня 2014 року в даній справі залишено без змін ( а.с.61-62 том 1).

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.09.2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 21.11.2017 року, заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали суду про відкриття провадження та рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до нього залишено без задоволення (а.с. 178, 277-278 том 2).

У вказаних судових засіданнях брав участь представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, який, зокрема, 12.10.2015 року подавав до суду заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.103 том 1), а 22.11.2017 року особисто ознайомився із матеріалами справи, про що власноручно підтвердив (а.с.279 том 2).

В подальшому ОСОБА_1, як відповідач у справі, особисто вчиняв ряд процесуальних дій, зокрема, 14.02.2017 року отримував копію ухвали суду (а.с.45 том 2); 03.03.2017 року подавав письмове клопотання про можливість слухання справи за відсутності перекладача (а.с.77 том 2); 16.11.2017 року отримав копію ухвали (а.с.103 том 2).

Крім того, ОСОБА_1 у раніше поданій заяві від 25.11.2016 року про перегляд за нововиявленими обставинами вказаного заочного рішення про розірвання шлюбу (а.с. 3 том 2), зазначав, що як відповідач, не мав можливості ознайомитися із позовною заявою та матеріалами справи і дізнався про мотиви розірвання шлюбу після забезпечення його перекладу. До заяви ним долучено переклади з української на російську мову ухвали про відкриття провадження у справі та заочного рішення Луцького міськрайонного суду від 08.09.2014 року.

Слід зазначити, що постановою Верховного Суду від 25.06.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду від 07.09.2017 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 21.11.2017 року, якими відмовлено у перегляді за нововиявленими обставинами ухвали про відкриття провадження у справі та рішення суду про розірвання шлюбу залишено без змін ( а.с 87-89 том 3).

Незважаючи на згадані обставини 06 лютого 2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 08 вересня 2014 року в даній цивільній справі.

В обґрунтування вимог своєї заяви про перегляд за ново виявленими обставинами рішення суду, ОСОБА_1 зазначає, що до 26.01.2018 року не був обізнаний із твердженнями позивача у позовній заяві щодо обставин та причин розірвання шлюбу, зокрема те, що: «Сімейні відносини припинені з вересня 2013 року. Відповідач постійно живе в Росії», «майнового спору не маю».

Вказує, що оскільки він копію позовної заяви отримав 26.01.2018 року, а належний переклад отримав 27.01.2018 року, то строки звернення до суду із заявою про перегляд рішення суду не пропустив.

Аналізуючи зміст заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами від 06.02.2018 року , колегія суддів приходить до висновку, що незважаючи на акцент заявника, як на нововиявлену обставину, не вручення йому тексту позовної заяви про розірвання шлюбу, фактично ОСОБА_1 висловлює незгоду з обґрунтуванням позовної заяви про розірвання шлюбу, які вказані позивачем та які відображені в заочному рішенні. Оцінка даним обставинам уже надавалась судами трьох інстанцій.

Відповідно до положень частини першої та пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за ново виявленими обставинами або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за ново виявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, реалізація права для звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами обмежена певним строком, який встановлено статтею 424 ЦПК України. Так, частиною першої вказаної статті ЦПК України, заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення .

Початком перебігу даного строку визначається день встановлення обставини, що є підставою для перегляду. Початок перебігу строку залежить від підстав перегляду справи у зв'язку з нововиявленими обставинами, зокрема у випадку наявності істотних для справи обставин, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи - з дня встановлення таких обставин. Днем встановлення цих обставин є день, коли ці обставини стали відомі заявникові. Ця обставина підлягає доказуванню.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що обставини на які покликається заявник як на нововиявлені, були йому відомі ще під час розгляду справи по суті та перегляду рішення місцевого суду в апеляційній інстанції. Заявником ще у 2016 року було подану заяву про перегляд заочного рішення про розірвання шлюбу (а.с. 3 том 2) в якій зазначено, що він як відповідач, не мав можливості ознайомитися із позовною заявою та матеріалами справи і дізнався про мотиви розірвання шлюбу після забезпечення його перекладу за результатами розгляду даної заяви було постановлено судове рішення, яким в задоволені заяви було відмовлено.

Відсутність підтвердження надіслання або ж отримання самого тексту позовної заяви ОСОБА_1 само по собі не свідчить про необізнаність відповідача з усіма матеріалами даної цивільної справи в тому числі і з позовною заявою , з врахуванням кількості судових засідань та процесуальних дій, які вчинялись в межах розгляду даної справи.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, за умови належного виконання ними своїх процесуальних прав та обов'язків, мали можливість ознайомитись з матеріалами справи та отримати відповідні їх копії на протязі всього періоду часу та подати відповідні заяви та клопотання у передбачені законом строки.

Доводи ОСОБА_1 про неповідомлення йому його представником ОСОБА_4 про весь хід даної справи та всі обставини справи є безпідставними, оскільки в силу приписів ЦПК України представник здійснює від імені особи яку він представляє, її процесуальні права та обов'язки.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом ( ст. 126 ЦПК України).

Дана норма процесуального права розміщена в розділі І "Загальні положення", а відтак підлягає до застосування на усіх стадіях судового розгляду зокрема і при апеляційному провадженні.

Висновок суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_1 строку на звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2014 року є правильним та ґрунтується на обставинах справи.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що лише у січні 2018 року дізнався про нововиявлені обставини при перекладі позовної заяви та судового рішення , оскільки такі доводи спростовані зібраними у справі доказами та встановленими судами обставинами.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2018 року в даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:

Судді: