Постанова

Іменем України

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 753/15159/15-ц

провадження № 61-18399св18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Олійник А. С. (суддя-доповідач), Кузнєцова В. О., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк»,

відповідачі - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 січня 2017року у складі судді Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованість за договором банківського обслуговування від 30 червня 2011 року у сумі 66 634,19 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за договором банківського обслуговування від 30 червня 2011 року у сумі 66 634,19 грн, з яких: 11 054,31 грн - прострочена сума кредиту, 313,23 грн - прострочені проценти за користування кредитом, 602,41 грн - прострочена комісія за управління кредитом, 54 664,24 грн - пеня. Вирішено питання розподілу судових витрат.

19 грудня 2015 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася із заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року залишено без задоволення.

19 липня 2016 року ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09 листопада 2016 року провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16 вересня 2015 року у справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито.

Не погоджуючись з ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року, ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 23 листопада 2016 року подала апеляційну скаргу .

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2016 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а саме запропоновано подати клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року в період з 08 липня 2016 року по 23 листопада 2016 року та докази про це.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26 січня 2017 року у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки відповідачем не надано клопотання на поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення суду в період з 08 липня 2016 року по 23 листопада 2016 року та докази про це.

Короткий зміст касаційної скарги

У лютому 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 січня 2017 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та розглянути належним чином заяву про поновлення строку.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 березня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу та надано строк для подання заперечень на касаційну скаргу.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права. Вказує на те, що вона направила на адресу Апеляційного суду міста Києва заяву про усунення недоліків, до якої додано заяву про поновлення строків. Зазначила, що з технічних причин нею зроблено помилку в назві самого клопотання, а резолютивна частина, як і частина пояснювальна повністю відповідає вимогам, викладених в цивільному процесуальному законі.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Встановлені апеляційним судом обставини щодо усунення недоліків апеляційної скарги

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали суду, а саме для подачі клопотання про поновлення строку із зазначенням підстав для його поновлення на апеляційне оскарження заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року в період з 08 липня 2016 року по 23 листопада 2016 року та докази про це.

Вказану ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року заявником отримано 20 грудня 2016 року, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень ( Т. 2, а. с. 22-23).

16 січня 2017 року на адресу Апеляційного суду м. Києва від представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали судді Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року. До вказаної заяви долучено клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справа «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), рішення від 23 липня 2003 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до прецедентноїпрактики Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, справа«Олександр Шевченко проти України» (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine) рішення від 26 квітня 2007 року та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) ухвала від 14 жовтня 2003 року).

За положеннями частини другоїстатті 294 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення, у разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 231 ЦПК України 2004 року у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно із частиною третьою статті 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установленихстаттею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Норми цивільного процесуального закону не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Постановляючи ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, апеляційний суд виходив із того, що заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дарницького районного суду м. Києва від 16 вересня 2015 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 червня 2016 року залишено без задоволення, проте апеляційна скарга подана лише 23 листопада2016 року. Відповідач не усунув недоліки апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги про усунення недоліків апеляційної скарги та безпідставну відмову у відкритті провадження у справі є не обгрунтованими з таких підстав.

Заслуговують на увагу доводи касаційної скарги про те, що усуваючи недоліки апеляційної скарги, заявник допустила помилку лише в назві клопотання, проте в прохальній частині клопотання просила поновити строк для подання апеляційної скарги. Водночас в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 01 грудня 2016 року запропоновано надати також докази на підтвердження пропуску строку на оскарження заочного рішення від 16 вересня 2015 року. У цій частині ухвалу апеляційного суду від 01 грудня 2016 року заявником не виконано.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали апеляційного суду .

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 26 січня 2017 року залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

В. О. Кузнєцов

Г. І. Усик