Ухвала

04 червня 2019 року

м. Київ

справа № 752/16838/18

провадження № 22-ц/824/9373/2019

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів.

У квітні 2019 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 24 травня 2019 року представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Отже, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, безпосередньо в апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що заяву про забезпечення позову було розглянуто без виклику сторін, оскаржувану ухвалу апелянтом отримано 26 квітня 2019 року, на підтвердження чого надано відповідні докази, проте вперше апеляційну скаргу, як зазначає апелянт, було помилково направлено до Київського апеляційного суду, у зв`язку з чим представником позивача пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Проте, на підтвердження того, що апелянт звертався до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року з порушенням порядку її подання, що наразі призвело до порушення строку на апеляційне оскарження, представником позивача до апеляційної скарги будь-яких належних та допустимих доказів не надано, такі докази також відсутні і в матеріалах справи, що позбавляє суд можливості достеменно встановити наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надати суду відповідні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме, звернення з апеляційною скаргою до Київського апеляційного суду та залишення судом такої апеляційної скарги без розгляду, що згідно доводів апелянта стало причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, адже безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року залишити без руху.

Надати апелянту строк до 04 липня 2019 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надання суду відповідних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець