РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17379/18

пр. № 2/759/2328/19

19 квітня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя та визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 заявила позов до ОСОБА_2 , за яким просила визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , що є спільним майном подружжя; визнати за нею право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті чоловіка, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирській області, площею 3,56 га, кадастровий номер НОМЕР_1 в порядку спадкування після смерті брата, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач є єдиними спадкоємцями до майна померлого ОСОБА_3 , прийняли спадщину після його смерті, але не можуть оформити право власності на спірну квартиру та спірну земельну ділянку, оскільки у них відсутні оригінали правовстановлюючих документів.

Провадження в справі відкрите на підставі ухвали суду від 09 листопада 2018 року

Позивач подала заяву, за якою позов підтримала, просила розглянути справу без її участі.

Представник відповідача подав заяву, за якою позов визнав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Судом встановлено таке.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Після його смерті залишилася спадщина, що складається з наступного майна: квартира АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 20.02.1997 року, видане Ленінською районною державною адміністрацією міста Києва; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирській області, площею 3,56 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка належала померлому на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 , який зареєстрований за № 09 від 23.02.2007 року, виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2006 року.

Спадкоємцями першої черги за законом, на день смерті спадкодавця, були позивач - дружина спадкодавця та матір спадкодавця - ОСОБА_4 .

Позивач та ОСОБА_4 у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори з заявами про отримання спадщини. Але 15.05.2018 року, матір спадкодавця помирає і після її смерті, спадкоємцем спадкової маси ОСОБА_3 , яку вона прийняла у спадщину, але за життя не встигла оформити, є її другий син, ОСОБА_2 - відповідач по справі.

Позивач і померлий, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 1996 року по день смерті останнього.

На час приватизації спірної квартири діяли норми Кодексу про шлюб та сім`ю України 1969р.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. При цьому згідно з ч. 2 ст. 22 цього Кодексу подружжя має рівні права на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Відповідно до ст. 24 КпШС України майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

Оскільки квартира, набута померлим під час шлюбу у власність шляхом безоплатної приватизації, не віднесена до переліку об`єктів роздільної власності кожного з подружжя, що міститься у наведеній статті, вона є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя на підставі норми ч. 1 ст. 22 КпШС України.

Відповідно до ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

З наведеного слідує, що спірна земельна ділянка, успадкована померлим під час шлюбу, є його особистою власністю.

Відповідно до постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії, позивачеві та відповідачеві відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлого.

Оскільки нотаріусу позивачем та відповідачем не надано правовстановлюючих документів на спірну квартиру та спірну земельну ділянку, тому відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії слід визнати законною.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання розподілу судових витрат позивачем не заявлялось, заходи забезпечення позову судом не вживались.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , як частку у спільному майні подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 3,56 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирській області, в порядку спадкування після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , без зміни цільового призначення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий М.Ф. Сенько