РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/1062/18

Провадження № 2/700/54/19

18 лютого 2019 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

при секретарі судового засідання Сіденко Н.П.,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільну справу №700/1062/18 провадження №2/700/54/19 за позовом ОСОБА_1 до Яблунівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лисянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Яблунівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лисянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28 березня 2016 року у с.Медвин, Богуславського району, Київської області помер його батько ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Яблунівка, по вул..Шкільній, 12, Лисянського району, Черкаської області та земельного паю.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є позивач та мати померлого - ОСОБА_3, яка відмовилася від прийняття спадкового будинку на його користь.

Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок.

Враховуючи вищенаведене позивач вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2.

Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Яблунівської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області у судове засідання не зявився. Про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лисянська державна нотаріальна контора у судове засідання не зявився, звернулася до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 28 березня 2016 року у с.Медвин, Богуславського району, Київської області помер ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть І - СР №273281 від 01.04.2016 року). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с.Яблунівка, по вул..Шкільній, 12, Лисянського району, Черкаської області та земельного паю.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 за законом є позивач та ОСОБА_3. ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадкового будинку на користь позивача, що підтверджується заявою №06 від 28.02.2018 року виданої секретарем Яблунівської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Бажаючи прийняти спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок позивачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №2345/02-31 від 28.11.2018 року виданої державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

За таких обставин, позивач як спадкоємець за законом першої черги, який фактично вступив в управління спадковим майном, вимушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до приписів частини 1 статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини) від померлої фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємцям).

В той же час, згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді справ даної категорії, слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи.

Відповідно до п. 22-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004р. (із змінами, внесеними згідно з постановою ПВС України №2 від 19.03.2010р.), відповідно до ст. 1225 ЦК України і ст. 131 ЗК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно зі с. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

Статтею 1268 ЦК України, не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Зважаючи на наведені обставини, суд визнає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2, який помер 28.03.2016 року.

Керуючись ст.ст. 392, 1261, 1268,1270 ,1274, 1296 ЦК України, ст.ст. 3, 6, 7, 10, 12, 259, 264, 265, 269 ЦПК України , суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Яблунівської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Лисянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер обліку картки платників податків: НОМЕР_1) право власності за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по вул.. Шкільній, 12, в с.Яблунівка, Лисянського району, Черкаської області, який належав ОСОБА_2, який помер 28.03.2016 року (свідоцтво про смерть І - СР №273281 від 01.04.2016 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М. Яценко