Справа №345/2026/19
Провадження № 2/345/937/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2019 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі: головуючого судді Юрчака Л.Б. , секретаря судового засідання Баран В.В., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом . Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна сестра діда ОСОБА_4 , яка не мала сім`ї , жила одна, дідусь, мама позивача , позивач та його сестра постійно їй допомагали та доглядали. На час смерті проживала в АДРЕСА_1 . Згідно розпорядження Калуської райдержадміністрації від 11.09.1995 року № 246 - Р їй належало право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності Селянської спілки «Вільна Україна» с.Негівці Калуського району Івано-Франківської області , розміром 36,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості). При її житті не була виділена в натурі на місцевості та на дану земельну частку (пай) технічна документація не виготовлялась і не видавався Державний акт . Оскільки ОСОБА_4 - рідна сестра дідуся була одинокою , то дідусь ОСОБА_3 її хоронив , вчинивши обряд поховання та фактично прийняв спадщину після її смерті . Факт вступу ОСОБА_3 в управління даним спадковим майном підтверджується довідкою Верхнянської сільської ради об`єднаної територіальної громади від 23.01.2019 року . Мама позивача , ОСОБА_5 , змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_5 » у зв`язку з реєстрацією шлюбу. ОСОБА_3 , мамин батько, а дідусь позивача , постійно проживали разом однією сім`єю, а тому мама позивача , як спадкоємець першої черги спадкування по закону вважається такою , що прийняла спадщину , що відкрилась після смерті її батька, дідуся позивача ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . , позивач звернувся в нотаріальну контору із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом йому було відмовлено у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий на ім`я спадкодавці уже після її смерті у момент припинення її правоздатності зі смертю всупереч п.4 ст.24 ЦК України, а тому позивач вимушений звернутися в суд з даним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився, направив на адресу суду письмове клопотання про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю , просить задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася,однак подала заяву про слухання справи без її участі ,позовні вимоги визнає повністю, будь-яких заперечень щодо позову не має.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.25), а ІНФОРМАЦІЯ_3 померла рідна сестра дідуся ОСОБА_4 (а.с. 6), яка не мала сім`ї , жила одна, дідусь, мама позивача , позивач та його сестра постійно їй допомагали та доглядали. На час смерті проживала в АДРЕСА_1 (а.с. 17).

Згідно розпорядження Калуської райдержадміністрації від 11.09.1995 року № 246 - Р ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності Селянської спілки «Вільна Україна» с.Негівці Калуського району Івано-Франківської області, розміром 36,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості) (а.с.9,19). При її житті не була виділена в натурі на місцевості та на дану земельну частку (пай) технічна документація не виготовлялась і не видавався Державний акт.

Як вбачається з довідки Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області міськрайонного управління у Калуському районі та м. Калуші № 05-11/2 від 12.02.2019, ціна землі зазначеної у сертифікаті серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 , змінена на основі п.3 Постанови КМУ від 12.05.2000 р. № 783 станом на 12.02.2019 р. . Грошова оцінка земельної ділянки становить 27949,45 грн.(а.с.19).

Згідно довідки виконавчого комітету Верхнянської сільської ради ОТГ Калуського району Івано-Франківської області , в АДРЕСА_1, з 1924 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкала і була зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Станом на 16.01.2019 р. в будинку по АДРЕСА_1 і по даний час зареєстровані і проживають: ОСОБА_4 . Заповіт від імені ОСОБА_4 у виконкомі Негівської сільської ради не посвідчувався. ОСОБА_4 належить земельна частка (пай) в розмірі 36,45 в умовних кадастрових гектарах , Сертифікат на право на земельну частку (пай), серія НОМЕР_1 . Сертифікат зареєстровано 01.06.2000 р. в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 257 . В управління майном померлої ОСОБА_4 вступив її брат ОСОБА_3 , вчинивши обряд її поховання. Заповіт від імені ОСОБА_3 у виконкомі Негівської сільської ради не посвідчувався.(а.с.17).

Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 15.01.2019 року, позивач ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , житловий будинок , що знаходиться в АДРЕСА_2 .(а.с.15).

Приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Локатир М.В., 25.01.2019 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно на право на земельну частку (пай) у землі , яка перебуває у колективній власності Селянської спілки «Вільна Україна» с. Негівці, Калуського району Івано-Франківської області розміром 36,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), належної ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її брат ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично прийняв спадщину , але не оформив своїх спадкових прав, після смерті матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий на ім`я ОСОБА_4 уже після її смерті у момент припинення її правоздатності зі смертю всупереч п.4 ст.24 ЦК України(а.с.10).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1218 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Згідно частин 1, 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Власник майна, відповідно до ст.392 ЦК України, може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Спеціальне визнання судом права власності на майно необхідне тоді, коли щодо його належності у позивача відсутні правовстановлюючі документи.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,259,263-265 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай) площею 36,45 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж в натурі (на місцевості), що належить Селянській спілці «Вільна Україна» с. Негівці Калуського району Івано-Франківської області в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя