Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3763/18 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія 23 Доповідач Коломієць О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Коломієць О.С.

суддів Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/3763/18 за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про відшкодування вартості навчання

за апеляційною скаргою Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року, яка постановлена суддею Зубчук І.В. в м. Житомирі

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що відповідач за контрактом проходив навчання та військову службу в Харківському національний університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, однак контракт був достроково розірваний, а відповідач був виключений зі списків особового складу. Під час заключення контракту відповідач зобов`язався відшкодувати витрати на утримання в університеті в разі дострокового розірвання контракту, однак на теперішній час кошти не повернув. У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 207586,32 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України закрито, оскільки спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Роз`яснено позивачу право на звернення з даним позовом в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Харківський національний університет Повітряних Сил імені Івана Кожедуба звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог скарги зазначає, що контракт, у зв`язку з невиконанням умов якого заявлено вимогу про стягнення коштів з ОСОБА_1 , є цивільно-правовим договором, спору між сторонами щодо відрахування курсанта з навчання та звільнення з військової служби не виникає, а тому таку вимогу належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, з невідомих суду причин. Хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

За приписами ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів здійснює розгляд справи за відсутності всіх учасників справи, які не з`явились в судове засідання та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, за своєю правовою природою є публічно-правовими, а тому даний спір, який виник між сторонами, підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Такий висновок суду є вірним виходячи з наступного.

Судом під час розгляду справи встановлено, що 03 серпня 2016 року між Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба та ОСОБА_1 був укладений контракт (а.с.6), за умовами якого відповідач зобов`язався, зокрема: проходити військову службу (навчання) у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба протягом строку Контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють порядок проходження військової служби, цим контрактом; продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу (а.с.6).

Наказом начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба від 14 березня 2018 року № 60 відповідача було відраховано від подальшого навчання у зв`язку з розірванням контракту через відмову від проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу та припинено чинність дії контракту з 15 березня 2015 року (а.с.7).

За правилами ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Зі змістом п.17 ч.1 ст. 4 КАС України діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування є публічною службою.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

За змістом частини першої ст. 2 даного Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Одним з видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів (частина шоста зазначеної статті).

Згідно з ч. 10 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Таким чином, навчаючись у вищому навчальному закладі Міноборони, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою. А тому спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є адміністративно-правовими, справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 19 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 21 травня 2019 року.

Головуючий: Судді: