Справа № 453/86/19 Головуючий у 1 інстанції: Микитин В.Я.
Провадження № 22-ц/811/599/19 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретар - Жукровська Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гороха Віталія Володимировича на ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 24 січня 2019 року, постановлену в складі головуючого судді Микитина В.Я., у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», з участю третіх осіб: Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, -

в с т а н о в и л а:

Позивач ОСОБА_1 23.01.2019 року в особі належно уповноваженого представника - адвоката Гороха В.В. звернувся у суд з позовною заявою, в якій просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. 02.08.2007 року зареєстрований у реєстрі за № 2052 та 24.12.2007 року зареєстрований у реєстрі за № 2889.

Одночасно зазначеним представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просив постановити ухвалу, якою до набрання рішенням суду законної сили зупинити стягнення на підставі виконавчих написів нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. від 02.08.2007 року № 2052 та 24.12.2007 року № 2889. При цьому, заява обґрунтована тим, що на розгляді суду знаходиться позовна заява, якою ставиться під сумнів можливість виконання виконавчих написів нотаріуса та невжиття заходів щодо зупинення стягнення за виконавчими написами від 02.08.2007 року № 2052 та 24.12.2007 року № 2889 може призвести до порушення прав позивача, а також потребуватимуть для їх відновлення значних зусиль та витрат.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 24 січня 2019 року у задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 24 січня 2019 року оскаржив представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Горох Віталій Володимирович.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, суд неповно та неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів. Стверджує, що позивач обґрунтовано надав докази того, що державним виконавцем вживаються заходи приму сового виконання виконавчого напису, зокрема опис та арешт земельних ділянок, залучення суб`єкта оціночної діяльності - для проведення оцінки майна та виставлення предмету іпотеки на торги. Як наслідок, станом на грудень 2018 року суб`єктом оціночної діяльності складені відповідні висновки про вартість земельних ділянок, що є останньою стадією щодо продажу іпотечного майна на торгах. Вважає, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки зазначені заходи державного виконавця можуть призвести до відчуження майна позивача на користь третіх осіб, що в подальшому може утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Вважає, що оскільки предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, то вид забезпечення позову, який просив застосувати позивач повністю відповідає позовним вимогам. Стверджує, що задоволення заяви про забезпечення позову не може вважатися фактичним задоволення по суті позовних вимог до розгляду справи.

Просить скасувати ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 24 січня 2019 року та вжити заходи забезпечення позову: зупинити стягнення на підставі виконавчих написів нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Маймор С.Ю. від 02.08.2007 року № 2052 та від 24.12.2007 року № 2889 до набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» створено Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень також і шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Згідно із ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову належить розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Так, ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Окрім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Судом встановлено, що позивач у січні в особі належно уповноваженого представника - адвоката Гороха В.В. звернувся у суд з позовною заявою, в якій просив визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи, вчинені приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. 02.08.2007 року зареєстрований у реєстрі за 2052 та 24.12.2007 року зареєстрований у реєстрі за № 2889.

Одночасно подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій він просив постановити ухвалу, якою до набрання рішенням суду законної сили зупинити стягнення на підставі виконавчих написів нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Маймор С.Ю. від 02.08.2007 року № 2052 та 24.12.2007 року № 2889. Заява обґрунтована тим, що на розгляді суду знаходиться позовна заява, якою ставиться під сумнів можливість виконання виконавчих написів нотаріуса та невжиття заходів щодо зупинення стягнення за виконавчими написами від 02.08.2007 року № 2052 та 24.12.2007 року № 2889 може призвести до порушення прав позивача, а також потребуватимуть для їх відновлення значних зусиль та витрат.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що вид забезпечення позову, який обрано представником позивача фактично вирішує спір по суті заявлених вимог. Представником позивача не доведено, що невжиття зазначеного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суд, не доведено існування обставин можливої або незворотної реалізації земельної ділянки у подальшому, а також того, що шляхом задоволення вказаної заяви про забезпечення позову представник позивача фактично просить ухвалити рішення по суті позовних вимог до розгляду справи, що не є спів мірним із заявленими вимогами до відповідача.

З правильністю та обґрунтованістю оскаржуваної ухвали погоджується колегія суддів.

Так, за змістом позовної заяви вбачається оспорювання адвокатом позивача дій приватного нотаріуса щодо винесення виконавчих написів про звернення стягнення на нерухоме майно.

Із матеріалів справи також вбачається, що 25 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про залишення без розгляду його позову до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», з участю третіх осіб: Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню.

Із долученої до матеріалів справи представником відповідача заяви про приєднання доказів у справі, а також надісланої на адресу Львівського апеляційного суду копії ухвали Сколівського районного суду Львівської області від 23 квітня 2019 року вбачається, що позовну заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», з участю третіх осіб: Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_2 , про визнання виконавчих написів нотаріуса такими, що не підлягають виконанню, залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що за відсутності спору, необхідність забезпечення позову у справі відсутня.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є правильними, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 24 січня 2019 року про відмову у забезпеченні позову залишити без змін.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 24 травня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Гороха Віталія Володимировича - залишити без задоволення.

Ухвалу Сколівського районного суду Львівської області від 24 січня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуюча Копняк С. М .

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.

Згідно з оригіналом:

Постанова набрала законної сили: 24.05.2019

Суддя Копняк С.М.

Дата оформлення копії: 24.05.2019

Помічник судді Гацура З.М.