У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.2019 Справа №607/22178/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицай К.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 02 жовтня 2019 року звернувся до Тернопільського міськрайонного суду із заявою забезпечення позову шляхом: заборони ПАТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателю, вчиняти дії щодо задоволення своїх вимог, в тому числі на підставі виконавчих написів нотаріусів, за рахунок предмета іпотеки - частини моторного цеху зазначеного в генплані під літ. «О», а саме : 1-8 прим., загальною площею 274,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державній виконавчій службі, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії щодо внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єкта нерухомості - частину моторного цеху зазначеного в генплані під літ. «О», а саме : 1-8 прим., загальною площею 274,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

В обґрунтування вимог заяви вказує, що ним подано позов до Тернопільського міськрайонного суду про визнання недійсним іпотечного договору від 03 липня 2007 року, який був укладений для забезпечення виконання зобов`язань позивача перед відповідачем за Кредитним договором від 03.07.2007р., предметом якого є частина моторного цеху зазначеного в генплані під літ. «О», а саме : 1-8 прим., загальною площею 274,7 (двісті сімдесят чотири цілих сім десятих) кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 , власником якого є позивач. Вважає, що іпотечний договір від 03 липня 2007 року є таким, що не відповідає чинному законодавству України, несправедливим та повинен бути визнаний недійсним, що і є причиною виникнення спору.

Згідно п.4.2. іпотечного договору у разі порушень іпотекодавцем обов`язків, встановлених цим Договором, Іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, позивач ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області позов до відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання недійсним договору не відновлювальної кредитної лінії № 770/9-540 від 03 липня 2007 року та ухвалою суду від 20 вересня 2019 року було відкрито провадження у даній справ та призначено до підготовчого судового засідання на 15 жовтня 2019 року на 16 год. 00 хв.

При таких обставинах, вказує, що є всі підстави вважати, що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду яким може бути визнано недійсним договір невідновлювальної кредитної лінії № 770/9-540 від 03 липня 2007 року та іпотечний договір відповідно, оскільки оспорюваний договір іпотеки укладався в забезпечення виконання зазначеного кредитного договору.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення або значно ускладнить виконання такого судового рішення. Як вже зазначалося, до суду пред`явлено позови про визнання недійсними певних кредитних зобов`язань та іпотечного договору. Наслідком задоволення цього позову буде двостороння реституція, яка ґрунтується на поверненні всього майна, яке було отримано за спірним кредитним зобов`язанням, тобто повернення від позичальника Банку суми грошових коштів, яка була ним отримана. Повернення суми грошових коштів, які були взяті у банку - це єдина дія, яка матиме місце після можливого задоволення позову. Але потрібно зазначити, що існує вірогідність того, що Банк буде здійснювати і позасудові заходи задоволення вимог іпотеко держателя шляхом визнання за собою права власності на предмет іпотеки або продажу предмета іпотеки від свого імені третій особі. І тому, якщо вказані заходи позасудового задоволення вимог іпотекодержателя будуть здійснені, то виникнуть труднощі при виконанні рішення про визнання кредитних зобов`язань недійсними, оскільки потрібно буде ініціювати нові позови для того, щоб повернути назад у власність позичальнику предмет іпотеки, який можливо буде відчужений за недійсним договором іпотеки. Тобто існує очевидна небезпека заподіяння шкоди майновим правам, позивача, оскільки у випадку визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, необхідно буде докласти значних матеріальних витрат та моральних зусиль до повернення іпотечного майна від відповідача чи від третіх осіб, яким воно може бути реалізоване.

Перевіривши надані матеріали, вважаю за необхідне заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 151 ЦПК України визначено вимоги, які повинна містити заява про забезпечення позову, подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснив, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Також, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Ознайомившись із заявою та доданими документами, суд вважає що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, оскільки заява не містить обґрунтування необхідності застосування таких заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник.

Так, заявник просить суд заборонити ПАТ «Укрсоцбанк», як іпотекодержателю, вчиняти дії щодо задоволення своїх вимог, в тому числі на підставі виконавчих написів нотаріусів, за рахунок предмета іпотеки. Тобто заявник просить забезпечити позов шляхом заборони іпотекодавцю здійснювати своє право, яке передбачене умовами іпотечного договору, на задоволення забезпечених іпотекою вимог, в тому числі на підставі виконавчих написів нотаріусів, що фактично призведе до зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, хоча позивачем не заявлено позовних вимог про оскарження виконавчого документа, у даному випадку виконавчого напису нотаріуса.

Відносно вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти інші дії щодо даного майна, про які просить заявник, то суд не вважає доведеним зі сторони позивача, обґрунтованого в заяві про забезпечення позову, наміру вказаних осіб вчиняти дії щодо даного нерухомого майна, та того, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, також, позивачем не вказано жодних обґрунтувань для застосування заходів забезпечення позову у визначений ним спосіб.

Також, у заяві не зазначено обґрунтування необхідності забезпечення позову та не підтверджено доказами, що свідчать про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, а лише вказано, що наслідком визнання недійсними певних кредитних зобов`язань буде двостороння реституція, яка ґрунтується на повернення від позичальника банку суму грошових коштів та реалізація предмета іпотеки призведе до ініціювання нових позовів, а тому, останнім не доведено наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, тобто дана заява не є мотивованою.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику ОСОБА_1 .

Разом з тим, вважаю за необхідне роз`яснити, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє заявника чи його представника повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Заявник має право подати клопотання про повернення суми сплаченого судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя /підпис/ К.М. Грицай

Згідно з оригіналом:

Суддя К.М. Грицай

Головуючий суддяК. М. Грицай