Провадження № 2/742/606/19
Єдиний унікальний № 742/995/19
03 червня 2019 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
в складі: головуючого-судді Павлова В.Г.,
при секретарі Тищенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Прилуки цивільну справу № 742/995/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики -
ВСТАНОВИВ:
26.03.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.04.2018 року він з відповідачем по справі ОСОБА_2 уклали договір позики в простій письмовій формі на суму 7 850 доларів США, з кінцевим строком повернення до 31.12.2018 року.
Однак, станом на день подання позовної заяви відповідач позики не повернув та не сплатив проценти за користування грошовими коштами.
В зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 умов укладеного договору та ігнорування останнього вирішити спір в позасудовому порядку, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за укладеним договором позики: 7 850 дол. США, відсотки за користування грошовими коштами в сумі 1 251 дол. США, 3% річних за порушення зобов`язання в сумі 55 дол. США, стягнути загальну суму -9 156 доларів США із перерахунком вказаної суми у гривнях за офіційним курсом валюти (курс НБУ на 25.03.2019 року становить 1 дол. США 26 грн 96 к.) та судові витрати в розмірі 2 468 грн. 46 к.
В судове засідання позивач не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність з зазначенням про підтримання позовних вимог та не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання, хоча про дату, час і місце судового засідання, з огляду на ст.128 ЦПК України, був повідомлений належним чином,про належний виклик свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, що повернулося на адресу суду з відміткою про вручення /а.с.37/, а також оголошення Прилуцького міськрайонного суду про виклик до суду від 20.05.2019 року розміщеного на офіційному веб-сайті судової влади України в мережі Інтернет pr.cn.court.gov.va. /а.с.36/.
У зв`язку з цим, суд на підставі ст.280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Положеннями ч.2 ст.1046 ЦК України передбачено, що договір позики є укладеним, зокрема і з моменту передання грошей. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що узгоджується з вимогами положення ч.1 ст.1047 ЦК України.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
В постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14 зазначено, що «відповідно до норм ст.ст.1046,1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання».
Постановою Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі №6-63цс13 визначено, що письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки».
Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2018 року між сторонами по справі було укладено договір позики грошей, відповідно до якого позивач передав, а відповідач ОСОБА_2 отримав 7 850 доларів США. Згідно умов вище вказаного договору позики грошей, повернення позиченої суми повинно бути здійснено відповідачем до 31.12.2018 року, але останній у визначений строк борг не повернув.
Частиною першою ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Загальний розмір відсотків за користування грошовими коштами становить 1 251 дол. США :
-розрахунок за період з 01.05.2018 року по 12.07.2018 року становитиме - 267 дол. США - (73 дні * 17% річних / 365 днів рік =3,4% , 7850*3,4/100=267 дол. США.
-розрахунок за період з 13.07.2018 року по 06.09.2018 року становитиме - 210 дол. США - (56 днів * 17,5% річних / 365 днів рік =2,68% , 7850*2,68/100=210 дол. США.
-розрахунок за період з 07.09.2018 року по 25.03.2018 року становитиме - 774 дол. США (200 днів * 18% річних / 365 днів рік =9,9% , 7850*9,9% /100=774 дол. США.
Отже, загальний розмір відсотків за користування грошовими коштами становить 267+210+774= 1251 дол США, станом на день подання заяви 25.03.2019 року згідно офіційного курсу НБУ, 1251 дол. США*26,96 грн=33 726,96 грн.
Враховуючи загальний строк прострочення, який складає 85 днів, розмір пені становитиме 7 850 дол. США *0,7% = 55 дол. США * 26,96 = 1 482,80 грн. (відсоток пені за 85 днів (з 01.01.2019 року по 25.03.2019 року) - становить 0,7% (85 днів * 3% річних / 365 днів рік =0,7% ).
Загальна сума заборгованості становить : 7850 дол. США (сума коштів наданих в позику) + 1251 дол. США (відсотки за користування грошовими коштами) + 55 дол.США (3% річних за порушення зобов`язання) = 9 156 дол. США, що станом на 25.03.2019 року згідно офіційного курсу НБУ становить 9 156 *26,96 = 246 845,76 грн.
Протягом розгляду цивільної справи відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, з огляду на ст.ст.77-88 ЦПК України, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним договором позики.
Враховуючи беззаперечний факт укладення сторонами договору позики, ненаданням відповідачем відзову на позов, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за договором позики в загальній сумі 246 845 грн. 76 коп.
Оскільки відповідачем зобов`язання за договором позики у добровільному порядку виконано не було і позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 468 грн. 46 к. /а.с.1/, вказані витрати, з огляду на ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 265, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.625, 1046, 1049, 1050 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) загальну суму боргу за договором позики в розмірі 7 850 дол США, відсотки за користування грошовими коштами в сумі 1 251 дол. США, 3% річних за порушення зобов`язання в сумі 55 дол. США, із перерахунком вказаної суми у гривнях за офіційним курсом валюти (курс НБУ на 25.03.2019 року становить 1 дол. США 26 грн. 96 к.) стягнути загальну суму 9 156 дол. США * 26,96 грн. = 246 845,76 грн. (двісті сорок шість тисяч вісімсот сорок п`ять гривень 76 коп.), судові витрати у розмірі 2 468 (дві тисячі чотириста шістдесят вісім) гривень 46 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.Г.Павлов