ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3421/18
Провадження № 2/636/287/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (в подальшому уточненим) до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок залиття квартири, у розмірі 20100 грн., витрат по оплаті оцінки завданих збитків у сумі 2000,00 грн., витрат на правову допомогу в сумі 4900,00 грн, моральної шкоди у розмірі 3000 грн. та витрат по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 04.10.2017 його квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , було в черговий раз затоплено відповідачем, який проживає поверхом вище в квартирі НОМЕР_1 65 того ж будинку. Згідно з актом комісії житлово-експлуатаційного підприємства, причиною затоплення була несвоєчасна заміна відповідачем деталі системи опалення. Позивачу завдано майнової шкоди у вигляді замокання кухонної гарнітури, замокання стелі та стін. Згідно з висновком суб`єкту оціночної діяльності вартість проведення ремонту квартири становить 20100 грн. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає, попри неодноразові звернення позивача.

Крім того, в наслідок неправомірних дій відповідача позивач зазнав моральної шкоди, яка полягає в перенесених стражданнях з приводу залиття квартири та пошкодження майна, неможливості користуватись своїм майном, та погіршенні стану здоров`я.

Відповідачем ОСОБА_4 надано відзив на уточнену позовну заяву, в якому він вказав, що посилання позивача на акт комісії житлово-комунального підприємства та акт перевірки квартири є необґрунтованим, оскільки дані документи складені всупереч вимогам законодавства України за змовою з підписантами, у його відсутності. Також зазначав, що акт перевірки квартири від 04.10.2017 не відображає об`ємів майнової шкоди. Відповідач вважає, що звіт про визначення вартості збитків заподіяних позивачу, не є доказом для встановлення розміру шкоди, яку вимагає компенсувати позивач тому, що зміст висновку та зміст уточненої позовної заяви мають перекручену інформацію, у зв`язку із чим, просив уточнену позовну заяву залишити без задоволення.

В судовому засіданні позивач та його представник уточненні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на обставини викладені у відзиві на уточнену позовну заяву.

Спеціаліст ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив свої висновки по оцінці завданих збитків.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили факт залиття квартири відповідачем.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що їй про даний факт 04.10.2017 року нічого не відомо, відомо про випадок в травні, де конфлікт був врегульовано, а вона як голова підписала вказаний акт.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши, спеціаліста ОСОБА_5 та свідків, оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 08.10.2008 ( а.с. 15).

Як вбачається з акту обстеження квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , складеного 04.10.2017, комісією у складі жильців будинку АДРЕСА_3 , встановлено що в даній квартирі виявлено майнові збитки у вигляді: кухонної гарнітури, навісної стелі, електопроводки під стелею, також помітні вологі плями на стіні (а.с. 35).

Відповідно до звіту про визначення вартості збитків заподіяних власнику квартири АДРЕСА_2 внаслідок залиття водою, розмір збитків становить 20100 грн. (а.с. 57-64).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України обов`язок доказування несуть сторони по справі.

Відповідачем не надано суду доказів того, що залиття квартири позивача відбулося не з його вини і що вартість ремонту квартири складає іншу суму.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність, на підставі ст. 1166 ЦК України, стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок компенсації матеріальних збитків в розмірі 20100 грн.

Згідно ст. ст. 16, 23, 1167 ЦК України кожна особа має право на захист свого особисто немайнового права чи інтересу та вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди, підстави відповідальності за завдання якої передбачені ст. 1167 ЦК України.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивач зазначив, що спричинена йому моральна шкода полягає у зміні укладу його життя, у зв`язку із залиттям квартири він зазнав моральні переживання та незручності, у квартирі сирість, неможливо встановити санітарні норми. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з принципів розумності та справедливості, із розміру встановленої матеріальної шкоди, дій відповідача.

Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача у зв`язку з пошкодженням його майна залиттям з вини відповідача та тривалістю негативних наслідків такого пошкодження, суд вважає можливим частково задовольнити позовній вимоги в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування спричиненої моральної шкоди в розмірі 200 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені та документально підтверджені судові витрати.

Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд доходить висновку, що вони підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 3ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи.

Згідно акту прийняття передачі послуг, від 09.10.2018 позивачем за надану йому правову допомогу адвокатами Лапко Д.В. та Лапко В.П. сплачено 4900 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12,19, 76,81, 137,141,223, 229, 259, 280 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальних збитків в розмірі 20100 (двадцять тисяч сто) грн. 00 коп., відшкодування моральної шкоди в розмірі 200 (двісті) грн. 00 коп., витрат на правову допомогу в розмірі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн. 00 коп., та витрат по сплаті судового збору в сумі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.,

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя