Справа № 211/1510/19
Провадження № 2/211/1081/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , мотивуючи свої позовні вимоги тим, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 листопада 2016 року з нього на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку ( доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також стягнуто аліменти на її користь у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку ( доходу) щомісяця, починаючи з 15.09.2016 року і до досягнення ОСОБА_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2018 року з нього стягнуто на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у розмірі ј частини з усіх його доходів, щомісячно, починаючи з 27.08.2018 року і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2021 року.

Таким чином, загальний розмір стягуваних аліментів становить більш ніж 1/2 частка його заробітку. Крім того, на даний час його матеріальне становище суттєво погіршилось. Він мешкає з батьками похилого віку. Батьки отримують мінімальну пенсію, нижче ніж прожитковий мінімум, субсидію на оплату комунальних послуг не отримують. В зв`язку з цим просить зменшити розмір стягуваних аліментів на користь ОСОБА_2 з 1/4 до 1/6 частки доходу.

Ухвалою суду від 10 травня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання сторони не з`явилися, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягає, ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечує, просила в задоволенні позову відмовити, оскільки підвищилась плата за навчання.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 223 ЦПК України та надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.11.2016 року з ОСОБА_1 стягнуто щомісячно аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку ( доходу) відповідача, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.09.2016 року і до досягнення повнолітня та стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку ( доходу) щомісяця, починаючи 15.09.2016 року і до досягнення ОСОБА_4 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 9-10 копія рішення).

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2018 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 в розмірі ј частини з усіх видів заробітку ( доходу), щомісячно, на утримання та на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи стягнення з 27 серпня 2018 року і до закінчення навчання у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький державний педагогічний університет», а саме до 30 червня 2021 року, включно ( а.с. 11 копія виконавчого листа).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно частин1-2статті 182СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я а матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки,сина; 3-1) наявність на праві власності,володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав,у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Положеннями частини 1 статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (Постанова Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року справа № 6-143цс13).

Аналогічні обставини викладені в п.17 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

В той же час, відповідно ч.1 ст.128 Кодексу Законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові.

Відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, наявність в матеріалах справи заяви ОСОБА_2 , яка не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки вимога про відшкодування судових витрат позивачем не заявлялася, вони покладаються на нього.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 192 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 278-279 ЦПК України,суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.

Зменшити розмір аліментів стягуваних з ОСОБА_1 за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.11.2018 року на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ј частки на 1/6 частку заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до закінчення навчання у Державному вищому навчальному закладі «Криворізький державний педагогічний університет», а саме до 30 червня 2021 року, включно або до зміни матеріального положення сторін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат