Справа № 641/4123/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі :

головуючого судді Колодяжної І.М.

за участю секретаря судового засідання Ягодіної М.С.

справа №641/4123/19

розглянувши заяву до подання заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» про забезпечення позову та зустрічне забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСББ «Альянс-2008» до подання позовної заяви звернулося до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення підвалу № 9,10,11 житлового будинку літ. «А-16» загальною площею 123,7 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1

В якості зустрічного забезпечення ОСББ «Альянс-2008» просить встановити для ОСББ «Альянс-2008» заборону на вчинення дій, пов`язаних із використанням спірними приміщеннями , шляхом змін їх технічних чи конструктивних якостей, передачу спірних приміщень у користування третім особам, вчинення інших дій, які у майбутньому можуть суттєво ускладнити власникові реалізовувати право власника майна.

В обгрунтування заяви представник заявника посилався на те , що 15.03.2008 р. співвласники багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 Харкові прийняли рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» , затвердив це протоколом установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку № 43/1 по пр. Гагаріна в м. Харкові. 03.07.2008 р. ОСББ зареєстровано у встановленому законом порядку, отримано свідоцтво про державну реєстрацію від цієї ж дати. Власники квартир будинку АДРЕСА_1 вважаються співвласниками нежитлових приміщень цього будинку, які використовуються для його експлуатації. Таке право сумісної власності вони набули з моменту отримання права власності на їх квартири.Таким майном є, в тому числі, нежитлові приміщення підвалу будинку АДРЕСА_1 .Натомість, всупереч законодавчого закріплення непорушного права власності ОСМД Альянс-2008 на підвальні приміщення буд.43/1 по пр. Гагаріна м. Харкова, представникам останнього стало відомо про те, що належні йому нежитлові приміщення підвалу №9,10,11 житлового будинку літ.А-16 загальною площею 123,7 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , предметом договору купівлі-продажу (серія та номер: 2051, виданий приватним нотаріусом ХМНО Лучніковою Ю.В.), в результаті чого власником зазначених вище нежитлових приміщень відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №46616335 від 23.04.2019 є ОСОБА_1 . При чому укладенню даного договору передувало безпідставне набуття права власності на вказані приміщення Товариством з додатковою відповідальністю Житлобуд-2 , на підставі свідоцтва про право власності серія та номер: НОМЕР_1 , виданого 28.08.2015 Реєстраційною службою ХМУЮ Харківської області. Дані обставини підтверджуються інформаційною довідкою №166942900 від 17.05.2019 . Таким чином, на думку заявника, ТДВ Житлобуд-2 незаконно здійснено відчуження об`єкта житлової нерухомості, що належить на праві спільної сумісної власності членам ОСББ Альянс-2008, на користь третіх осіб, що порушило права та законні інтереси ОСМД Альянс- 2008. Таким чином, за обставин, що склалися, заявник має намір звертатися до суду для захистом свого порушеного права шляхом визнання укладеного правочину недійсним, скасування його державної реєстрації, скасування державної реєстрації права власності за ТДВ Житлобуд-2, у зв`язку з чим здійснює заходи щодо збирання доказів в обґрунтування своїх позовних вимог при пред`явлення позову у майбутньому. На теперішній час майно, яке перебувало у власності ОСББ Альянс-2008, а саме нежитлові приміщення підвалу №9,10,11 житлового будинку літ.А-16 загальною площею 123,7 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично не вибули із володіння колишнього власника, використовуються його членами, тому заявник вважає, що найбільш доцільним видом забезпечення позову, встановленим п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, буде накладення арешту на зазначене майно, що належить відповідачеві (потенційному), та, на думку заявника, є спірним. Враховуючи той факт, що нежитлові приміщення підвалу № НОМЕР_2 житлового будинку літ.А-16 загальною площею 123,7 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 , фактично перебувають у володінні колишнього власника, а саме членів ОСББ, які використовують зазначені приміщення для задоволення потреб побутового характеру, як мешканці будинку, в якому розташовані дані приміщення. Таким чином, ОСББ в особі його членів мають фактичну можливість вчиняти дії, направлені на користування приміщеннями зазначених вище об`єктів шляхом, наприклад їх переобладнання, вчинення інших дій, які згодом можуть створити перешкоди власникові при реалізації ним своїх правомочностей власника майна. Враховуючи дані обставини, заявник в якості зустрічного зобов`язання просить суд встановити для заявника заборону на вчинення дій, пов`язаних із використання спірними приміщеннями шляхом змін їх технічних чи конструктивних якостей, передачу спірних приміщень у користування третім особам, вчинення інших дій, які у майбутньому можуть суттєво ускладнити власникові реалізовувати правомочності власника майна.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Ч.2. ст. 151 ЦПК України передбачено, що якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, які не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Розглядаючи заяву по суті, суд вважає, що ОСББ «Альянс- 2008» не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не представлено відомостей про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чи призведе до порушення прав позивача.

Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв`язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

За таких обставин, суд вважає, що заява ОСББ «Альянс -2008» про забезпечення позову, задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до положень ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Обов`язок суду застосовувати зустрічне забезпечення, відповідно до частини 3 статті 154 ЦПК України, виникає за умов існування таких обставин:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення.

Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2,18,154 ЦПК України, поширюється також на ухвалу суду про зустрічне забезпечення. При цьому відповідно до ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, тільки у випадку забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричиненні забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При розгляді заяви про зустрічне забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів як забезпечення позову так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи своє повторне звернення з даним клопотанням про зустрічне забезпечення позову, заявник зазначає, що ОСББ в особі його членів мають фактичну можливість вчиняти дії, направлені на користування спріними приміщеннями шляхом, наприклад їх переобладнання, вчинення інших дій, які згодом можуть створити перешкоди власникові при реалізації ним своїх правомочностей власника майна. Враховуючи дані обставини, заявник в якості зустрічного зобов`язання просить суд встановити для заявника заборону на вчинення дій, пов`язаних із використання спірними приміщеннями шляхом змін їх технічних чи конструктивних якостей, передачу спірних приміщень у користування третім особам, вчинення інших дій, які у майбутньому можуть суттєво ускладнити власникові реалізовувати правомочності власника майна.

Як вбачається з заяви ОСББ «Альянс-2008» є юридичною особує, отримує дохід, сплачує податки, а тому має кошти за рахунок яких можливо відшкодувати вірогідні збитки, яких може понести відповідач у випадку відмови у задоволенні позову.

Таким чином, на час розгляду судом заяви про зустрічне забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі наведеного, суд вважає за необхідне в задоволенні заяви ОСББ «Альянс-2008» про зустрічне забезпечення відмовити.

Керуючись ст.ст.151-155 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Альянс-2008» про забезпечення позову та зустрічне забезпечення позову - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п,ятнадцяти днів з дня її проголошення або підписання ухвали суду без її проголошення у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання , яким завершується розгляд справи.

У відповідності до п. 15 .5 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції , до дня початку функціювання Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комінтернівський районний суд м. Харкова .

Суддя І. М. Колодяжна