Справа № 513/446/19
Провадження № 2/513/400/19
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року

Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Тончевої Н.М.,

при секретарі - Коротаєвій О.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Старосілля» до Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить визнати за ним право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) площею 0.72 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної сласності колишнього ВАТ ім. Чапаєва (виноградники) на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області, що за життя належали ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що матері ОСОБА_3 згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Саратською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 09 жовтня 1997 року №317 належало право на земельну частку ( пай ) розміром 2.8 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі з земель, переданих у колективну власність ВАТ " ім. Чапаєва".

19 січня 2005 року на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 згідно якого стала власником земельної ділянки площею 1.88 га, розташованої на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

14 липня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Топал В.М. секретарем виконавчого комітету Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №51, яким усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла сину ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 позивач на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАК №621297, виданого 20 березня 2015 року державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області отримав у спадщину земельну ділянку площею 1.88 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Однак, розпорядженням Саратської районної державної адміністрації від 31 травня 2010 року № 173/А-2010 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) громадянам (згідно з додатком) та передано безоплатно у власність земельні ділянки із земель колективної власності колишнього ВАТ ім. Чапаєва для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старосільскої сільської ради Саратського району Одеської області. Згідно з додатком до вказаного розпорядження, у списку громадян, яким виділяються у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) на території Старосільської сільської ради, виноградники, під №356 значиться ОСОБА_3 , земельна ділянка № НОМЕР_9 , площею 0,72 га.

За життя ОСОБА_3 не встигла оформити документи, що підтверджують право власності на зазначену земельну ділянку.

При зверненні до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, позивачу було відмовлено та роз`ясно, що йому необхідно надати правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до суду з зазначеним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що з позовом згоден та просить розглянути справу за його відсутністю.

Представник третьої особи ПАТ «Старосілля» в судове засідання не з`явився, сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.2 Указу президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-22-019 ВАТ " ім. Чапаєва" на підставі рішення Старосільської сільської ради народних депутатів від 22 квітня 1997 року передано землю у колективну власність розміром 2816.0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 17-20).

Розпорядженням Саратської районної державної адміністрації Одеської області №317 від 09 жовтня 1997 року вирішено провести паювання земель колективної власності з визначенням розміру і вартості земельної частки ( паю) без виділення земельної ділянки в натурі ( а.с.22).

Згідно додатку до Розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області №317 від 09 жовтня 1997 року розмір земельного паю в умовних кадастрових гектарах склав 2.8 ( а.с.23).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Саратською районною державної адміністрацією Одеської області на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 09 жовтня 1997 року №317, ОСОБА_3 належить право на земельну частку ( пай ) розміром 2.8 умовних кадастрових гектарів у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ «ім. Чапаєва» ( а.с.10).

Замість вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , згідно розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 19 серпня 2004 року № 413/А-04, ОСОБА_3 19 січня 2005 року було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 1.88 га (рілля), розташовану на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області, масив 22 , ділянка № 71 призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с 11).

14 липня 2008 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Топал В.М. секретарем виконавчого комітету Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області та зареєстрований в реєстрі за №51, яким усі свої права та обов`язки, які їй належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть належати їй у майбутньому, та усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла сину ОСОБА_1 (а.с.12).

Розпорядженням Саратської районної державної адміністрації від 31 травня 2010 року № 173/А-2010 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) громадянам (згідно з додатком) та передано безоплатно у власність земельні ділянки із земель колективної власності колишнього ВАТ «ім. Чапаєва» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Старосільскої сільської ради Саратського району Одеської області (а.с.28).

Згідно з додатком до вказаного розпорядження, у списку громадян, яким виділяються у власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області, виноградники, під № 356 значиться ОСОБА_3 , земельна ділянка № НОМЕР_9 , площею 0,72 га (а.с. 29-37).

Як видно з інформації відділу у Саратському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, в національній кадастровій системі відсутня інформація про реєстрацію земельної ділянки (виноградники) площею 0,72 га за ОСОБА_3 (а.с. 39).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_7 , виданим 29 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Саратського районного управління юстиції в Одеській області (а.с.13).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАК №621297 від 20 березня 2015 року виданого державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної кантори Одеської області та зареєстрованого в реєстрі під № 96 (а.с.14), спадкоємцем майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є її син ОСОБА_1 , який отримав у спадок після смерті своєї матері земельну ділянку площею 1.88 га, яка розташована на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області та належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 .

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи ( спадкодавця) до інших осіб( спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Аналізуючи вищезазначене судом встановлено, що померлій ОСОБА_3 за життя належало право на земельну частку ( пай ) розміром 2.8 умовних кадастрових гектарів без визначення меж в натурі у землі яка перебуває у колективній власності ВАТ " ім. Чапаєва". Крім того, встановлено, що померла частково оформила право власності на частину зазначеного майна, а саме на земельну ділянку площею 1.88 га розташовану на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 , а позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_3 також частково, а саме у вигляді земельної ділянки розміром 1.88 га.

Тож, на частину права на земельну частку ( пай ) без визначення меж в натурі площею - 0,72 га, що належала померлій ОСОБА_3 за життя та не заперечувалось відповідачем- остання не встигла виготовити правовстановлюючі документи.

При зверненні до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке складається з земельної частки (паю) площею 0.72 га, позивачу було постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 березня 2019 року відмовлено та роз`яснено, що для цього йому необхідно надати в нотаріальну контору документ, що підтверджує право власності спадкодавця на вказане майно (а.с.44).

Відповідно до приписів ст.1275 ЦК України у випадку прийняття спадщини слід враховувати, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням. Так, не можна прийняти лише якусь частину майна, що входить до складу спадщини, а від іншої частини відмовитися взагалі чи прийняти її під якоюсь умовою. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Так, враховуючи, що після смерті ОСОБА_3 , спадщина у вигляді земельної ділянки площею 1.88 га, яка належала їй згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 успадкована спадкоємцем ОСОБА_1 , ніхто більше з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звертався, прийняття спадщини за умовою чи застереженням не допускається, спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на зазначене спадкове майно за заповітом.

Крім того, згідно зі ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку , встановленому законом , вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З квитанції №51 від 09 квітня 2019 року вбачається, що позивачем ОСОБА_1 за подання позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок ( а.с.1).

Тож, враховуючи, що відповідач позов визнав до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384 гривні 20 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,13,81,89,141,264,265,268,272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Старосілля» до Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем села Старосілля Саратського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_8 в порядку спадкування за заповітом право на земельну частку ( пай ) площею 0,72 га (виноградники), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності колишнього ВАТ «ім. Чапаєва», розташовану на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області, та належала за життя спадкодавцю ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , виданого Саратською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Саратської районної державної адміністрації Одеської області від 09 жовтня 1997 року №317.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Саратському районі Одеської області, що знаходиться за адресою: індекс 68200, смт Сарата, вулиця Соборна, 21, Саратський район, Одеська область, повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем села Старосілля Саратського району Одеської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків - НОМЕР_8 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору (768 гривень 40 копійок) за квитанцією №51 від 09 квітня 2019 року, отримувач УК у Саратському районі, код отримувача: 38037959, банк отримувача: Казначейство України, код банку отримувача: 899998, рахунок отримувача: 5423, що дорівнює 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Саратський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Тончева