Провадження № 2/202/342/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

22 травня 2019 року м. Дніпро

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Некрасової А.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 А ОСОБА_2 .,

представника відповідача - Сватенко Н.А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро заяву представника відповідача про забезпечення зустрічного позову до його пред`явлення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, зобов`язання повернути майно за недійсними правочинами, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського міського управління юстиції, Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, зобов`язання повернути майно за недійсними правочинами, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково.

Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 23 травня 2018 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2017 року скасовано і справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом від 11.07.2018 року цивільна справа розподілена і визначено суддю Слюсар Л.П.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П. від 13 липня 2018 року вказану справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

16.05.2019 року від представника відповідача надійшла заява про забезпечення зустрічного позову до його подачі, в якій просив суд з метою забезпечення позову накласти арешт та заборонити будь-яким особам вчиняти будь-дії щодо відчуження наступного майна:

земельної ділянки, кадастровий номер: НОМЕР_1 , площею 0,0157 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, номер запису про право власності 23560254); земельної ділянки, площею 0,561 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101); земельної ділянки, площею 0,0322 га, кадастровий номер: НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд); 13/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, номер запису про право власності 197784907).

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву та просив її задовольнити з наведених в заяві підстав.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання зазначивши, що відповідачем з липня 2018 року по даний час не подано зустрічну позовну заяву, а відповідач мав право подати зустрічний позов у строк для подання відзиву, який був встановлений судом до 15.08.2018 року. Крім того ЦПК України не передбачає права відповідача на подання заяви про забезпечення позову до подання зустрічної позовної заяви.

Суд, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, доходить висновку, що заява про забезпечення зустрічного позову до його пред`явлення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, згідно з роз`ясненнями, викладеними у вказаній постанові, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Разом з тим у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, обґрунтуванням співмірності виду забезпечення позову, інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Представником відповідача подано заяву про забезпечення зустрічного позову до його пред`явлення.

ЦПК України прямо не обмежує строк протягом якого відповідач може реалізувати своє право подачі зустрічного позову. Строк для подання зустрічного позову встановлюється судом. Так, відповідно до ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, який встановлено в ухвалі про відкриття провадження та який відповідно до ч.7 ст.178 ЦПК України не може бути менше 15 днів з дня вручення цієї ухвали. Крім того однією з особливостей зустрічного позову є те, що він подається відповідачем саме до первісного позивача, а не до іншої особи.

Між тим, заявляючи клопотання про забезпечення зустрічного позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на земельні ділянки та 13/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, заявником не тільки пропущено строк на подання зустрічного позову, але як вбачається із заяви відповідачами за зустрічним позовом будуть інші особи, які є новими власниками земельних ділянок, та подана заява про забезпечення позову, не містить ані ціни позову, ані пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Виходячи із вищевикладеного, та беручи до уваги про те, що зустрічний позов не подавався, а заяву про забезпечення позову подано відповідачемдо його пред`явлення, тому суд не вбачає законних підстав для задоволення заяви відповідача про забезпечення позову.

Керуючись: ст. 149- 153 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача про забезпечення зустрічного позову до його пред`явлення по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Петрушенська Інна Романівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування - Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, зобов`язання повернути майно за недійсними правочинами, визнання права власності, усунення перешкод в користуванні відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, шляхом подачі у 15-ти денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повний текст складено 27 травня 2019 року.

Суддя Л.П. Слюсар