Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/467/19
Провадження № 2/596/277/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" травня 2019 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі Кузик М.Я.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лучко Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль» про стягнення спричиненої майнової шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Мрія-Фармінг Тернопіль» та просить стягнути з відповідача в її користь 11 145,10 грн. спричиненої майнової шкоди. Посилається на те, що їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,3 га, яка розташована на території Васильковецької сільської ради, і вона разом з своєю внучкою ОСОБА_1 самостійно її обробляють. Суміжні земельні ділянки обробляються відповідачем. У 2017 році на вказаній земельній ділянці посіяла цукровий буряк, а в травні 2017 року працівники відповідача обробляли отрутохімікатами земельну ділянку і спалили її буряк на площі 0,45 га.., про що було складено Акт від 27.06.2017 року. На неодноразові усні звернення та заяву від 22.01.2019 року, відповідач в добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду не повертає. На підставі вимог статтей 1166, 1172 ЦК України, просить стягнути в її користь спричинену майнову шкоду.

24.04.2019 року від ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль» надійшов відзив на позов, в якому посилається на те, що безпідставним та не доведеним факт спричинення позивачу шкоди саме відповідачем. В позивача відсутні підстави стверджувати про протиправність поведінки відповідача чи посадових осіб, жодних документальних фактів не надано, а зазначений в акті від 27.06.2017 року склад комісії не відповідає нормативно визначеному складу Комісії з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, що передбачений п.2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року (із змінами та доповненнями). Позивач не надала доказів на підтвердження факту здійснення позивачем сільськогосподарських робіт на належній їй земельній ділянці, відсутня можливість ідентифікувати саму земельну ділянку позивача із зазначенням її кадастрового номера географічних координат з метою визначення її місцезнаходження. Заявлений позивачем розмір упущеної вигоди в розмірі 11145,10 грн. відповідно до розрахунку даних вимог грунтується на показниках врожайності по цілій Тернопільській області, а не Гусятинському району за 2017 рік та вартість реалізації цукрового буряка за період з 01.09.2017 року по 01.09.2018 року, що, на думку відповідача є повністю абстрактними розрахунками та не можуть підтвердити реальність отримання відповідного прибутку в заявленій до стягнення сумі, адже базуються на непідтверджених показниках врожайності для позивача, не враховують зміни цін на відповідну сільськогосподарську продукцію порічно та посезонно та з огляду на відсутність документів, які б свідчили про наявність зобов`язань щодо поставки позивачем цукрового буряку врожаю 2017 року, не дають підстав стверджувати про реальність отримання відповідних доходів. Просять відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив від 07.05.2019 року позивач вважає заперечення, наведені відповідачем у відзиві, безпідставними.

Позивач ОСОБА_2 в судове засіданні не з`явилась.

В судовому засіданні представник позивача Шмонова О.Є. підтримала позовні вимоги, просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача Лучко Р.М., в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві. Вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення повністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази в справі, прийшов до наступного.

Згідно із статтями 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування завданої шкоди.

Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 3,30 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Васильковецької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю виданого 23.02.1999 року Васильковецькою сільською радою (а.с.3)

Позивач в позові просить стягнути з відповідача спричинену шкоду в розмірі 11 145,10 грн. на підставі норм статтей 1166, 1172 ЦК України.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Загальні підстави для відповідальності за заподіяння майнової шкоди встановлені статтею 1166 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтями 1166, 1167 ЦК України доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди; протиправність дій заподіювача шкоди і його вина; причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Вищевказана позиція Верховного Суду України, викладена у постановах Верховного Суду України від 14.02.2018 року по справі №621/2805/15-ц та від 18.04.2018 року по справі №612/217/15-ц.

З наведеного слідує, що для відшкодування шкоди завданої майну фізичної особи необхідно встановити обставину заподіяння такої майнової шкоди (належність майна, розмір шкоди), неправомірність дій заподіювача шкоди та безпосередній причинний зв`язок між діями заподіювача шкоди та спричиненням майнової шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу змісту глави 82 ЦК України вбачається, що законодавець розрізняє поняття «особа, яка завдала шкоду» та «особа, яка відповідає за шкоду». За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі частини першої статті 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Із письмової заяви ОСОБА_2 видно, що 22. 01.2019 року вона зверталась до відповідача про добровільне відшкодування завданих їй збитків. Документів, які б підтверджували отримання такої заяви відповідачем, до заяви не долучено. (а.с.6)

Відповідно до інформаційної довідки №09.1-05/3141-18 від 28.12.2018 року наданої Головним управлінням статистики у Тернопільській області, по області середня урожайність буряка цукрового фабричного в 2017 році становила в усіх категоріях господарств 580 ц з 1 га; у тому числі : у сільськогосподарських підприємствах 595 ц з 1 га; у господарствах населення 326 ц з 1 га. (а.с.4)

Згідно зі статтею 157 ЗК України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року, збитки відшкодовуються власникам землі та землекористувачам.

Згідно з пунктом 3 Порядку, відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані. При цьому неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків, у тому числі неодержані доходи, згідно пункту 2 Порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською, міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад.

До складу комісії включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки.

Результати роботи комісій оформлюються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.( Стаття 89 ЦПК України)

Враховуючи наведені вимоги закону, суд критично оцінює наданий стороною позивача Акт про огляд спалених посівів від 27 червня 2017 року, згідно якого комісія в складі керівника служби безпеки Стреленка О.В., старшого агронома кластеру ОСОБА_3 , старшого менеджера земельного відділу ОСОБА_4 ., провела обстеження городу ОСОБА_1 та в результаті огляду встановили, що 16.05.2017 року під час обприскування ярого ячменю на полі T5GUstny07 було спалено цукровий буряк громадянки ОСОБА_1 на площі 0,45 га з наступних мотивів(.а.с.2), оскільки він не відповідає вимогам встановленим згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №284 від 19.04.1993 року.

Крім того, із письмових пояснень ОСОБА_4 від 15.04.2019 року вбачається, що останній заперечує ту обставину, що він входив в склад комісії та підпис в Акті від 27.06.2017 року йому не належить(а.с.24)

Відомості про те? що Акт складався в присутності власника земельної ділянки ОСОБА_2 , відсутній.

Звідси, Акт про огляд спалених посівів від 27 червня 2017 року не може вважатись належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст.77,78 ЦПК України.

Доводи представника відповідача ОСОБА_5 про те, що ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль» не мала станом на 16.05.2017 року зареєстрованої с/г техніки, в тому числі, самохідних оприскувачів, підтверджуються довідкою №01-13/1384 від 08.05.2019 року Головного управління Держпродспоживслужби в Тернопільській області(а.с.38)

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.2, ч.3 ст.12, ч.1 ст.43, ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони мають рівні процесуальні права і обов`язки, в тому числі і щодо доведення чи спростування обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

В даному випадку позивачем не доведено, що працівниками ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль» під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків завдано шкоду ОСОБА_2 , яка підлягає відшкодуванню ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль».

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.11,15,16,22,1166,1172 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_1 ) до ТОВ «Мрія Фармінг Тернопіль» (адреса місцезнаходження: м. Копичинці, вул. Мазепи, 40А, Гусятинського району, Тернопільської області, код ЄДРПОУ 39980960) про стягнення спричиненої майнової шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення виготовлено 29 травня 2019 року.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик