Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/882/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Надопта А.А.,

секретаря судового засідання Онисько С.С.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

за участі відповідача- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

З відповідачем ОСОБА_2 позивачка уклала шлюб 29.08.1998 року, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівської райдержадміністрації Закарпатської області було відповідно зроблено актовий запис за № 97.

Від даного шлюбу у сторін народилось четверо дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вже є повнолітньою, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом із позивачкою ОСОБА_3

Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач тривалий час систематично застосовував фізичне та психологічне насильство до позивачки та їхніх спільних дітей. В останні роки сумісного проживання відповідач влаштовував скандали та сварки, з використанням нецензурної лексики, побиттям позивачки та дітей, погрозами застосування фізичної розправи та заподіяння тілесних ушкоджень позивачці та їхнім дітям. Все це здебільшого відбувалось на очах і в присутності дітей, зумовлюючи пригнічений психологічний стан, відчуття заляканості в позивачки та їхніх неповнолітніх синів, серед яких найстарший ОСОБА_8 є дитиною-інвалідом (захворювання на ДЦП), а наймолодшому наразі тільки два роки.

Далі позивачка зазначає, що відповідач ОСОБА_2 , постійно зловживає алкогольними напоями і в нетверезому стані поводить себе ще більш агресивно по відношенню до позивачки та їхніх дітей, ніде не працює, ні позивачку, ні дітей не утримує, а грошові кошти, які отримує сім`я позивачкив якості соціальної допомоги, як багатодітна сім`я та на дитину-інваліда, відповідач ОСОБА_2 або привласнював такі, нехтуючи інтересами сім`ї та дітей, або примушував позивачку витрачати на придбання для нього особистих речей та алкогольних напоїв.

Спілкування Олага Ю.І. з дітьми зазвичай відбувається в некоректній недопустимій формі, а саме: ним допускалось знущання над старшим сином ОСОБА_9 , який є дитиною-інвалідом, з висловлюванням в його бік погроз про заподіяння йому тілесних ушкоджень з використанням нецензурної лексики, траплялись випадки застосування фізичного насильства; щодо інших дітей допускались висловлювання з використанням нецензурної лексики і погроз застосування фізичного насильства та погроз фізичною розправою, неодноразово наносились побої. По відношенню до середнього сина ОСОБА_10 , відповідач систематично застосовував фізичне насильство, а також допускав висловлювання в його бік, які містили заклики до дитини здійснити суїцид.

Також відповідач ОСОБА_2 постійно обмежував свободу позивачки в частині спілкування та пересування, а саме: забрав від позивачки мобільний телефон, з погрозами фізичною розправою та наносячи їй побої, забороняв виходити із квартири, а коли дозволяв, то на 10-15 хвилин у його присутності та в межах його видимості. У випадках, коли позивачка відмовлялась виконувати його вимоги щодо придбання для нього алкоголю за гроші отримані на дітей, відповідач бив та знущався над позивачкою, роблячи це все в присутності дітей.

Внаслідок всього, що відбувалось, позивачка змушена була звернутись по допомогу до родичів, які посприяли разом з дітьми в залишенні помешкання і зверненні з відповідними заявами в компетентні органи, зокрема: мати позивчки ОСОБА_11 звернулась до Виноградівського відділку поліції з заявою про вжиття заходів щодо ОСОБА_2 в зв`язку з його негідною поведінкою, що стверджується протокол про адміністративне правопорушення запроваджений щодо відповідача ОСОБА_2 , у зв`язку із чим, позивачка ОСОБА_3 ,змушена була залишити своє постійне місце проживання (вся її сім`я проживала в квартирі АДРЕСА_1 , належній матері позивачки) і виїхати разом з дітьми в безпечне місце; наразі за місцем свого фактичного перебування позивачка звернулась до соціальних служб та дитячого психолога, як особа, постраждала від насильства в сім`ї, із заявами про застосування насильства в сім`ї ОСОБА_2 щодо позивачки та її дітей, позивачкою було зафіксовано нанесення її чоловіком відповідачем ОСОБА_2 , тілесних ушкодженнь, про що подано до Виноградівського відділку поліції заяву про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, відповідальність за яке

Такі відносини жодним чином не можна назвати подружніми, терпіти таку поведінку відповідача надалі позивачка ОСОБА_3 , як і наражати на небезпеку себе та своїх дітей, не бажає, тому вона вирішила, розірвати шлюб із відповідачем ОСОБА_2 ..

Представник позивача ОСОБА_1 , в судовому засіданні вимоги заявленого позову підтримав повністю та просив суд такий задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення заявленого до нього позову та просив суд надати строк для можливого збереження шлюбу.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши подані на їх підтвердження докази, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з частиною третьою ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950р. кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суди, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України, розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя (ст.5 ч.1 ЦПК), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданнями цивільного судочинства (ст.2 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами зареєстрований шлюб 29.08.1998 року, про що у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівської райдержадміністрації Закарпатської області було відповідно зроблено актовий запис за № 97 (а.с.5).

Від даного шлюбу у сторін народилось четверо дітей: донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вже є повнолітньою, син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом з дитинства, син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом із позивачкою ОСОБА_3 (а.с.12-19).

Причиною розпаду сім`ї стало те, що відповідач тривалий час систематично застосовував фізичне та психологічне насильство до позивачки та їхніх спільних дітей. В останні роки сумісного проживання відповідач влаштовував скандали та сварки, з використанням нецензурної лексики, побиттям позивачки та дітей, погрозами застосування фізичної розправи та заподіяння тілесних ушкоджень позивачці та їхнім дітям. Все це здебільшого відбувалось на очах і в присутності дітей, зумовлюючи пригнічений психологічний стан, відчуття заляканості в позивачки та їхніх неповнолітніх синів, серед яких найстарший ОСОБА_8 є дитиною-інвалідом (захворювання на ДЦП), а наймолодшому наразі тільки два роки.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст.55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст.56 СК України).

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що позивач ОСОБА_3 категорично заперечує проти збереження їх сім`ї та наполягає на розлученні, суд не може покласти обов`язок збереження сім`ї сторін на позивача при наявності його категоричного заперечення цього.

Що стосується бажання відповідача ОСОБА_2 , зберегти шлюб, шляхом надання йому строку для можливого примирення із позивачкою, то суд з врахуванням обставин справи, зокрема Протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.03.2019 року (а.с.20-21), Витяг з ЄРДР про порушення кримінальної справи за ч.1 ст.125 КК України відносно ОСОБА_2 від 19.03.2019 року (а.с.22), Акт оцінки рівня безпеки дитини по вчиненню насилля з боку відповідача ОСОБА_2 (а.с.25-33), Рішення Виноградівського районного суду від 28.03.2019 року по справі за №299/884/19, яким видано обмежувальний захід відповідачу ОСОБА_5 , перебувати в місці проживання з постраждалою особою позивачкою ОСОБА_3 , та обмежити йому спілкування із постраждалими дітьми, а також Постанови Виноградівського районного суду від 07.05.2019 року по справі за №299/1099/19, яким відповідача ОСОБА_2 , визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП, вважає таке, що суперечить інтересам самої позивачки ОСОБА_3 та їхнім спільним дітям.

За встановлених фактичних обставин, суд, прийшов до переконання, що заявлений позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9,10, 12, 89, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги -задовольнити.

Шлюб, укладений 29.08.1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у відділі реєстрації актів громадянського стану Виноградівської РДА Закарпатської області за актовим записом №97-розірвати.

Після розірвання шлюбу, присвоїми позивачкі дошлюбне прізвище-«ВАЦІ».

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Виноградівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1ст.354, ст.355ЦПКУкраїни).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1,2 ст.273ЦПК України).

Учасник справи,якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів здня вручення йому повного рішення (п.1ч.2 ст.354 ЦПКУкраїни).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропускуз інших поважних причин (ч.3ст.354 ЦПКУкраїни).

Текст повного Рішення виготовлено 27.05.2019 року.

ГоловуючийА. А. Надопта