АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/482/19Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 305010900 Побережна Н. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Черкаси

Апеляційний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., Храпка В.Д.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, що подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 14 січня 2019 року ухваленого у складі судді Побережної Н.П. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, спричинених здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, спричинених здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки внаслідок ДТП.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 10 лютого 2018 року, близько 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 , рухаючись на власному автомобілі ЗАЗ 110307, в с. Матусів по вул. Заводській, Шполянського району, Черкаської області вчинив наїзд на позивача, в результаті чого він отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 9,10,11, 12 ребер справа, переломів поперекових відділів LI, L2 хребців справа, консолідовані переломи 4, 5, 6 ребер зліва, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

На місце ДТП були викликані працівники поліції, які склали схему ДТП, позивач від госпіталізації відмовився, оскільки, перебуваючи у шоковому стані, не відчував біль.

11 лютого 2018 року швидкою медичною допомогою ОСОБА_1 був доставлений в урологічне відділення Шполянської ЦРЛ, де проходив лікування по 19 лютого 2018 року з діагнозом: забій правої нирки, забій поперекової ділянки справа, забій поперекового відділу хребта.

Після виписки зі Шполянської ЦРЛ, позивач почував себе погано, тому його направили на комп`ютерну томографію органів грудної порожнини

Згідно висновку КТ у позивача були наявні переломи 9,10,11, 12 ребер справа, переломів поперекових відділів L1, L2 хребців справа, консолідовані переломи 4, 5, 6 ребер зліва, які відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

ОСОБА_1 стверджує, що відповідач спричинив йому матеріальну та моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров?я.

Просив суд, стягнути з ОСОБА_2 на його користь 2350,87 грн. матеріальної шкоди та 20000 грн. моральної шкоди.

Рішенням Шполянського районного суду Черкаської області від 14 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване відсутністю доказів наявності причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, яка спричинена позивачеві.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального права, просив суд скасувати рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 14 січня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд першої інстанції не врахував той факт, що позивач витрачав кошти на своє лікування в період з 11 лютого по 19 лютого 2018 року. Не було надано належної юридичної оцінки витягу з медичної карти стаціонарного хворого №158, оскільки згідно даного витягу було призначене лікування. Крім того, вважає, що у зв`язку із ушкодженням здоров?я внаслідок ДТП, він має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає в тому, що позивач переносив фізичний біль та страждання.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу інші учасники не скористалися.

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідних положень» ЦПК України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 №158 останній перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Шполянської ЦРЛ з 11 лютого 2018 року по 19 лютого 2018 року з діагнозом: забій правої нирки; забій поперекової ділянки справа; забій поперекового відділу хребта.

Згідно з комп`ютерною томографією органів грудної порожнини, проведеної в м. Звенигородка, Черкаської області 21 лютого 2018 року, у позивача наявні переломи 9,10,11, 12 ребер справа, переломів поперекових відділів L1, L2 хребців справа, консолідовані переломи 4, 5, 6 ребер зліва.

Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області Кулика В.П. про закриття кримінального провадження від 26 березня 2018 року кримінальне провадження було закрите, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях водія ОСОБА_2 ..

Із наданих для вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000096 від 12 лютого 2018 року вбачається, що протокол огляду місця події, протокол огляду ДТП складався 11 лютого 2018 року, тобто на слідуючий день від подій на яку вказує позивач.

Згідно з довідкою канцелярії Шполянського районного суду Черкаської області від 27 серпня 2018 року матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_2 до Шполянського районного суду не надходило та судом не розглядалося. Тобто, дані про те, що ОСОБА_2 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху в матеріалах справи відсутні.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав і інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У п.4,8,10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Таким чином, відповідно до вимог статті 1166 ЦК України на позивача покладено обов`язок доказати наявність заподіяної йому шкоди та її розмір, а відповідач в даних правовідносинах може бути звільнений від цивільно-правової відповідальності лише при доведеності ним обставин, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Із вивчених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження вбачається, а саме з висновку експерта №_05-6-01/093 від 21.03.2018 року, який наявний в матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000096 від 12.02.2018 року, закритого на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, за даних судово-медичного огляду у ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не виявлено.

Згідно даних, наданих медичних документів ОСОБА_1 діагностовано забій поперекової ділянки справа і з синцем шкіри в даній області. Дане ушкодження виникло від дії тупого твердого предмета, могло бути спричинено за механізмом ДТП, про яку потерпілий повідомив в обставинах під час огляду та який вказаний у постанові, за давністю спричинення може відповідати часу події і за ознакою короткочасного розладу здоров`я відноситься до категорії легких. Також відповідно до, наданих медичних документів ОСОБА_1 діагностовано забій правої нирки і поперекового відділу хребта. Вказані діагнози не підтверджені об`єктивними відомостями у даних медичних документах, в зв`язку з чим, згідно п.4.6«Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України №6«Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року, судово-медичній оцінці за ступенем тяжкості не підлягають. Крім того, ОСОБА_1 діагностовано консолідовані переломи IV,V,VI хребців зліва. Термін «консолідований перелом» передбачає стан перелому, який уже зрісся (загоївся) після свого виникнення, що не справджується в нашому випадку згідно даних медичної літератури цей стан наступає не менше ніж за три тижня з моменту виникнення. При дослідженні наданої слідчим копії, яка завірена належним чином, медичної карти стаціонарного хворого№751/158 Шполянської ЦРЛ та копії, яка завірена належним чином, КТ органів грудної порожнини ТОВ «Томографія» м. Звенигородка від 21.02.2018 року виявлено розбіжності діагнозу відносно хребців справа: по першому мед. документу переломи не виявлені, а по другому виявлені, в зв`язку з чим, згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року, судово-медичній оцінці за ступенем тяжкості не підлягають.

Висновок експерта Кутовим Ю.М. не оскаржувався.

Із матеріалів справи вбачається, що винна особа до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху до цього часу не притягувалася.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність причинного зв`язку між діями відповідача у справі та шкодою, яка спричинена позивачеві, а тому посилання скаржника в своїй апеляційній скарзі про те, що саме з вини відповідача він поніс матеріальні витрати на лікування не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, яке б призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а тому апеляційна скарга підлягає до залишення без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія судді погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення, а доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шполянського районного суду Черкаської області від 14 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, спричинених здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на умовах та з мотивів передбачених в статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова

В.Д. Храпко

Повний текст постанови складений 22 травня 2019 року.