Провадження № 2/760/2514/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого- судді -Кушнір С.І,

за участю секретаря - Гаєвської С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 04.12.2017 р. звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 , 3-я особа ОСОБА_3 , в якому просив визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . батька, ОСОБА_4 та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що складається з квартири АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду представник позивача посилається на наступне.

Так, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві.

Батьками позивача є: ОСОБА_4 (батько) та ОСОБА_5 (мати). Факт родинних зв`язків підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом ЗАГС Московського району м. Києва 09 жовтня 1992 р. та записом № 1527 від 09.10.1992 р. в книзі реєстрації актів про народження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 .

Після смерті батька відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала батькові на праві власності, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2008 р., виданого Київською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2-1414.

В зазначеній квартирі ОСОБА_1 постійно проживав з батьком до 2009 р. - до свого від`їзду з матір`ю до Російської Федерації, де мешкає понині.

Маючи бажання прийняти спадщину після батька, позивач не міг реалізувати своє право з наступних причин.

З 2009 р. зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 .

З 2012 р. ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий ТП № 1 Міжрайонного ОУФМС Росії по Московській області в міському окрузі Корольов 26.09.2012 р.

Постійне проживання в РФ на дату смерті батька, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 р., співпало з політичними подіями в Україні та Російській Федерації, що стало перешкодою приїзду ОСОБА_1 в Україну та є такою перешкодою на даний час. В умовах збройного конфлікту на Сході України ОСОБА_1 , який є громадянином Російської Федерації, з об`єктивних причин не приїздив в Україну та не мав можливості звернутися в 6-тимісячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

08 липня 2017 р. позивачем надано довіреність Р № 4-1731 сестрі, ОСОБА_3 , що посвідчена нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області, подати від його імені заяву нотаріусу за місцем знаходження спадкового майна про прийняття спадщини.

26 липня 2017 р. ОСОБА_3 , діючи на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області 08 липня 2017 р. Р № 4-1731, від імені ОСОБА_1 звернулась із заявою до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни ( м. Київ, вул. Волинська, 6 ) про видачу ОСОБА_1 , свідоцтва на прийняття спадщини за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . батька, ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни від 26.07.2017 р. № 4152/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску ОСОБА_1 6-тимісячного строку для прийняття спадщини.

Окрім того, влітку 2017 р. позивачу стало відомо від сестри ОСОБА_3 про наявність заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 08.07.2008 р. приватним нотаріусом КМНО Лавриненко Оксаною Іванівною, зареєстрованого в реєстрі за № 961.

У зв`язку з вищевикладеним, представник позивача вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 12.12.2017 р., відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та призначено справу до судового розгляду.

17.05.2018 р. до суду від представника позивача ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за правилами загального позовного провадження та призначення справи до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 17.05.2018 р. задоволено клопотання представника позивача.

Ухвалою суду від 18.06.2018 р. закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, та надані докази. Представник позивача додатково зазначив про те, що позивач ОСОБА_1 знав про смерть батька ОСОБА_4 , проте не міг приїхати через політичні події між Україною та Російською Федерацією. В свою чергу, позивачу не було відомо про наявність заповіту ОСОБА_4 , посвідченого 08.07.2008 р. приватним нотаріусом КМНО Лавриненко О.І., зареєстрованого в реєстрі за № 961. Про вказаний заповіт позивач дізнався влітку 2017 р. Стан здоров`я позивача перешкоджав йому своєчасно, у встановлений законом 6-місячний строк, подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, просив відмовити в його задоволенні, повністю підтримав доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, поданому до суду. Відповідач вважає, що позивач ОСОБА_1 був обізнаний про відкриття спадщини, але свідомо не звернувся вчасно за її отриманням. Сестра позивача ОСОБА_3 , яка є третьою особою у справі, в свою чергу, від власного імені вчасно звернулася із заявою про прийняття спадщини, що враховуючи довірчі відносини між братом та сестрою слугує доказом обізнаності позивача про відкриття спадщини (смерть батька) та необхідність її прийняття. Будь-яких належних доказів поважності пропуску строку на прийняття спадщини у позовній заяві не вказано.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 , вважаючи, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідача та третьої особи, врахувавши їх доводи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 . помер ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 25.03.2014 р.

Після його смерті відкрилася спадщина та 02.04.2014 р. Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу № 187/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_4 .

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом ЗАГС Московського району м. Києва 09 жовтня 1992 р., запис № 1527 від 09.10.1992 р. в книзі реєстрації актів про народження.

Як вбачається з копії паспорту серії НОМЕР_5 , виданого ТП № 1 Міжрайонного ОУФМС Росії по Московській області в міському окрузі Корольов 26.09.2012 р., з 2012 р. ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації.

З 16.04.2009 р. зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 .

Вбачається, що 08 липня 2017 р. ОСОБА_1 надано довіреність Р № 4-1731 сестрі, ОСОБА_3 , що посвідчена нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області, подати від його імені заяву нотаріусу за місцем знаходження спадкового майна про прийняття спадщини.

Встановлено, що постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіною Н.О. від 26.07.2017 р. № 4152/02-31, ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від імені ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька спадкоємця, ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р., оскільки ОСОБА_1 пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини.

У позовних вимогах представник позивача просить визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . батька, ОСОБА_4 та визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що складається з квартири АДРЕСА_1 , мотивуючи це тим, що позивач пропустив його з поважних причин, оскільки є громадянином Російської Федерації, постійно проживає в РФ та дата смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 р., співпала з політичними подіями в Україні та Російській Федерації, що стало перешкодою для приїзду позивача в Україну та, як наслідок, відсутність можливості звернутися в 6-ти місячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду в позовному провадженні.

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №187/2014, заведеної Дев`ятою Київською державною нотаріальною конторою 02.04.2014 р. до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є донькою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 23.06.2000 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції в м. Києві.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_4 .

Квартира АДРЕСА_4 , належала спадкодавцю - ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2008 р.

Встановлено, що за свого життя ОСОБА_4 склав заповіт, яким все його майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лавриненко Оксаною Іванівною 08.07.2008 р. та зареєстрований в реєстрі за № 961.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємством визнається перехід майна спадкодавця в разі його смерті до іншої особи - спадкоємцю у порядку передбаченому законодавством. Спадкоємець може прийняти спадщину за заповітом або за законом. У випадку, коли спадкодавець склав заповіт, - до спадщини закликаються спадкоємці за заповітом.

За приписами ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст.1212 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, або день, з якого вона оголошується померлою.

У ст. 67 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-12 встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №187/2014, у встановлений законом строк, з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулася ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом першої черги та ОСОБА_2 , як спадкоємець за заповітом.

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Русіної Н.О. від 15.09.2014 р. ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської нотаріальної контори Русіної Н.О. від 19.09.2014 р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 в зв`язку із тим, що ним не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 р., за результатами розгляду справи №760/26297/14-ц, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, - позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування, задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2017 р., рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 27.06.2017 р. - залишено без змін.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами спадкової справи №187/2014, 26 липня 2017 р. ОСОБА_3 , діючи на підставі довіреності, посвідченої нотаріусом нотаріального округу м. Корольов Московської області 08 липня 2017 р. Р № 4-1731, від імені ОСОБА_1 звернулась із заявою до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни (м. Київ , вул. Волинська, 6 ) про видачу ОСОБА_1 , свідоцтва про прийняття спадщини за законом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . батька, ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Русіної Наталії Олексіївни від 26.07.2017 р. № 4152/02-31, відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з підстав пропуску ОСОБА_1 .6-тимісячного строку для прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України встановлено, що у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року встановлено, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15, від 06 вересня 2017 року №6-496цс17.

Згідно із ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253, ч. 3, 5 ст. 254 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами; перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов"язано його початок; строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, шестимісячний строк на подачу заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , почав свій перебіг ІНФОРМАЦІЯ_3 та закінчився ІНФОРМАЦІЯ_7.

Як встановлено при розгляді справи, позивач ОСОБА_1 зі спадкодавцем не проживав, а тому відповідно до положень ст. 1269 ЦК України, мав особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк з моменту її відкриття.

Як на підставу для поновлення строку для подачі заяви представником позивача вказується факт того, що позивачу було відомо про смерть батька, ОСОБА_4 , проте, в 2009 р. він виїхав до РФ та з 2012 р. є громадянином Російської Федерації, постійно проживає в РФ та дата смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_3 р., співпала з політичними подіями в Україні та Російській Федерації, що стало перешкодою для приїзду в Україну та, як наслідок, відсутність можливості звернутися в 6-ти місячний строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім того, стан здоров`я ОСОБА_9 у 2014 р. був дуже важкий і він не знав про те, що заповіт складено на сторонню людину.

Оцінюючи наведені представником позивача доводи, суд встановив наступне.

Так, як вбачається з довідки 18.07.2014 р., виданої Корольовською міською лікарнею Московської області, РФ, на яку посилається представник позивача як на одну з причин поважності пропуску строку позивачем для прийняття спадщини, ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з 15.07 по 18.07.2014 р.

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8451 Міської клінічної лікарні № 1 м. Києва, вбачається, що ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в 2007 р.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7 визначено, що особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до роз`яснень пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені в інформаційному листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», де в п.2 зазначено, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Жодних належних доказів, які б вказували та підтверджували поважність причин пропуску позивачем строку на подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця позивачем та його представниками суду не надано та матеріали справи не містять.

Звертаючись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 та його представники не надали суду належних та допустимих доказів того, що проживання позивача за межами України в указаний період було пов`язано з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Таким чином, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав, не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк (у тому числі, що він не мав об`єктивної можливості звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк у зв`язку з перебуванням на території Російської Федерації або до консульських установ України на території Російської Федерації), що у силу статті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком. Обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду судом справи, а тому суд вважає позов необґрунтованим, безпідставним та недоведеним, в зв`язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. №7, ст.ст. 15, 16, 252, 252-254, 1212, 1216-1218, 1220, 1222, 1233, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 15, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 3-я особа ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: Кушнір С.І.