Справа №: 2107/5021/2012
Провадження № 2-зз/653/8/19
У Х В А Л А

іменем України

13 травня 2019 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.,

за участю секретаря Волвенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, яку мотивує тим, що вона на підставі договору дарування житлового будинку від 28 грудня 2012 року є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що 04 квітня 2019 року вона дізналась про наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно арешту на належний їй будинок, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер НОМЕР_1 , виданий 22 березня 2013 року ВДВС Генічеського РУЮ та внесений 17 квітня 2013 року. Пояснює, що арешт був накладений на підставі ухвали Генічеського районного суду від 13 березня 2013 року у справі № 2107/5021/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням суду від 27 лютого 2014 року в задоволенні вищевказаного позову було відмовлено, але накладений арешт знято не було, що позбавляє заявника можливості реалізовувати свої права, як власника, а саме укласти договір купівлі-продажу.

У зв`язку із викладеним, просить суд скасувати арешт на належний їй житловий будинок, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17 квітня 2013 року, номер запису про обтяження 699443, а також виключити такий запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні була відсутньою. Від неї надійшла заява про розгляд заяви за її відсутністю, вимоги заяви підтримує.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Неявка сторін не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 28 грудня 2012 року, посвідченого нотаріусом Генічеського районного нотаріального округу Карпенко О.Г. р. № 1323 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

З актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на вказаний житловий будинок існує обтяження номер 699443 (спеціальний розділ) у вигляді арешту нерухомого майна, зареєстрований 17 квітня 2013 року на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер НОМЕР_1 , виданий 22 березня 2013 року ВДВС Генічеського РУЮ. Особою, на майно якої було здійснено обтяження є ОСОБА_3 .

З відповіді Генічеського районного відділу ДВС ГТУЮ у Херсонській області від 11 травня 2019 року, наданої на запит суду вбачається, що підставою накладення вищевказаного арешту на майно ОСОБА_3 була ухвала Генічеського районного суду від 13 березня 2013 року у справі № 2107/5021/2012. Матеріали виконавчого провадження № 37167686 за вказаною ухвалою станом на 24 квітня 2019 року знищені в зв`язку з закінченням трирічного терміну зберігання.

Судом встановлено, що ухвала суду, якою було накладено арешт нерухомого майна по АДРЕСА_1 у м. Генічеськ постановлена у справі № 2107/5021/2012 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом

27 лютого 2014 року Генічеський районний суд ухвалив заочне рішення, яким в задоволенні вищевказаного позову було відмовлено. Рішення набрало законної сили 23 жовтня 2014 року. Разом з тим, питання скасування заходів забезпечення позову вирішено не було.

Відповідно до п.п. 1-4 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд враховує, що у справі за позовом, в рамках забезпечення якого ухвалою суду від 13 березня 2013 року накладався арешт, було ухвалено рішення щодо відмови у задоволенні позову, а матеріали виконавчого провадження за вказаною ухвалою знищені в зв`язку з закінченням терміну зберігання.

З огляду на це, суд приходить до висновку, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого застосування заходів забезпечення позову та наявність останніх перешкоджає заявнику в реалізації її прав, як власника майна.

Разом з тим, вимога ОСОБА_1 про виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 17 квітня 2013 року за № 699443 про арешт житлового будинку, який знаходиться по АДРЕСА_1 задоволенню не піддягає, оскільки скасування заходів забезпечення позову є підставою для виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про арешт.

Керуючись ст.ст. 214-215, 158 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задовольнити частково.

Скасувати арешт на житловий будинок, який знаходиться по АДРЕСА_1 , який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17 квітня 2013 року, номер запису про обтяження 699443.

В задоволенні іншої частині заяви - відмовити.

Копію ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили направити сторонам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова