ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4534/19 Справа № 204/5153/18 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справі Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., приватний виконавець Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі ПАТ «Укрсоцбанк») про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи його тим, що 30 серпня 2005 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №40/478-5, за умовами якого їй було надано кредитні кошти у розмірі 164.981 грн.49 коп. зі сплатою 15% річних та з кінцевим терміном повернення 29 серпня 2020 року.

Вказувала, що з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, 30 серпня 2005 року між нею та банком було укладено іпотечний договір №532, за умовами якого вона передала в іпотеку майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: двокімнатну квартиру (будівельний №23 секція 1 по проекту) загальною проектною площею 71,38 кв.м, яка розташована на 7 поверсі в АДРЕСА_1 .

До укладених договорів неодноразово вносились зміни та доповнення.

Зазначала, що добросовісно виконувала умови договору, але в травні місяці дізналась про наявність виконавчого провадження щодо стягнення з неї заборгованості, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження їй стало відомо, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А (далі - ПН КМНО Чуловський В.А.) вчинив виконавчий напис, яким звернено стягнення на квартиру у АДРЕСА_2 . Загальна сума заборгованості становить 857.018 грн.15 коп.

Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з численними порушеннями законодавства, що він є недійсним та таким, що не підлягає виконанню, а тому просила суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, виданий ПН КМНО Чуловським В.А. 27 лютого 2018 року та зареєстрований у реєстрі за №3166, про стягнення з неї на користь ПАТ «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 857.018 грн.15 коп., таким що не підлягає виконанню.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, зазначає, що жодної вимоги про усунення порушень за кредитним договором вона не отримувала.

14 травня 2019 року ПАТ «Укрсоцбанк» надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, зазначаючи про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зазначали, що спірний виконавчий напис вчинено з дотриманням вимог закону.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 30 серпня 2005 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту №40/478-5, відповідно до якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпечення, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в розмірі 164.981 грн.49 коп. зі сплатою 15 відсотків річних та погашенням заборгованості, починаючи з 10 жовтня 2005 року до 29 серпня 2020 року в розмірі 916 грн. (т.1 а.с.12-14).

Відповідно до додаткової угоди до договору кредиту №40/478-5 від 30 серпня 2005 року внесено зміни до п.1.1. ст.1 та викладено його в наступній редакції: «Кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 32.813 доларів США 10 центів, зі сплатою 13 відсотків річних та порядком погашення суми основної заборгованості у розмірі 183 долари США (т.1 а.с.15).

Відповідно до договору про внесення змін №2 до договору кредиту №40/4785 від 30 серпня 2005 року, укладеного 07 квітня 2005 року, сторони дійшли згоди про викладення договору кредиту в новій редакції (т.1 а.с.16-26).

Відповідно до договору про внесення змін №3 до договору кредиту №40/478-5 від 30 серпня 2005 року, укладеного 08 квітня 2015 року, сторони домовились, що погашення частини заборгованості за кредитом у сумі 500 доларів США, здійснюється позичальником не пізніше 08 квітня 2018 року. Сторони погодили, що черговість погашення грошового зобов`язання здійснюється наступним чином: прострочена заборгованість за кредитом; строкова заборгованість за кредитом; прострочена заборгованість за процентами та комісіями; строкова заборгованість за процентами та комісіями; пеня за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів; інші штрафні санкції (т.1 а.с.31).

Відповідно до договору про внесення змін №4 до договору кредиту №40/478-5 від 30 серпня 2005 року, укладеного 08 квітня 2015 року, відповідно до якого станом на дату укладення договору заборгованість за кредитом складає 25.359 доларів США 10 центів; заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 12.655 доларів США 23 цента.

Сторони дійшли згоди про заміну валюти кредиту та перевести суму 25.329 доларів США 10 центів, разом із нарахованими процентами в 12.655 доларів США 23 цента, в гривню за курсом 25 грн. за 01 долар США, що станом на дату укладання договору про внесення змін загалом становить 950.358 грн.25 коп.

В результаті здійснення конвертації заборгованості за договором кредиту з дати укладання договору про внесення змін: заборгованість за кредитом складає 950.358 грн. 25 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом вважається погашеною.

Погашення заборгованості за кредитом, яка станом на дату укладення договору про внесення змін становить 950.358 грн.25 коп., здійснюється згідно з графіком погашення кредиту, який є додатком №1 до договору в порядку: до 29 числа кожного місяця, починаючи з травня 2015 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 29 серпня 2020 року, на умовах, визначеним даним договором про внесення змін та договором кредиту. Починаючи з 08 квітня 2015 року по 31 березня 2020 року включно процентна ставка за договором кредиту встановлюється в розмірі 9,9% річних.

Процентна ставка за кредитом є плаваючою, тобто змінною, починаючи з 01 квітня 2020 року та її розмір визначається, як сума Базової процентної ставки кредитування та Маржі. Оскільки базова процентна ставка кредитування є змінною, її розмір визначається кредитором щорічно 01 квітня, починаючи з дати зазначеної п.2.4.2 договору про внесення змін (т.1 а.с.32-35).

Відповідно до додатку №1 до договору про внесення змін №4 від 08 квітня 2015 року до договору кредиту №40/478-5 від 30 серпня 2005 року, погоджено графік погашення кредиту (т.1 а.с.36).

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором, 30 серпня 2005 року між банком та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір №532, відповідно до якого іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку в якості виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту №40/4785 від 30 серпня 2005 року, укладеного між сторонами, майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: двокімнатна квартира (будівельний №23, секція 1 по проекту), загальною проектною площею 71,38 кв.м, розташована на АДРЕСА_3 поверсі в АДРЕСА_4 у АДРЕСА_1 , згідно договору №Ж1-7-23 про інвестування житлового будівництва від 22 серпня 2005 року, укладеного між іпотекодавцем та акціонерним товариством закритого типу «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель», який по відношенню до іпотекодавця є боржником.

За взаємним погодженням сторін вартість предмету іпотеки становить 219.975 грн.32 коп. (т.1 а.с.38-41).

27 жовтня 2005 року сторонами укладено додаткову угоду до іпотечного договору №532 від 30 серпня 2005 року (т.1 а.с.42).

08 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір про внесення змін №2 до іпотечного договору №532, відповідно до якого внесено зміни до п.1.1 1.4. іпотечного договору. Іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту №40/478-5 від 30 серпня 2005 року майно: квартиру, що знаходиться у АДРЕСА_5 , та належить іпотекодавцю на праві приватної власності. Заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 1.251.590 грн. (т.1 а.с.43-44).

Відповідно до договору про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків №234/05 Дніпропетровське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву та ОСОБА_1 на підставі рішення про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків молодим сім`ям та одиноким молодим громадянам на будівництво і придбання житла від 17 жовтня 2005 року №04-241/05, і погодженого Головою правління фонду 10 листопада 2005 року, уклали договір про надання часткової компенсації відсоткової ставки кредитів комерційних банків (т.1 а.с.45-46).

Відповідно до довідки-розрахунку від 30 серпня 2005 року №40//478-5 на ім`я ОСОБА_1 , розмір кредиту, на який надається часткова компенсація, складає 133.734 грн. (т.1 а.с. 48).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 квітня 2015 року ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира в АДРЕСА_2 (т.1 а.с.57).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири в АДРЕСА_2 , частка власності 1/1 (т.1 а.с.60).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 квітня 2015 року на квартиру в АДРЕСА_2 , накладено обтяження на підставі договору іпотеки, обтяжувач ПАТ Укрсоцбанк (т.1 а.с.58,59).

27 лютого 2018 року ПН КМНО Чуловським В.А. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №3166, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суми заборгованості в розмірі 857.018 грн. 15 коп. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором за період з 01 грудня 2016 року по 01 рудня 2017 року, яка складається із строкової заборгованості у розмірі 490.028 грн.40 коп., простроченої заборгованості у розмірі 346.286 грн.08 коп., строкової заборгованості по нарахованим відсоткам 459 грн.98 коп., простроченої заборгованості по нарахованих відсотках 19.622 грн.36 коп.; строкової заборгованості по комісії 01 грн.33 коп.; простроченої заборгованості по комісії 620 грн. Загальна сума заборгованості становить 857.018 грн.15 коп. (т.1 а.с.11,134).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №56206141 від 17 квітня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Щигарцевим І.В. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом 3166 від 27 лютого 2018 року, виданого ПН КМНО Чуловським В.А., відповідно до якого звернено стягнення на квартиру у АДРЕСА_2 . Загальна сума заборгованості становить 857.018 грн.15 коп. (т.1 а.с.91-93).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий напис, оскаржуваний позивачем, вчинено у відповідності до вимог чинного законодавства і він не може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду у зв`язку з наступним.

Згідно з частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст.87 Закону України «Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а)нотаріально посвідченої угоди; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п.1.1.,3.1.,3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису (правова позиція Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року).

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Відповідно до ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріус має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Такі відомості та (або) документи повинні бути подані в строк, визначений нотаріусом. Цей строк не може перевищувати одного місяця. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Колегія суддів наголошує на тому, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Колегія суддів приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що жодної письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором вона не отримувала.

З копії вимоги, яка міститься в матеріалах справи (т.1 а.с. 157-158), не можливо встановити її дату, а копія списку групових поштових відправлень листів рекомендованих не містить достатніх даних, з яких би можливо було встановити направлення вимоги ОСОБА_1 та її отримання останньою (т.1 а.с.159).

З наданих нотаріусу документів не можливо встановити ні дату вимоги ні дату її направлення.

Колегія суддів наголошує на тому, що для можливості вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, нотаріусу повинно бути надано не лише копію вимоги про усунення порушень, а й відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.

Матеріали справи не містять доказів отримання направленої кореспонденції боржнику із вказаною письмовою вимогою.

На підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку про прийняття до уваги доводів апеляційної скарги та наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17 жовтня 2014 року із змінами, зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду справи з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору за подання позову, заяви про забезпечення позову та апеляційної скарги в розмірі 21.779 грн.90 коп.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2018 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., приватний виконавець Щигарцев Ігор В`ячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем 27 лютого 2018 року та зареєстрований у реєстрі за №3166, про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» боргу в розмірі 857.018 грн.15 коп., таким що не підлягає виконанню.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 21.779 грн.90 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.