Пр.№2/756/1597/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

10 травня 2019 року Оболонський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Ковган О.І.

за участю

позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-тя особа: ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в обгрунтування позовних вимог зазначили наступне.

Відповідно до ордера №366 від 13 лютого 1991 року на сім`ю із чотирьох осіб в порядку обміну була надана двухкімнатна квартира АДРЕСА_1 , житловою площею - 30 кв.м.

28 грудня 2007 року на вищевказану квартиру було видано свідоцтво про право власності на житло, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_6 в рівних долях.

22 січня 2009 року ОСОБА_6 подарила ОСОБА_1 належну їй 1/3 частину квартири. Тобто в даний час власниками квартири є позивачі.

04 березня 2008 року в спірну квартиру був зареєстрований колишній чоловік (відповідач по справі) ОСОБА_4 .

12 лютого 2009 року в спірну квартиру був зареєстрований батько колишнього чоловіка (відповідач по справі) ОСОБА_5 . Реєстрація потрібна їм була для працевлаштування.

На сьогоднішній день реєстрація відповідачів носить формальний характер, оскільки вони в квартирі не проживають, їх речі в квартирі відсутні участі в оплаті квартплати і комунальних послуг не приймають.

Наміру зберегти за собою житлову площу відповідачі не мають.

Позивачі позбавлені можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідачів у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг.

З цих підстав, просять визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачі в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст.ст.280,281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти заочного розгляду справи, а від відповідачів, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи.

Вислухавши пояснення позивачів, свідка та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що відповідно до ордера №366 від 13 лютого 1991 року виданого виконавчим комітетом Мінської районної ради народних депутатів м.Києва на сім`ю із чотирьох осіб в порядку обміну була надана двухкімнатна квартира АДРЕСА_1 , житловою площею - 30 кв.м. (а.с.7)

28 грудня 2007 року на вищевказану квартиру було видано свідоцтво про право власності на житло, з якого вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_6 та членам її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( в рівних долях) (а.с.8).

Згідно договору дарування 1/3 частини квартири від 22.01.2009 року посвідченого Зубченко Л.С., державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Тихонова В.М. подарила ОСОБА_1 належну їй 1/3 частину квартири під АДРЕСА_1 (а.с.9) На даний час власниками квартири є ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Згідно з Реєстру територіальної громади міста Києва вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.10)

Реєстрація відповідачів носить формальний характер, оскільки вони в квартирі не проживають, їх речі в квартирі відсутні участі в оплаті квартплати і комунальних послуг не приймають. Наміру зберегти за собою житлову площу відповідачі не мають.

Позивачі позбавлені можливості вільно користуватися своєю власністю, оскільки реєстрація відповідачів у квартирі збільшує тягар по сплаті житлово-комунальних послуг.

Свідок ОСОБА_7 допитана в судовому засіданні, підтвердила те, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_2 . Дружить з мамою ОСОБА_8 . В квартирі зареєстровані колишній чоловік ОСОБА_9 - ОСОБА_4 та його батько - ОСОБА_5 , однак в ній вони не живуть біля трьох років.

Згідно ст.150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатись цією власністю на власний розсуд.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно ст.72 ЖК УРСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Враховуючи те, що відповідачі в спірній квартирі не проживають понад один рік суд вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 , що свідчить про обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення судом.

На підставі ст.ст. 72,150 ЖК УРСР, керуючись ст.ст.317, 319,321,383, 405 ЦК України,

ст. ст.5, 12, 13, 81, 259, 263, 264, 265, 280, 281 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 3-тя особа: ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14.05.2019 року

Суддя А.М.Майбоженко