Справа № 152/584/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05 червня 2019 року м. Шаргород

Справа №152/584/19

Провадження №2/152/273/19

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про відкриття та обслуговування рахунку,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1.Виклад позиції позивача.

07.05.2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про відкриття та обслуговування рахунку, у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача борг в сумі 20094,03 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.06.2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір №751349 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно з договором, відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні згідно з умовами тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах у приміщеннях банку, також надано платіжну картку Maestro та Пін-конверт до неї.

Згідно з п.п.1.2. Договору, банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту.

Згідно з п.1.3 договору, клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком в розмірі, встановленому Тарифами.

18.06.2014 року сторонами укладено додатковий договір №1 до договору, відповідно до умов якого сторони домовились викласти договір в новій редакції і визначили, що банк встановлює позивальнику кредит в сумі 6000 грн., процентна ставка є фіксованою і складає 24 % річних та сплачується щомісячно, а процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 % річних.

Банк зобов`язання перед відповідачем виконав повністю.

Згідно з п.п.4.6 Додаткового договору №1 до Договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо.

Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором (п.п.4.9 Договору).

Відповідач не виконує належним чином договірні зобов`язання.

З метою досудового врегулювання спору 27.02.2019 року, у зв`язку з порушенням відповідачем ОСОБА_1 умов договору, їй направлена претензія з вимогою погашення заборгованості, яка залишена останньою без відповіді.

Проте, відповідач ОСОБА_1 продовжує порушувати умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 18.04.2019 року за нею рахується заборгованість в розмірі 20094,03 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6000 грн.; заборгованість за відсотками - 6841,51 грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 5200,59 грн.; заборгованість за РКО - 6,50 грн.; сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 1631,29 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 414,14 грн.

В судове засідання представник позивача не прибув, начальник філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» Боковий Ю.Є. 31.05.2019 року надіслав заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.54).

2.Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_1 відзив на позов із викладенням своїх заперечень до суду не подала, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 15.05.2019 року (а.с.49-50), натомість 04.06.2019 року подала до суду заяву про повне визнання позову (а.с.56).

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Відповідно до п.1 прохальної частини позовної заяви начальник філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» Боковий Ю.Є. просить розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.3, на звороті).

Також, відповідно до заяви від 23.05.2019 року, що надійшла до суду 31.05.2019 року (а.с.54), начальник Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» Боковий Ю.Є. просить розглянути справу в без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити (а.с.54).

2. Відповідач ОСОБА_1 04.06.2019 року подала до суду заяву про повне визнання позову та розгляд справи у її відсутності (а.с.56).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Ухвалою суду від 15.05.2019 року позовну заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про відкриття та обслуговування рахунку прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд цивільної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 05.06.2019 року (а.с.49-50).

2. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

3. В судове засідання, призначене на 05.06.2019 року, для розгляду справи по суті не прибули представник позивача та відповідач, які подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та висловили свою думку щодо позовних вимог, у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає.

4. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання для розгляду справи по суті і заявили клопотання про розгляд справи у їх відсутності (а.с.54, 56), а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд в судовому засіданні без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Вирішуючи спір, суд встановив факт підписання 04.06.2014 року ОСОБА_1 договору №751349 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, згідно з п.п.1.1.1. п.1.1. якого банк на підставі наданих клієнтом документів відкрив відповідачу рахунок № НОМЕР_1 у гривні за тарифним пакетом «Зарплатний», Тарифами за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та інформаційних стендах, що знаходяться у приміщенням установ банку (а.с.11, 12, 13).

Відповідно до п.п.1.1.2 Договору, Банк надає клієнту платіжну картку типу Maestro 0,25 грн. та Пін-конверт до неї.

Банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, які надходять клієнту, та забезпечує проведення розрахунків за операціями, в тому числі здійсненими з використанням платіжної картки, в межах витратного ліміту (п.1.2. Договору).

Згідно з п.1.3 Договору, клієнт зобов`язується здійснювати оплату послуг банку за проведення операцій за рахунком в розмірі, встановленому Тарифами.

Також, судом встановлено, що 18.06.2014 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено Додатковий договір №1 до Договору №751349 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки (а.с.14-15, 16-18).

Так, згідно з п.1 вище вказаного Додаткового договору №1, сторони домовились внести до Договору зміни і викласти його в новій редакції.

Зокрема, згідно з п.п.1.1.4, банк встановив відповідачу кредит у сумі 6000 грн., строк дії якого встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит продовжується на строк її дії. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24% та сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35 процентів річних.

У разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини кредиту списується за рахунок кредиту (п.п.1.1.5 Додаткового договору).

Відповідно до п.4.6 Додаткового договору №1 до Договору №751349, у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо.

Клієнт має право в будь який час провести дострокове погашення всієї суми або частини суми наданого кредиту. У разі дострокового повернення кредиту клієнт сплачує проценти за користування кредитом та вартість всіх послуг, пов`язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом.

Згідно з п.4.9 Додаткового договору Банк має право вимагати дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором та застосовувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України, у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за договором, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати клієнтом кредиту та (або) перевищення витратного ліміту та (або) процентів, обов`язок сплати яких передбачена договором, щонайменше на один календарний місяць; 2) затримання сплати клієнтом комісійних винагород банку, обов`язок сплати яких передбачений договором; 3) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; 4) несплати клієнтом більше однієї виплати за цим договором, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; 5) вчинення клієнтом дій, які за обґрунтованим висновком банку призведуть до того, що клієнт не виконає свої зобов`язання по договору; 6) інше істотне невиконання зобов`язань за договором та(або) зобов`язань, що визначені цим договором, внаслідок яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та інших платежів за договором (п.4.9 Договору).

Відповідач ОСОБА_1 допустила прострочену заборгованість зі сплати основного боргу, нарахованих відсотків і неустойки, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4-6), у зв`язку із чим позивач 27.02.2019 року направляв їй вимогу про повернення кредиту протягом тридцяти календарних днів з дня її одержання (а.с.19).

Проте, відповідач ОСОБА_1 неналежно виконує взяті на себе зобов`язання по договору, внаслідок чого станом на 18.04.2019 року виникла заборгованість по кредиту в розмірі 20094,03 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 6000 грн.; заборгованість за відсотками - 6841,51 грн.; сума пені за порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом - 5200,59 грн.; заборгованість за РКО - 6,50 грн.; сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 1631,29 грн.; 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів - 414,14 грн.

Даний факт підтверджений розрахунком заборгованості (а.с.4-6), а також звітом щодо розрахунку сум інфляційних втрат та 3% річних від прострочених сум заборгованості за кредитом з 18.04.2016 року по 18.04.2019 року (а.с.7-9).

Заперечень щодо вказаного розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_1 не висловила, оскільки відзиву на позов до суду не надіслала, а навпаки, подала заяву про повне визнання позову (а.с.56).

Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем ОСОБА_1 не доведено, то право Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту, які регулюються ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

За договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу... Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст.1050 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

VІ. Висновки суду

Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач має право на звернення до суду з означеним позовом.

Також, у суду склалася достатня переконаність у тому, що позов підлягає задоволенню з наведених у ньому підстав, які підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України).

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України).

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і, відповідно до ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Отже, суд констатує той факт, що позивачем надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази, які проаналізовані судом у їх сукупності та взаємозв`язку і дають підстави для висновку про задоволення позову, тоді як відповідачем не надано доказів виконання своїх зобов`язань за договором кредиту за заявою на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.

Крім того, між відповідачем та банком склалися кредитні правовідносини, в яких банк є кредитором, а відповідач - боржником, проте, боржником доказів на підтвердження факту виконання умов договору кредиту суду не надано.

Оскільки факт виконання умов договору і повернення кредиту відповідачем ОСОБА_3 не доведено, то право ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» невиконанням зобов`язання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то, відповідно до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 89, 247, 258, 259, 263-265, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.509, 525, 526, 530, 610, 625, 629, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором про відкриття та обслуговування рахунку - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість по Договору №751349 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки від 04.06.2014 року в сумі 20094 (двадцять тисяч дев`яносто чотири) гривні 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню в рахунок сплаченого при зверненні в суд судового збору.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них (ч.4 ст.273 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Ім`я (найменування) сторін:

- позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк», юридична адреса: 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, буд.71, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 09302607;

- відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Громівка Новотроїцького району Херсонської області, зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання - АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 05.06.2019 року.

Суддя: