Справа № 202/6528/17
Провадження № 2-з/202/20/2019

ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

12 квітня 2019 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Слюсар Л.П., розглянувши заяву представника позивачів адвоката Бровка О.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шевцова Надія Володимирівна, про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 03 жовтня 2017 року, справу передано на розгляд судді Мороза В.П.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м.Дніпропетровська № 156 від 13 грудня 2017 року «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи», призначено повторний автоматизований розподіл справи № 202/6528/17 у зв`язку із тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_4 від здійснення правосуддя на підставі рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 04 грудня 2017 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14 грудня 2017 року, справу передано на розгляд судді Волошина Є.В.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року, справу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 жовтня 2018 року у справі призначено судову психіатричну експертизу, виконання якої доручено відділенню судової психіатричних експертиз комунальної установи «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної ради (м.Дніпро, вул. Бехтєрева, 1) та провадження у справі зупинено.

Розпорядженням керівника апарату Індустріального районного суду м.Дніпропетровська № 248 від 24 жовтня 2018 року «Про призначення повторного автоматизованого розподілу справи», призначено повторний автоматизований розподіл справи № 202/6528/17 у зв`язку із закінченням повноважень судді Волошина Є.В., призначеного на посаду судді строком на п`ять років відповідно до Указу Президента України від 18 жовтня 2013 року № 571/2013 «Про призначення суддів».

24 жовтня 2018 року на адресу суду надійшла заява представника позивачів адвоката Бровка О.О., відповідно до якого просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 жовтня 2018 року, справу передано на розгляд судді Слюсар Л.П.

04 квітня 2019 року цивільну справу з висновком експертів за результатами проведення судово-психіатричної експертизи № 6 від 07 лютого 2019 року повернуто до суду.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2019 року цивільна справа прийнята до провадження, поновлено провадження у справі та призначена до розгляду у загальному позовному провадженні в підготовче судове засідання.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку про те, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно частин 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково.

Предметом поданого позову є, зокрема, визнання недійсними рішення загальних зборів Обслуговуючого кооперативу «Житлово-Будівельний кооператив № 94 «Урожай», оформлені протоколом № 1/18 від 02 жовтня 2018 року, скасування реєстраційних дій проведених 10 жовтня 2018 року державним реєстратором Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради».

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на зазначене можливо дійти висновку про те, що представником позивачів не доведено існування реальної загрози невиконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог, та необхідність забезпечення позову.

Виходячи із вищевикладеного заява представника позивачів адвоката Бровка О.О. про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.153 КПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153 Цивільного процесуального кодексу України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивачів адвоката Бровка О.О. про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Шевцова Надія Володимирівна, про встановлення факту родинних відносин, визнання заповіту недійсним та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом 15-ти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

Суддя Л.П. Слюсар