Провадження № 2/344/792/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07.10.2010 року ОСОБА_2 взяв позику в сумі 8440 дол.США у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 під 2% в місяць та зобов`язався повернути ці кошти. Позивач уклала шлюб та змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_7 . В розписці зазначено, що відповідач позивчає кошти у ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , при чому ОСОБА_5 зазначено поручителем. В 2011 році ОСОБА_3 звернулася до позивача із позовом про стягнення боргу, так як вона була поручителем. В результаті розгляду справи було прийнято рішення про стягнення боргу та відсотків за договорами позики. В примусовому порядку через ДВС позивач сплатила всю суму боргу. Таким чином позивач виконала зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 Зважаючи на те, що відповідачу були позичені кошти позивача та ОСОБА_3 , а ОСОБА_3 Позивач віддала її частину, а отже позивач має право вимагати повернення коштів у позичальника через суд. ОСОБА_2 на вимоги позивача не повертає кошти, які вона сплатила за нього як поручитель у його зобов`язанні перед ОСОБА_3 . На підставі наведеного просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість згідно розписки від 07.10.2010 року в розмірі 621 074,00грн.

Представник позивача в судовому засіданні просила позов задоволити в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак 16.01.2018 року подав суду відзив в якому вказав, що дана позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. В своєму позові позивач посилається на те, що він взяв позику у ОСОБА_3 за розпискою (договір позики) від 07.10.2010 р. під 2% на місяць. Позивач вказує на те, що ОСОБА_3 звернулася до позивачки, як до поручителя за договором позики від 07.10.2010р. про стягнення боргу. Позов ОСОБА_3 було задоволено частково на суму 136175,00грн. ( 16500,0 дол. США). Як видно з копії рішення суду від 24.07.2014р. у справі № 0907/2-4313/2011, ОСОБА_3 позивалася до ОСОБА_8 з позовною вимогою щодо погашення боргу за договорами позики від 15.04.2009р. та від 15.11.2009р., за якими ОСОБА_8 була боржником, самостійно отримувала кошти у кредитора ОСОБА_3 , таким чином, позивач за даним рішенням суду погасила власні боргові зобов`язання перед кредитором ОСОБА_3 . Таким чином, позивач погасила власні боргові зобов`язання за договорами позики від 15.04.2009р. та 15.11.2009р., а не за розпискою ОСОБА_2 від 07.10.10р., за яким ОСОБА_5 виступала поручителем. Як видно із розписки 07.10.10р. кредитором за даним договором позики є ОСОБА_3 , а отже ОСОБА_5 не є кредитором за даним грошовим зобов`язанням. Свої грошові зобов`язання перед кредитором ОСОБА_3 він виконав у повному обсязі. Разом з тим, безпідставними є посилання позивача на той факт, що вона, як поручитель за договором позики від 07.10.2010 р., виконала свої зобов`язання перед кредитором ОСОБА_3 замість нього, та на підставі цього вона набула статусу кредитора по відношенню до нього та право стягнення коштів в порядку регресу, оскільки позивач сплатила власний борг, який вона власне сама отримала як боржник. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 В судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, письмових пояснень на позов не надала.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно розписки від 07.10.2010 року, наданої позивачем до суду, ОСОБА_2 отримав в позику від ОСОБА_3 та ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 8440 доларів США під 2% місячно (а.с. 3).

Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.08.2017 року, позивач змінила прізвище з ОСОБА_6 на ОСОБА_9 (а.с.5).

Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 24.07.2014 року присуджено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договром позики в сумі 136175 грн.00коп (а.с.8-9).

Згідно копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.09.2016 року встановлено, що за рішенням суду в примусовому порядку позивач сплатила всю суму боргу, тобто повністю виконала зобов`язання ОСОБА_2 перед ОСОБА_3 (а.с.6).

Відповідач до суду не з`явився, факт написання розписки не оспорював, а тому виникнення боргового зобов`язання за договором позики є встановленим належним доказом, а саме оригіналом даної розписки.

У зазначений в розписці строк відповідач, отримані в якості позики кошти не повернув, доказів протилежного відповідачем надано не було.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому виконавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

При укладенні договорів позики між сторонами в письмовій формі були погоджені всі істотні умови таких договорів, а саме: розмір позики та строк її повернення. Таким чином вказані договори позики вважаються укладеними та підлягають до виконання. Відповідно до розписки від 07.10.2010 року позивач виконав зобов`язання перед відповідачем та надав кошти в борг, в той час як зобов`язання позичальника виконані не були.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Однак, слід враховувати, що згідно розписки від 27.10.10 року ОСОБА_2 Отримав грошові кошти від двох позикодавців ОСОБА_3 . Та ОСОБА_5 , а тому суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості за договором позики від 07.10.2010 року підлягають до частково задоволення, та з відповідача на користь позивача слід стягнути суму боргу у розмірі 4220 доларів США, що еквівалентно 111094 гривень.

Шо стосується вимоги про стягнення процентів за договором позики, суд вважає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки чітко визначити на користь кого з позикодавців та який розмір процентів має бути сплачений позичальником неможливо.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 1110,94 грн на користь держави.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 626, 629, 1046, 1047, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 280 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , суму боргу за договором позики в розмірі 4220 (чотири тисічя двісті двадцять) доларів США, що еквівалентно 111094 ( сто одинадцять тисяч девяносто чотири) гривні 03 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 6001, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 1110 гривень 94 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Суддя: Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 31 травня 2019 року.