КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

5 червня 2019 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 754/1399/18

Апеляційне провадження №22-ц/824/6313/2019

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати в цивільних справ Іванченка М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Деснянського районного суду міста Києва прийняте 15 лютого 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Панченка О.М., повний текст судового рішення складено 19 лютого 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в особі його законного представника ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління юстиції в особі Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 лютого 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в особі його законного представника ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління юстиції в особі Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, 15 березня 2019 року Шаповалова К.О. в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 22 березня 2019 року вказану апеляційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання скаржником ухвали.

Так, апелянту необхідно було подати до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в новій редакції, яка повинна відповідати вимогам п.п. 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 ч.2 та п.п.2, 4 ч. 4 ст.356 ЦПК України, та надати її копії та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Так, зазначена ухвала неодноразово направлялась на адресу скаржника 26 березня 2019 року та 23 квітня 2019 року за вказаною в апеляційній скарзі адресою: АДРЕСА_1 проте не вручена, оскільки конверти повернулись на адресу суду з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання» (а.с. 124,125).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку апелянт при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою судді від 22 березня 2019 року усунуті не були, скаржник добровільно не цікавиться провадженням у її справі та враховуючи тривалий час перебування справи у суді, вважаю, що згідно ст. 185 ЦПК України апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 необхідно вважати неподаною та повернути.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає скаржнику повторно звернутися з апеляційною скаргою.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, скаржник має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 в особі його законного представника ОСОБА_1 , третя особа: Головне управління юстиції в особі Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини визнати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів в касаційному порядку до Верховного суду, шляхом подання касаційної скарги.

Суддя М.М. Іванченко