№ 207/2284/18
№ 2/207/343/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини,-

В С Т А Н О В И В

У липні 2018 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення сином трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилалася на те, що з 29.04.2017 року перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 06.09.2017 року шлюб з відповідачем розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею та знаходиться на її матеріальному забезпеченні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, участі у вихованні дитини не приймає, також не надає матеріальну допомогу на утримання дружини, яка знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Оскільки добровільно домовитися про сплату аліментів не вдалося, вона змушена звернутися до суду.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі з урахуванням позиції викладеної у відзиві на позовну заяву. Відповідно до відзиву, позовні вимоги визнав частково, лише в частині стягнення аліментів на утримання сина, посилаючись на те, що за станом його здоров`я йому встановлена інвалідність II групи безстроково, оскільки причиною інвалідності була важка черепно-мозкова травма із подальшою трепанацією черепа і пластикою дефектів черепа титановим трансплантатом, він потребує постійного лікування і нагляду лікарів невропатолога, нейрохірурга. Єдиним джерелом його доходів є його пенсія з інвалідності, значну частину якої він витрачає на медикаменти. Крім того, йому відомо, що позивач наразі перебуває в повторному шлюбі.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходів її матері, батька. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів не може бути менший ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина знаходиться на матеріальному забезпеченні позивачки ОСОБА_1 Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини не надає, проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) не заперечує.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки відповідач у справі позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини визнав, а також те, що підстав вважати, що визнанням позовних вимог будуть порушені чиїсь інтереси, або вони суперечать закону, не встановлено, їх можна задовольнити, але тільки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, не зазначаючи при цьому про 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд прийшов до такого висновку у зв`язку з тим, що відповідач є інвалідом другої групи та його єдиним доходом є пенсія по інвалідності, яку він отримує у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, що дорівнює на час розгляду справи 1497,00грн. Разом з цим прожитковий мінімум на дитину у віці до 6 років складає 1626,00грн., а отже у даному випадку суд вважає не можливим стягнення з відповідача 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, так як такий розмір аліментів більш ніж у половину перевищить розмір його щомісячної пенсії по інвалідності та поставить інваліда другої групи у вкрай скрутне матеріальне становище.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією виписки із акту огляду МСЕК № 005053 (ар.с.44), копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_1 (ар.с.43), відповідно до копії довідки ЛКК від 24.04.2019 року №1042, ОСОБА_2 потребує постійного медичного лікування (ар.с.45)

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.03.2019 року, ОСОБА_2 не є фізичною особою-підприємцем (ар.с.49).

Довідкою про доходи № 007009, підтверджений факт, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кам`янському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності, сума пенсії за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року складає 17469,00 грн., а щомісячно відповідно по 1452,00грн. та з 01.12.2018року - 1497грн.(ар.с.50).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , повторно 22 вересня 2018 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , шлюб зареєстрований Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом № 384 (ар.с.32).

Відповідно до ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право колишньої дружини на утримання може існувати лише за певної умови, а саме, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідач, не визнаючи позов щодо стягнення з нього коштів на утримання дружини, навів суду обставини, за яких він не може надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки, так як є інвалідом другої групи та потребує постійного медикаментозного лікування, що підтверджується копією виписки із акту огляду МСЕК № 005053 (ар.с.44) та копією довідки ЛКК від 24.04.2019 року №1042 (ар.с.45). Окрім цього отримує пенсію в мінімальному розмірі встановленому законодавством, про що надав суду докази довідку про розмір його пенсії по інвалідності, яка підтверджує факт того, що він дійсно не має можливості надавати допомогу позивачці на її утримання.

З огляду на вищевикладене, стан здоров`я відповідача та розмір отримуємої ним пенсії по інвалідності позбавляє його можливості утримувати матір дитини, яка знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки задоволенню не підлягають

Керуючись ст. ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 263, 264, 265, 352, 354, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 84, 180-182 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матері дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його повноліття в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 05.07.2018 року, на користь матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко