Провадження № 2/369/261/19
17.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі
головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Бугайовій М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї
Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
У листопаді 2018 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
12 грудня 2011 року шлюб між позивачем та ОСОБА_2 було розірвано.
20 січня 2015 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , та змінила прізвище з " ОСОБА_4 " на " ОСОБА_4 ", про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 20 січня 2015 року.
У шлюбі у них народився син ? ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 син ОСОБА_3 залишився проживати з позивачем та знаходитися на утриманні ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Відповідач нехтує своїми обов`язками, ухиляється від матеріального утримання дитини, участі у вихованні дитини не приймає та життям свого сина не цікавиться.
Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, у якій представник позов підтримав та просив його задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не відомі.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника третьої особи.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , батьками, якого є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 .
На даний час дитина навчається у 4 класі Дмитрівської ЗОШ І-ІІІ ступенів.
Згідно характеристики, яка надана директором школи та класним керівником, дитина навчається в вищезазначеній школі з першого класу, зарекомендувала себе старанним та працелюбним учнем, має навчальні досягнення високого та достатнього рівнів.
Вихованням ОСОБА_3 займається його мати ? ОСОБА_1 та її чоловік - ОСОБА_4 (вітчим ОСОБА_10 ), які регулярно відвідують батьківські збори (з першого класу), цікавляться щоденним навчанням ОСОБА_10 та його поведінкою, беруть участь у всіх виховних заходах класу та школи, біологічний батько ОСОБА_3 ОСОБА_2 жодного разу (з першого по четвертий клас) не цікавився шкільним життям сина і не відвідував його у школі.
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 20 листопада 2018 року трьохкімнатна квартира площею 50 м 2 за АДРЕСА_2 знаходиться в задовільному стані, ремонту не потребує, в даній квартирі проживають: ОСОБА_1 , чоловік ОСОБА_4 та двоє дітей - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . Біологічний батько ОСОБА_3 зі слів сусідів участі у вихованні дитини не приймає, до сина не приїжджає.
Відповідно до Висновку від 18.01.2019 року N Б 137725.4215.2 щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській районній державній адміністрації Київської області від 15 січня 2019 року (протокол № 2) орган опіки та піклування (Києво-Святошинська районна державна адміністрація Київської області) на теперішній час вважає за доцільне позбавлення батьківських прав батька - гр.. ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно з ч. 1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 рокупозбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьком обов`язків по вихованню, а також встановити, що батько ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що він систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.
Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними.
При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не надає належного виховання дитині та не виконує свої батьківські обов`язки.
Відповідно до ст. З Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю (батьком).
Так, судом встановлено, що відповідач не виконував обов`язків щодо виховання дитини, не цікавиться його подальшим вихованням, тому суд погоджується з доводами позивача та Висновком від 18.01.2019 року N Б 137725.4215.2 щодо визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і вважає що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд при задоволенні позову щодо позбавленнябатьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Так, згідно приписів ч. 2 ст. 166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку по утриманню дитини.
Відповідно до положення ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України.
Враховуючи зазначене, суд вважає що з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу громадян, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь ОСОБА_1 , починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в частині стягнення аліментів на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір", а тому судовий збір необхідно стягнути з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст. Закону України "Про охорону дитинства", ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 1-18, 76, 77-81, 95, 141, 228, 229, 235, 241, 244, 245, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4
Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.

Суддя Ковальчук Л.М.