Справа №: 164/2032/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Оліферчук І.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_2 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подала відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_6 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак вони будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_6 , не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_6

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просив визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_6

Позивач ОСОБА_2 , відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивач ОСОБА_2 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , представник відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Враховуючи думку представника позивача ОСОБА_1 , який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності вказаних позивача, відповідачів та представника відповідача, враховуючи те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивача ОСОБА_2 , відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та представника відповідача - Маневицької селищної ради Волинської області.

Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 являвся власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, подала відповідну заяву в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Інших спадкоємців, які у визначений законом термін вчинили будь-які дії, які свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_6 , ні за законом, ні за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , однак вони будь-яких дій, що свідчать про прийняття ними спадщини після смерті ОСОБА_6 , не вчинили, на спадкове майно не претендують. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердив представник позивача в судовому засіданні, вказані обставини не оспорюються відповідачами, а також це встановлено з досліджених судом письмових доказів, зокрема, свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.07.2011 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 2.05.1980 року, повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 404/02-14 від 18.06.2015 року, витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 29342524 від 16.01.2012 року, свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 2.02.1991 року, серії НОМЕР_4 від 22.11.1980 року, договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва жилого будинку на праві приватної власності від 3.11.1988 року, будівельного паспорта на забудову земельної ділянки по АДРЕСА_1 , державного акту на право власності на земельну ділянку від 17.06.2011 року, рішення Маневицької селищної ради народних депутатів Волинської області № 68 від 16.08.1988 року, рішення виконавчого комітету Маневицької селищної ради Волинської області № 32 від 24.02.2011 року, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим будівельним, санітарним та пожежним нормам від 6.11.2018 року, технічного паспорта на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області № 237/01-16 від 14.03.2019 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини, довідки Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області № 3 від 13.01.2012 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_3 про відмову від спадщини, свідоцтв про право на спадщину за законом від 24.02.2012 року та від 28.02.2013 року, повідомлення Камінь-Каширської державної нотаріальної контори Волинської області № 225/01-16 від 12.03.2019 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_2 , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_6 , фактично набула право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1261, 1268-1270, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_6 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар