Ухвала

20 травня 2019 року

м. Київ

справа № 522/6683/17

провадження № 61-9021ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу Житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД - 92 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року, ухвалене у складі судді Абухіна Р. Д. та постанову Одеського апеляційного суду від 28 березня 2019 року, ухвалену у складі колегії суддів: Черевка П. М., Дрішлюка А. І., Драгомерецького М. М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД - 92, третя особа - Комунальне підприємство «Житло-комунальний сервіс «Порто-Франківський», про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД-92 (далі - ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92),

третя особа - Комунальне підприємство «Житло-комунальний сервіс «Порто-Франківський» (далі - КП «Житло-комунальний сервіс «Порто-Франківський»), про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12 жовтня 2016 року у місті Одесі вирувало стихійне лихо, у результаті якого було пошкоджено дах над квартирою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 Позивач зверталась до представників ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 проте їй було відмовлено у складанні акту залиття квартири з наступним проведенням ремонту даху будинку. ОСОБА_1 звернулася із письмовою претензією до ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, яка була прийнята та зареєстрована відповідачем. Обслуговуюча організація ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 відмовилася вжити заходів щодо оцінки шкоди, завданої стихійним лихом та проведення ремонту, у зв`язку з чим позивач була змушена звертатися до інших фахівців та проводити необхідні дії щодо ремонту за кошти, які позивачу довелося брати у борг.

Посилаючись на порушення відповідачем ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 умов Договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладеного між ОСОБА_1 та ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, а також вимог Закону України «Про благоустрій населених пунктів», позивач просила стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі

90 032 грн 00 коп та 30 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року позов ОСОБА_1 до ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, третя особа - КП

«Житлово-комунальний сервіс «Порто-франківський», про відшкодування майнової та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду у розмірі 90 032 грн 00 коп.

Стягнуто з ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 10 000 грн 00 коп.

Вирішено питання про судовий збір.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 березня 2019 року апеляційну скаргу ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року залишено без змін.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ЖУФ «Ренесанс» ЛТД-92, у якій заявник просив скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 березня 2019 року, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на

01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

За правилом частини третьої статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В даному випадку, позовна вимога про відшкодування моральної шкоди заявлена у грошовому вимірі, а відтак, є майновою вимогою.

Ціна позову у даній справі становить 120 032 грн 00 коп. (90 032,29+30 000,00), що станом на 1 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).

Ураховуючи наведене, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обгрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД - 92 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлового управління фірми «Ренесанс» ЛТД - 92, третя особа - Комунальне підприємство «Житло-комунальний сервіс «Порто-Франківський», про відшкодування майнової та моральної шкоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик