ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 травня 2019 року

м. Харків

справа № 641/3827/18

провадження № 22-ц/818/1864/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Піддубного Р.М., Сащенка І.С.,

сторони справи:

позивач Комунальне підприємство «Міськелектротранссервіс»,

відповідач ОСОБА_1 ,

інші учасники справи:

третя особа Департамент інфраструктури Харківської міської ради,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськелектротранссервіс» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова, ухвалене 21 січня 2019 року о 10 годині 30 хвилин у складі судді Григор`єва Б.П.,

УСТАНОВИВ:

У червні 2018 року Комунальне підприємство (КП) «Міськелектротранссервіс» звернулося до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 16.10.2017 близько 08 годин 25 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Хюндай, державний номер НОМЕР_1 на перехресті вулиці Університетської та майдану Павлівського в м. Харкові, відповідно до дорожньої обстановки, не вірно вибрав безпечну швидкість руху, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з послідуючим наїздом автомобіля ВАЗ 21093 на паркан. Водій автомобіля ВАЗ 21093 ОСОБА_2 ОСОБА_3 на перехресті вулиць Університетської та майдану Павлівському в м. Харкові при повороті ліворуч не надав дороги автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, скоїв зіткнення із автомобілем Хюндай. Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 у справі № 638/16617/17 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за даним фактом визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Комунальним підприємством «Міськелектротранссервіс», як підрядником, було виконано реконструкцію світлофорного об`єкта. Станом на 16.10.2017 року паркан (огорожа) була у справному стані. Проте об`єкт не було передано замовнику за договором - Департаменту інфраструктури Харківської міської ради (надалі Департамент ХМР).

КП «Міськелектротранссервіс» як підрядник власним коштом відновив огорожу, яку було пошкоджено внаслідок порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_4 правил дорожнього руху.

Позивач зазначив, що внаслідок дій відповідача ОСОБА_1 та ОСОБА_4 КП «Міськелектротранссервіс» було витрачено на ремонт світлофорного об`єкта кошти в розмірі 4 765 грн. 32 коп.

04.04.2018 КП «Міськелектротранссервіс» направило ОСОБА_1 та ОСОБА_4 претензію про відшкодування шкоди в добровільному порядку, надано час для перерахування коштів до 29.04.2018, однак до вказаної дати відповіді на претензію від ОСОБА_1 не надійшло. ОСОБА_4 перерахував на рахунок позивача грошові кошти в розмірі 2 382 грн. 66 коп., що складає половину суми завданої матеріальної шкоди.

У зв`язку з вищевикладеним КП «Міськелектротранссервіс» звернулось до суду з вимогою про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у розмірі 2 382 грн. 66 коп.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року у задоволенні позовних вимог КП «Міськелектротранссервіс» відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що копії документів, що не містять необхідних даних і реквізитів, на які позивач посилається як на докази, не можуть бути визначені судом як належні докази, оскільки не доводять факту здійснення реконструкції у певний час (відсутній акт виконаних робіт до ДТП із зазначенням дати), не доводять здійснення робіт після ДТП (відсутній акт виконаних робіт після ДТП із зазначенням дати). Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому шкоди внаслідок ДТП за участю відповідача. Правові підстави для застосування норм регулюючих право зворотної вимоги до винної особи , враховуючи наявні у справі докази, відсутні.

В апеляційній скарзі КП «Міськелектротранссервіс», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що не зважаючи на відсутність в кошторисі календарної дати складання, у судовому засіданні представником позивача були надані пояснення, що зазначені документи стосуються усунення шкоди, завданої внаслідок ДТП 16.10.2017, документи складені у жовтні 2018 року. Також зазначає, що надані суду довідка про вартість будівельних робіт та витрати, акт приймання виконаних будівельних робіт по реконструкції світлофорного об`єкту є бухгалтерськими документами, а посилання на невідповідність наданих документів вимогам офіційного документу, не обґрунтовані посиланням на норми законодавства, а тому не відповідають обставинам справи. Апелянт посилається на те, що сам факт наїзду на паркан встановлено постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 у справі № 638/16617/17 та не потребує доказування. Факт відшкодування шкоди у сумі 4 765 грн. 32 коп., що було здійснено КП «Міськелектротранссервіс», підтверджується актом приймання будівельних робіт.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу КП «Міськелектротранссервіс» необхідно залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Згідно ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 16.10.2017 близько 08 годин 25 хвилин ОСОБА_5 л., керуючи транспортним засобом Хюндай, державний номер НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Університетської та майдану Павлівського в м. Харкові, відповідно до дорожньої обстановки, не вірно вибрав безпечну швидкість руху, скоїв зіткнення з автомобілем ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з послідуючим наїздом автомобіля ВАЗ 21093 на паркан. Водій автомобіля ВАЗ 21093, ОСОБА_4 , на перехресті вулиць Університетської та майдану Павлівському в м. Харкові при повороті ліворуч не надав дороги автомобілю, який рухався у зустрічному напрямку, скоїв зіткнення із автомобілем Хюндай, з послідуючим наїздом автомобіля ВАЗ на паркан.

Постановою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 28.11.2017 № 638/16617/17 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за даним фактом визнано винними у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.3).

Відповідно до договору № 73 від 23.08.2016 підрядник - КП «Міськелектротранссервіс» зобов`язалося у 2016-2017 році якісно і своєчасно виконати роботи з реконструкції світлофорного об`єкту майдан Павлівський вул. Університетська, відповідно до умов договору, а замовник - Департамент інфраструктури Харківської міської ради - прийняти та оплатити вказані роботи (а.с. 6-10).

04.04.2018 КП «Міськелектротранссервіс» направило ОСОБА_1 та ОСОБА_4 претензію про відшкодування шкоди в добровільному порядку. Вказало, що підрядником роботи по реконструкції світлофорного об`єкту було виконано. Станом на 28.11.2017 світлофорний об`єкт був у справному стані. Об`єкт не було передано Департаменту ХМР, тому підрядник власним коштом відремонтував металеву огорожу, пошкоджену внаслідок порушення ОСОБА_4 і ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України. Вартість ремонту склала 4 765 грн. 32 коп. ОСОБА_4 і ОСОБА_1 обидва винні у скоєнні ДТП, тому їм надано час для перерахування коштів на відшкодування завданих збитків до 29.04.2018 (а.с.30).

16.05.2018 ОСОБА_4 перерахував на рахунок КП «Міськелектротранссервіс» 2 382 грн. 66 коп. як відшкодування збитків, завданих в результаті ДТП, у зв`язку з чим комунальне підприємство претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 не має (а.с. 4, 5).

Вартість реконструкції світлофорного об`єкту майдан Павлівський вул. Університетська склала 4 765 грн. 32 коп. (а.с. 12), що вбачається з довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

За змістом ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Згідно абзацу 11 частини першої статті 1 Закону України № 996-XIV від 16.07.1999 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У наданих апелянтом документах: календарному плані робіт (а.с. 11), акті приймання виконаних будівельних робіт (а.с.13-14), відомості ресурсів (а.с. 15-16), розрахунку загальновиробничих витрат до акту (а.с. 17), розрахунку кошторисного прибутку (а.с. 18), розрахунку адміністративних витрат (а. с. 19) не містяться календарні дати складання документів, відсутні відомості на виконання якого договору вони складені, у якості замовника і підрядника зазначено одну особу - КП «Міськелектротрансервіс».

Таким чином, копії зазначених документів, що не містять необхідних даних і реквізитів, на які апелянт посилається як на докази, не можуть бути визначені як належні докази, оскільки не доводять факту здійснення реконструкції у певний час (відсутній акт виконаних робіт до ДТП із зазначенням дати), не доводять здійснення робіт після ДТП (відсутній акт виконаних робіт після ДТП із зазначенням дати).

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до вимог частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Досліджені судом докази та встановлені фактичні обставини справи належним чином не підтверджують факту спричинення шкоди позивачу внаслідок дій відповідача, оскільки наявні в матеріалах справи докази виконання будівельних робіт не містять дату їх складання, що унеможливлює визначити дату їх проведення.

Положення статті 1191 ЦК України, на яку посилається апелянт: особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом, у відносинах що склалися, - не підлягають застосуванню виходячи з наступного.

Системний аналіз цієї норми дає підстави для висновку про її застосування за таких умов:

1. Право регресної вимоги до винної особи має третя особа після виконання нею зобов`язання перед потерпілим.

2. Регрес застосовується після припинення зобов`язання з відшкодування шкоди.

Апелянт не здійснював будь-кому відшкодування за заподіяну іншою особою шкоду внаслідок вчинення ДТП, що вбачається з акту приймання будівельних робіт, в якому як замовник і підрядник вказана одна особа - КП «Міськелектротрансервіс». Тому право зворотної вимоги до заподіювача шкоди у КП «Міськелектротрансервіс» відсутнє.

Виходячи з вищезазначеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог КП «Міськелектротрансервіс» про відшкодування матеріальної шкоди спричиненої ОСОБА_1 . внаслідок ДТП.

Згідно статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не спростовують предмета доказування.

Згідно частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апелянт не надав належних та достатніх доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому шкоди внаслідок ДТП за участю ОСОБА_1

Отже, суд першої інстанції ухвалив рішення на підставі повно та об`єктивно досліджених обставин справи, з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу - залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Міськелектротранссервіс» залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 30 травня 2019 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді Р.М. Піддубний

І.С. Сащенко