ПОСТАНОВА

Іменем України

20 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 401/2281/18

провадження № 22-ц/4809/638/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Авраменко Т.М., Письменного О.А.

з участю секретаря: Демешко Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2018 року, у складі головуючого судді Волошиної Н.Л., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрунтування позову позивач вказував, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 23.10.2012 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 8300,00 грн. у вигляді встановленого кредитної ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту позивач вказував, що банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийнятті будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Позивач вказував, що власник карткового рахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 2.1.1.5.7 Договору.

Також, посилається на те, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими втратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У порушення умов кредитного договору та ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за договором не виконав, а тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 113 128,64 грн., яка складається із наступного: 8745,91 грн. - заборгованості за кредитом; 104 382,73 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 23.10.2012 року по 30.03.2018 року. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2018 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Позивача в апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції порушив норми процесуального законодавства, оскільки здійснив розгляд справи, поверхнево та упереджено, не спрямував розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи. Відповідач у справі докази на підтвердження своїх заперечень проти позову не подавав, розмір позивачем заборгованості, в тому числі і нарахованих відсотків не оспорював; клопотання про призначення економічної експертизи не заявляв; власного розрахунку заборгованості за кредитним договором не наводив, а тому позивач вважає, що суд першої інстанції вирішив спір на користь відповідача, чим грубо порушив права кредитора.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції не застосовано ст.ст. 204, 509, 526, 527, 626, 629, 638, 1054 Цивільного кодексу України, які підлягають обов`язковому застосуванню.

У судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (а.с.120).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача - Кирдана А.В., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити, надавши у судове засідання письмові пояснення щодо розміру основної заборгованості та заборгованості по відсотках за спірним кредитним договором, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на недоведеність позивачем позовних вимог і дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, оскільки між сторонами не було досягнуто згоди щодо самого виду договору, а також щодо інших умов, викладених в «Умовах та правилах надання банківських послуг» та не доведено позивачем факту надання відповідачу кредиту на підставі заяви-анкети.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом першої інстанції було встановлено, що анкета - заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в «ПриватБанк» підписана відповідачем, але в даній анкеті містяться не заповнені графи про те, яка банківська картка має бути оформлена, який бажаний кредитний ліміт, строк дії картки тощо. Графа «пам`ятку клієнта, яка містить Тарифи і основні умови обслуговування і кредитування отримав і ознайомився з її змістом під підпис» не відмічена позначкою відповідача (а.с. 10)

Позивачем не надано до суду доказів щодо відкриття на ім`я ОСОБА_1 рахунку та виписки по даному рахунку, який мав би підтвердити рух грошових коштів, наявність або відсутність заборгованості і з якого можливо встановити, який саме розмір грошових коштів було отримано позичальником.

З «Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», який міститься в матеріалах справи вбачається, що в ньому відсутні відомості про тип картки, яка була надана відповідачу, про отримання вказаних документів з боку позичальника, ознайомлення останнього з обраним Тарифом кредитування,

Вказаний витяг містить чотири типи карток «Універсальна» з різним видом кредитування (а.с. 11).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено надання відповідачу кредитних коштів, а будь - яких доказів на підтвердження видачі банком відповідачу кредитної картки «Універсальна» чи будь - якої іншої картки, зарахування на дану банківську карту грошових коштів, зняття таких коштів відповідачем, відкриття рахунків на ім`я відповідача (виписки з особового рахунку, копії квитанції, меморіального ордеру тощо) позивачем не надано.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частинами 1, 2 ст. 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Позивачем не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо самого виду договору, а також щодо інших умов, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг, не доведено факту надання кредиту на підставі анкети - заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в "ПриватБанку" від 23 жовтня 2012 року, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність волевиявлення відповідача на отримання банківської послуги у вигляді кредиту є обгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції згідно діючих вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та позовних вимог, що були предметом розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»- залишити без задоволення.

Заочне рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

23.05.2019 року - складено постанову.

Головуючий суддя: О.Л. Дуковський

Судді: Т.М. Авраменко

О.А. Письменний