Єдиний унікальний номер 233/1585/17 Номер провадження 22-ц/804/1317/19
Суддя-доповідач Никифоряк Л.П
Головуючий у 1 інстанції Малінов О.С. __________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 травня 2019 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

Суддів Никифоряка Л.П. (доповідач), Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в м. Бахмут цивільну справу без повідомлення учасників справи що виникла з кредитних правовідносин за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якій подано апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

В позові пред`явленому до суду 21 березня 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» /надалі Банк/ просив суд стягнути з позичальника ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 25 301,12грн, що утворилася станом на 05 березня 2017 року. Існування такої заборгованості Банк пов`язував із неналежним виконанням з боку відповідача зобов`язань взятих на підставі кредитного договору від 02 березня 2010 року.

Рішенням Костянтинівська міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено. Суд першої інстанції відмовив в позові, виходячи з того, що обставини справи з приводу укладення Договору про надання банківських послуг 02 березня 2010 року між Банком та ОСОБА_1 в достатній мірі підтверджено копією Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Отримання кредитних коштів та суму заборгованості суд вважав підтвердженими випискою з карткового рахунку Банку та розрахунком заборгованості станом на 05 березня 2017 року. Однак суд вважав що позивачем пропущено строк звернення до суду та застосувавши строк позовної давності за заявою відповідача суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитом та по процентах за користування кредитом.

В апеляційній скарзі представник Банку просив рішення скасувати та ухвалити нове яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права і неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, зокрема, на думку заявника, суд не взяв до уваги того, що 25 липня 2014 року відповідач здійснив платіж у сумі 100,00 грн. та тим самим перервав строк позовної давності. Також заявник стверджував про те, що судом не враховано обставин перевидання картки з кінцевим строком по серпень 2017 року.

Переглядаючи справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України /далі ЦПК України/ суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

02 березня 2010 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та погодився на отримання платіжної картки «Універсальна» з кредитним лімітом 4 000,00грн /а.с. 6/.

В розрахунку заборгованості за договором від 02 березня 2010 року, укладеним між Банком та ОСОБА_1 станом на 05 березня 2017 року визначена заборгованість в розмірі 25 301,12грн, з яких 484,27грн заборгованість за кредитом; 19 235,84грн заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 900,00грн нарахована комісія та 1 681,01грн заборгованість по судових штрафах. Та згідно змісту розрахунку останнє погашення заборгованості відбувалось 25 липня 2014 року в сумі 100,00грн /а.с. 4-5/.

Відповідно до інформації Банку, ОСОБА_1 отримав картки НОМЕР_1 та НОМЕР_2 зі строком дії перевиданої картки до останнього дня грудня 2013 року /а.с.130/.

У даній справі сторони не заперечували обставин укладення договору на умовах визначених в Анкеті-заяві. Разом з тим, відповідач заперечував обставини щодо визнання боргу та погашення заборгованості по договору після 31 грудня 2013 року.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції визнає, що суд першої інстанції всесторонньо і повно з`ясував обставини у справі та дотримався норм матеріального права.

В судовому засіданні підтверджені обставини щодо існування між Банком та ОСОБА_1 кредитних взаємовідносин, що виникли на підставі письмової Анкети-заяви відповідача від 02 березня 2010 року та письмової Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» в яких сторони погодили істотні умови щодо розміру кредитного ліміту, строку дії картки, базову процентну ставку і порядку погашення кредитної заборгованості.

Суд вважає що користування позичальником платіжною карткою Універсальна отриманою 02 березня 2010 року охоплюється поняттям кредитний договір що наведено в статті 1054 Цивільного кодексу України /надалі ЦК України/.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Та за змістом наведеної норми права кредитні взаємовідносини не вичерпують свою дію фактом припинення строку дії платіжної картки та виконання взятих за кредитним договором зобов`язань не ставиться в залежність від необхідності отримання діючої платіжної картки.

Також у даній справі існування кредитних правовідносин між Банком та ОСОБА_1 ,. підтверджується фактичними діями з боку позичальника, а не лише самими правовими аргументами на які робив посилання позивач, оскільки згідно виписки з рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 починаючи з 02 березня 2010 року останній періодично користувався кредитними коштами.

Також позичальник не заперечував обставин наявності кредитних правовідносин із Банком, письмово пояснюючи що дійсно підписував договір та отримував платіжну картку з лімітом в 4 000,00грн.

Отже Анкета-заява ОСОБА_1 від 02 березня 2010 року що засвідчена підписом останнього, свідчить про виникнення між сторонами кредитного зобов`язання, розкривають суть договору кредитування, свідчать про погодження сторонами істотних умов кредитного договору та є вирішальним для розгляду даної справи, оскільки жодного спростування відповідачем не надано.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже за загальним правилом договірне зобов`язання повинне виконуватись відповідно до тих умов, які сторони визначили при укладення договору.

Відповідач не довів що мало місце виконання ним зобов`язань ї прийняття їх кредитором, та не підтвердив обставин щодо припинення існування прав і обов`язків сторін, що складають зміст конкретного зобов`язального правовідношення.

Встановивши факт неналежного виконання боржником зобов`язань за кредитним договором та дійшовши висновку про наявність заборгованості, суд апеляційної інстанції виходить із розрахунку заборгованості наданого позивачем, який узгоджується із наданою Банком розрахунку заборгованості.

Необхідність стягнення суми боргу в розмірі визначеному в розрахунку зумовлена тим, що відповідач не надав жодного доказу в спростування сум зазначених в розрахунку разом з тим, відповідач заявив про застосування строків позовної давності.

До спірних правовідносин підлягали застосуванню положення чинного законодавства щодо позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Чинним законодавством статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, та правовідносини щодо стягнення заборгованості за кредитним договором охоплюється дією саме цієї статті.

Із матеріалів справи вбачається, що строк дії картки закінчився в грудні 2013 року, а Банк звернувся до суду лише в березні 2017 року тобто використав своє право за межами строків позовної давності.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Та чинним законодавством ч. 2 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Та в наведеній нормі передбачені конкретні підстави переривання перебігу позовної давності, який є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Переривання строків позовної давності Банк пов`язував із діями ОСОБА_1 який частково погасив заборгованість що виникла за кредитним договором 25 липня 2014 року.

Однак такий довід не має правового значення та не береться до уваги апеляційним судом, оскільки не спростовані висновки суду першої інстанції з приводу того, що відсутнє волевиявлення ОСОБА_1 на часткове визнання та погашення боргу.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Отже, враховуючи дійсний зміст наведених норм, суд може застосувати наслідки спливу позовної давності передбачені статтею 267 ЦК України та відмовити у позові з цих підстав, встановивши, що позивачем Банком строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення, при цьому судом враховано, що відповідачем під час розгляду в суді першої інстанції в заяві від 01 листопада 2018 року заявлено вимогу про застосування позовної давності.

Таким чином, Банк на який покладено обов`язок доказування тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, в судовому засіданні не підтвердив належними та допустимими доказами обставини щодо звернення до суду в межах визначених законодавством строків чи поважності причин через які цей строк пропущено, також Банком не надано доказів з приводу переривання строків давності.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують фактичних обставин справи, встановлених судом і не дають підстав для висновку про порушення чи неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права. Фактично доводи апеляційної скарги за своєю суттю є ідентичними тому що було викладено в позовній заяві та зазначені доводи були предметом перевірки судом першої інстанції який дійшов обґрунтованого та законного висновку.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду в частині задоволення позовних вимог здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 10 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 травня 2019 року.

Судді: