Справа № 443/1555/16 Головуючий у 1 інстанції: Ціпивко І.І.
Провадження № 22-ц/811/1237/18 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 04 червня 2018 року, постановлену в складі головуючого судді Ціпивко І.І., у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, -

в с т а н о в и л а:

Представник заявника звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа, виданого 28.09.2011 року Жидачівським районним судом Львівської області у справі № 2-424/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення і поновити строк пред`явлення його до виконання.

В обґрунтування заяви представник заявника покликається на те, що 01.10.2010 року Жидачівським районним судом Львівської області задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Дане рішення набрало законної сили 17.05.2011 року. На виконання вказаного рішення Жидачівським районним судом Львівської області видано виконавчий лист по справі № 2-424/2010. 13.05.2014 року ними направлено на адресу ВДВС Жидачівського районного управління юстиції вказаний виконавчий лист для відкриття виконавчого провадження та примусового виконання рішення. 16.02.2016 року та 06.09.2016 року ними направлялись на адресу виконавчої служби запити щодо надання інформації відносно примусового виконання рішення суду від 17.05.2011 року. 13.09.2016 року на адресу банку надійшло повідомлення про те, що виконавчий лист по справі № 2-424/2010 на виконання у ВДВС Жидачівського районного управління юстиції не поступав. Таким чином, у них є підстави вважати вказаний виконавчий лист втраченим, а тому змушені звернутись до суду із даною заявою.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04 червня 2018 року в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укрсобанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення відмовлено.

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 04 червня 2018 року оскаржив представника ПАТ «Укрсоцбанк» Бачинський О.М.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд безпідставно всупереч вимог Правил надання послуг поштового зв`язку ігнорує рекомендований лист банку від 13.05.2014 року із заявою про примусове виконання виконавчого листа Жидачівського районного суду Львівської області від 13.05.2014 року за вих. 08.206-297/184 та реєстр рекомендованого поштового відправлення із чітко зазначеним вихідним номером і не аргументовано посилається на відсутність цінного листа з описом вкладення, котрий згідно Правил підтверджує виключно вартість вкладення у конверті.

Зазначає, що виконавчий лист був скерований повторно 13.05.2014 року, після того, як банку у 2014 році було повернуто оригінал виконавчого листа, проте із отриманої 13.09.2016 року відповіді, Жидачівський ВДВС повідомив, що з 13.05.2014 року по 13.09.2016 року виконавчий лист у справі № 2-424/2010 до них не поступав. 14.09.2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся із заявою до Жидачівського районного суду Львівської області про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення до виконання.

Просить скасувати ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 04.06.2018 року та ухвалити рішення, котрим заяву банку про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на пред`явлення до виконання задовольнити.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.Таким чином, дана справа розглядається за правилами ЦПК України в редакції Закону №2147-У111 від 03.10.2017 року, яка набрала чинності з 15.12.2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 351 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017 року) судом апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд, у межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України №452/2017 від 29.12.2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» Апеляційний суд Львівської області ліквідовано та створено новий - Львівський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Львівську область, з місцезнаходженням у місті Львові.

04 жовтня 2018 року у газеті «Голос України» опубліковано повідомлення голови Львівського апеляційного суду про початок роботи новоутвореного суду.

А відтак, справа розглядається Львівським апеляційним судом у межах територіальної юрисдикції якого перебуває районний суд, який постановив ухвалу, що оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явились.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2004 року по справі «Шмалько проти України» вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» (Ноrnsbу V. Gгеесе) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ...право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін.

Судом встановлено, що 01.10.2010 року Жидачівським районним судом Львівської області задоволено позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, вирішено: стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 268 469, 92 гривні; звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 04.05.2007 року на житловий будинок по АДРЕСА_1 ; виселено ОСОБА_1 з вказаного житлового будинку та стягнуто з останнього в користь банку судові витрати в сумі 1 820, 00 гривень.

Рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 01.10.2010 року набрало законної сили 17.05.2011 року.

28.09.2011 року Жидачіським районним судом Львівської області видано виконавчий лист по справі № 2-424/2010 на виконання рішення суду від 01.10.2010 року. Виконавчий лист скеровано на виконання у ВДВС Жидачівського району, та отриманий ним 01.11.2011 року.

В подальшому виконавчий лист по справі № 2-424/2010 повернуто стягувачу на підставі Постанови про відмову у відкритті провадження від 26.11.2011 року. Дану обставину банк не заперечує. Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження стало те, що у виконавчому листі було зазначено як про майнову, так і немайнову вимогу, тобто в одному виконавчому документі зазначено два різних по характеру виконання примусових заходи.

Доказів того, що заявником отримувався виправлений судом виконавчий лист (листи) матеріали справи не містять, заявник ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції таких доказів не надав.

За запитами ПАТ «Укрсоцбанк» від 16.02.2016 року та 06.09.2016 року ВДВС Жидачівського районного управління юстиції 13 березня 2017 року надано відповідь про те, що виконавчий лист по справі № 2-424/2010 на виконання у ВДВС Жидачівського районного управління юстиції у період з 13.05.2014 р. по 13.09.2016 року не поступав.

Інших звернень до виконавчої служби, які передували б вказаному зверненню, банк не надав.

У відповідності з вимогами ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Таким чином, дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Суд при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання чи втрачено оригінал виконавчого листа, чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили, щодо причин пропуску пред`явлення до виконання виконавчого документа та залежно від встановлених обставин і характеру причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав як для видачі дубліката виконавчого листа, так і для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Із зазначеного випливає, що видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Стягувач, в свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких обставин виконавчий лист був втрачений, подавши довідки органів зв`язку або державного виконавця.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Національним законом встановлено обмеження строком, із спливом якого стягувач позбавляється права вимагати процедури примусового виконання судового рішення.

Встановивши строк пред`явлення виконавчого документу до виконання законодавець визначив розумний строк, достатній для звернення до органів, що здійснюють примусове виконання судових рішень, тобто строк, в межах якого може бути розпочато застосування державного примусу до особи боржника.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За правилами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, суд першої інстанції, керуючись ст. 433 ЦПК України, Розділом XIII ч. 1 п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, відмовив у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки встановлено, що відповідно до виконавчого листа по справі №2-424/2010, виданого на підставі рішення суду від 01.10.2010 року, строк виконання такого становить 3 роки і спливає 17.05.2014 року, а із заявою про видачу дубліката виконавчого листа заявник звернувся до суду 23.09.2016 року, тому видача дублікату виконавчого листа згідно п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України є безпідставною.

А відтак, з врахуванням принципів цивільного судочинства, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність тверджень заявника про втрату виконавчого листа та про безпідставність доводів про те, що термін пред`явлення до виконання виконавчого документа пропущено не з вини банку, оскільки стягувач мав можливість контролювати хід виконання судового рішення, здійснювати запити до виконавчої служби з метою отримання необхідної інформації про хід виконання судового рішення протягом встановленого законом строку, проте своїм правом скористався неналежно.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними і колегія суддів з ними погоджується.

Доводи апеляційної скарги заявника підлягають відхиленню, оскільки заяву про видачу дубліката виконавчого листа ПАТ «Укрсоцбанк» подано поза межами строку його пред`явлення, а належних доказів на підтвердження втрати виконавого листа та поважності причин для поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання заявником надано не було.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, а доводи апеляційної скарги вірних висновків суду першої інстанції не спростовують, таке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч.5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 20 травня 2019 року.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 268, 367-369, 372, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укрсобанк» залишити без задоволення

Ухвалу Жидачівського районного суду Львівської області від 04 червня 2018 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 20 травня 2019 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.