Справа № 294/67/18
Провадження № 2/282/66/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді: П.І. Гуцала

за участю секретаря судового засідання: Г.М.Войтович

представника позивача: Л.В. Забігайло

відповідача: А.В. Бузона

представника відповідача: О.В. Сиротенка

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Любарського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманого матеріального забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що наказом Любарського районного центру зайнятості від 20.04.2016 року № НТ 160420 ОСОБА_1 , було надано статус безробітного та наказом від 27.04.2016 року № НТ 160427 призначено виплату допомоги по безробіттю.

Відповідач перебував на обліку у центрі зайнятості з 20.04.2016 року по 03.03.2017 року та отримував матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 18 ст. 22 ЗУ «Про зайнятість населення» було проведено звіряння особистих даних відповідача з довідниками ПОУ (ЄДРС та ФЗДССНБ) в ході якої було виявлено, що він є керівником ГО «Спілка учасників АТО у Житомирській області» з 07.12.2016 року.

На підставі отриманої інформації, у відповідності до п. 5, Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення від 13.02.2009 року № 60/62, позивачем було проведено розслідування страхового випадку та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. За результатами розслідування складено акт від 03.03.2017 року № 42, в якому зазначено, що відповідач дійсно виконує повноваження керівника ГО «Спілка учасників АТО у Житомирській області» з 07.12.2016 року.

У відповідності до п. 7 вищевказаного порядку відповідачу, рекомендованим листом від 07.03.2017 року було направлено повідомлення про необхідність повернення незаконно отриманих коштів протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення. У встановлений строк у добровільному порядку кошти повернуті не були.

Тобто, відповідач незаконно отримував матеріальну допомогу по безробіттю за час перебування на обліку у центрі зайнятості з 07.12.2016 року по 05.02.2017 року не маючи на це правової підстави оскільки належав до зайнятої категорії населення. За цей час ОСОБА_1 , незаконно отримав 5 347,45 грн., матеріального забезпечення.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_1 , на користь Любарського районного центру зайнятості незаконно отриманого матеріального забезпечення в сумі 5 347,45 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Також зазначила, що ОСОБА_1 , за період перебування на обліку у Любарському районному центрі зайнятості як безробітній отримував матеріальну допомогу від держави. Після звірки наданих ним даних було встановлено, що останній є керівником громадської організації. На вимогу повернути незаконно отриману матеріальну допомогу відповідач відповів відмовою.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.Також зазначив, що організація створювалась для того, щоб допомагати людям, а не отримувати зарплату. Ніяких коштів організація не отримувала та ніяких видатків нездійснювала. На запитання суду ствердив, що з моменту подачі позову та по час судового засідання коштів як безробітний неотримує.

Представник відповідача, адвокат Сиротенко О.В., у судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити у його задоволенні.

Свідок ОСОБА_2 , у судовому засіданні пояснив, що є учасником ГО «Спілка учасників АТО у Житомирській області». Під час створення спілки керівником обрали ОСОБА_1 . Зазначив, що організація будь-яких коштів не отримувала та кошти на її функціонування ніхто не виділяв. З статутом не знайомий.

Свідок ОСОБА_3 , у судовому засіданні пояснив, що є учасником ГО «Спілка учасників АТО у Житомирській області» та є секретарем даної спілки. Зазначив, що директор спілки ніякої допомоги не отримував. Зі статутом не знайомий.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1, 2 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути: особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, щопередували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

20 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до директора Любарського районного центру зайнятості ОСОБА_4 , про надання йому статусу безробітного.

Як вбачається із витягів із наказів про прийняття рішення по особі: Бузон Анатолій ОСОБА_5 , ПК № 00001 від 04.04.2017 року: наказ від 20.04.2016 № НТ160420 надано статус безробітного; наказ від 27.04.2016 року № НТ 160427 призначено допомогу по безробіттю з 27.04.2016 по 21.04.2017; наказ від 06.03.2017 № НТ170306 припинено виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з встановленням факту подання особою недостовірних даних та документів на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення матеріального забезпечення.

З відомостей виплат за видами забезпечення № 108 за грудень 2016 року, № 4 за січень 2017 року, № 10 за лютий 2017 року вбачається,що ОСОБА_1 отримав від Любарського районного центру зайнятості допомогу по безробіттю в сумі відповідно 1111,66 грн., 2117, 90 грн., 2117,89 грн.

Згідно ч. 2, 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Як вбачається з акту № 42 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 03 березня 2017 року встановлено: ОСОБА_1 зареєструвався на обліку в Любарському РЦЗ та отримав статус безробітного 20.04.2016 року. Під час звіряння особистих даних безробітного з довідником ПОУ (ЄДРС) було встановлено перебування ОСОБА_1 , на посаді керівника ГО «Спілка учасників АТО у Житомирській області» та виконання своїх повноважень як керівника організації з 07.12.2016 року.

З виписки із єдиного державного реєстру Юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.12.2016 року до реєстру внесені відомості щодо реєстрації юридичної особи: Громадська організація «Спілка учасників АТО у Житомирській області» 07 грудня 2016 року. Керівником даної організації є ОСОБА_1 .

Як вбачається із статуту громадської організації «Спілка учасників АТО у Житомирській області» від 17 жовтня 2016 року, зокрема: п.п. 5.6., 5.6.2.5., 5.6.2.2., 5.6.2.3., 5.6.2.4., п. 5.6 розділу 5, Голова організації: здійснює оперативне управління справами, майном та коштами Організації в межах, встановлених даним статутом, Загальними зборами та правлінням і в межах своєї компетенції і повноважень забезпечує виконання їх рішень; видає накази, розпорядження, інші внутрішні нормативні акти та документи організації; організовує документообіг, діловодство, ведення бухгалтерського обліку та звітності організації; здійснює прийняття, переведення на іншу роботу, відсторонення від неї та звільнення працівників організації, застосовує до них заходи заохочення та стягнення, затверджує посадові обов`язки працівників організації; виступає розпорядником коштів та майна організації, укладає та підписує від імені організації господарські та інші договори, контракти, видає довіреності на право вчинення дій та представництва від імені організації; п. 9.4, 9.5, 9.7. розділу 9, доходи (прибутки) або майно організації чи їх частина не підлягають розподілу між її засновниками (учасниками), членами організації, працівниками (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членами органів управління та іншими пов`язаними з ними особами; Доходи (прибутки) та майно організації використовуються виключно для фінансування видатків на утримання організації, реалізації мети (цілей) та напрямків діяльності; Організація зобов`язана вести оперативний та бухгалтерський облік, статистичну звітність, зареєструватись в органах державної податкової інспекції та вносити до бюджету податки і платежі у порядку і розмірах, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення», зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов`язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім`ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб`єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищихнавчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до п. 6 порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 N 60/62, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така

особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати

матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем

оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр

зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти.

07 березня 2017 року, на адресу ОСОБА_1 було направлено повідомлення про повернення незаконно виплачених коштів, дане повідомлення було отримано ОСОБА_1 ,10.03.2017 року, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 200, опису вкладення до цінного листа та фіскального чеку «Укрпошти» від 07.03.2017 року наявних у матеріалах справи.

Суд в свою чергу критично ставиться до отриманих у судовому засіданні показів свідків ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які повідомили, що є безпосередніми учасниками ГО «Спілка учасників АТО у Житомирській області», а ОСОБА_6 , є співзасновником спілки. Ствердили, що спілка та її директор прибутку чи будь-якої матеріальної допомоги не отримували.

Адже як було встановлено у судовому засіданні, про що ствердив представник позивача, подаючи позовну заяву у позивача не було на меті довести отримання, спілкою ГО «Спілка учасників АТО у Житомирській області», будь яких коштів чи встановити видатки даної спілки.

Оскільки, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи безробітнім та перебуваючи на обліку у Любарському РЦЗ отримував матеріальну допомогу по безробіттю, при виникненні підстав, які надалі виключають для нього можливість отримання такої допомоги, а саме створення організації, керівником якої він являється та згідно статуту є розпорядником коштів та здійснюючи управління майновим фондом даної організації не повідомив про дані обставини районний центр зайнятості, що у свою чергу призвело до незаконного отримання ним вказаної допомоги, враховуючи те, що Любарським РЦЗ були вжиті усі передбачені законодавством дії щодо повернення даних сум, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України та ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» у зв`язку з звільненням позивача від сплати судового збору при подачі позовної заяви та ухваленням рішення на його користь, суд стягує із відповідача судовий збір на користь держави у розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року у якому подавалась позовна заява.

Керуючись та на підставі ст. 141,258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст. 22,36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», ст. 1, 4, 43 ЗУ «Про зайнятість населення», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Житомирського обласного центру зайнятості, місцезнаходження: м. Житомир, вул. Київська, 83, незаконно отримане матеріальне забезпечення в сумі 5 347 (п`ять тисяч триста сорок сім) гривень 45 (сорок п`ять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 в дохід Державної судової адміністрації України 640 (шістсот сорок) гривень судового збору, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ 22030106, Код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 червня 2019 року.

Суддя Гуцал П.І.