Номер провадження 2/754/4910/19
Справа №129/2599/18
РІШЕННЯ

Іменем України

13 травня 2019 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Зотько Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Гайсинського районного суду Вінницької області із позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.01.2014 року між сторонами у справі було укладено шлюб про що Відділом ДРАЦС реєстраційної служби Гайсинського РУЮ у Вінницькій області, зроблено відповідний актовий запис № 5. Від даного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.03.2017 року було вирішено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання їх спільної дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 18.01.2017 і до повноліття дитини, однак відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, свої зобов`язання щодо сплати аліментів своєчасно не виконує, чим порушує її права, наразі за ним утворилась певна заборгованість, а тому позивач вимушена звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 23 357, 02 грн.

Ухвалою судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 28.02.2019 справу передано до Деснянського районного суду м. Києва, для розгляду за підсудністю.

11.03.2019 справа надійшла до Деснянського районного суду м. Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2019 розгляд справи визначено Головуючому судді Зотько Т.А.

Ухвалою від 15.03.2019 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини, до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Разом з цим учасникам справи було направлено ухвалу суду про відкриття провадження у справі та направлено відповідачу копії позовної заяви з додатками та встановлено для учасників строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач повідомлений судом про розгляд даного провадження належним чином, про що свідчить особистий підпис на повідомленні про вручення поштової кореспонденції, однак станом на час розгляду справи відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не надходило.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилалась, як на підставу своїх вимог, дійшов висновку, що пред`явлений ОСОБА_1 позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З наданої суду копії свідоцтва про шлюб убачається, що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області, 25 січня 2014 року зареєстровано шлюбу між сторонами у справі, про що складено відповідний актовий запис № 5. (а.с.10)

Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітню дитину -доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження, а/з № 1571 (а.с. 11).

Згідно довідки Краснопільської сільської ради Гайсинського району Вінницької області виданої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач разом з дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 01.10.2016 року (а.с. 13)

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої за відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Деснянської РДА, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 44)

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 01.03.2017 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та відповідно стягнуто з останнього на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.01.2017 року і до повноліття. (а.с.20).

Постановою державного виконавця Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 21.08.2017 було відкрито виконавче провадження №54551137 з виконання виконавчого листа № 129/1818/17 виданого Гайсинським районним судом Вінницької області 03.03.2017, на примусове виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 18.01.2017 року і до повноліття.

Копія постанови була направлена сторонам виконавчого провадження (а.с. 19).

Відповідач по справі фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, покладені на нього зобов`язання, щодо виплати аліментів не виконує у зв`язку з чим, постановами державного виконавця встановлено, щодо відповідача певні обмеження.

Відповідно до копії постанови державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скрипки Ю.О., 13.03.2018 встановлено тимчасове обмеження у праві полювання, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 129/1818/17 виданого Гайсинським районним судом Вінницької області 03.03.2017, ВП № 54551137. (а.с. 15)

Відповідно до копії постанови державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скрипки Ю.О., 13.03.2018 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 129/1818/17 виданого Гайсинським районним судом Вінницької області 03.03.2017, ВП № 54551137. (а.с. 16)

Згідно з копією постанови державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скрипки Ю.О., 13.03.2018 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 129/1818/17 виданого Гайсинським районним судом Вінницької області 03.03.2017, ВП № 54551137. (а.с. 17)

Відповідно до копії постанови державного виконавця Деснянського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Скрипки Ю.О., 13.03.2018 встановлено тимчасове обмеження у праві користування вогнепальної мисливською пневматичною, охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними своїми властивостями метальними знаряддями несмертельної дії, щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа № 129/1818/17 виданого Гайсинським районним судом Вінницької області 03.03.2017, ВП № 54551137. (а.с. 18)

Копії постанов були направлені сторонам виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Як зазначає позивач у поданій нею позовній заяві, відповідач не виконує свої зобов`язання щодо сплати аліментів, у зв`язку з чим виникла заборгованість по їх сплаті. У зв`язку із тим, що відповідач прострочує сплату аліментів на утримання спільної дитини, позивач на підставі ст.196 СК України, змушена була звернутись до суду із позовом про стягнення з відповідача неустойки за прострочення сплати аліментів, яка складає 23 357, 02 грн.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

У відповідності до ч.3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом.

Згідно ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, зробленого державним на підставі виконавчого листа Гайсинського районного суду Вінницької області № 129/1818/17 від 03.03.2017, загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів, станом на 01.09.2018 становить 77636,13 грн.

Враховуючи розмір заборгованості відповідача, відповідно до проведеного розрахунку починаючи з січня 2017 - серпень 2018 року, загальна сума пені за прострочення сплати аліментів складає 23 357, 02 грн.

Положеннями частини першої статті 196 СК України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання, її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

При цьому, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-94цс15.

Відповідно до ст. 20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Суд вважає вірним розрахунок зроблений державним виконавцем, та наданий позивачем розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та приймає до уваги, оскільки відповідачем жодним чином не спростовані дані розрахунки.

Заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини відповідача, який починаючи з 18.01.2017, не сплачував аліменти, та не надав доказів, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, тому суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору під час подання позову, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України він стягується з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.20, 180, 195, 196 СК України, ст.ст. 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354-355, Розділом ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 23 357, 02 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_1 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: