Справа №203/3523/18
Провадження №2/0203/259/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2019 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

з участю:

-представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення страхового відшкодування,

у с т а н о в и в:

08 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.05.2018 року на перехресті вул. Андрія Фабра і вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Mercedes» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Daewoo» (реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), належного позивачеві. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна шкода. Після настання страхового випадку позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», яке застрахувало ризики власника автомобіля марки «Mercedes». Розмір матеріальної шкоди, заподіяної позивачеві, склав 95 069,98 грн. (15 172,51 грн. - шкода, заподіяна здоров`ю; 79 897,47 - шкода, заподіяна майну). Між тим, відповідач сплатив страхове відшкодування лише частково: 8 847,38 грн. - за шкоду, заподіяну здоров`ю; 46 276,91 грн. - за шкоду, заподіяну майну. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про стягнення з відповідача решти несплачених коштів: 6 325,13 грн. - за шкоду, заподіяну здоров`ю; 23 564,67 грн. - за шкоду, заподіяну майну; 758,62 грн. - за заподіяну моральну шкоду; 6 640,00 грн. - за понесені витрати із зберігання транспортного засобу та проведення експертного дослідження (а.с.а.с. 2 - 7, 59, 62 - 67, 113 - 118).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що 09.05.2018 року на перехресті вул. Андрія Фабра і вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Mercedes» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Daewoo» (реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), належного позивачеві. Після настання страхового випадку позивач звернувся до ПрАТ «СК «Провідна», яке застрахувало ризики власника автомобіля марки «Mercedes». Відповідач сплатив страхове відшкодування лише частково.

Представник відповідача до суду не з`явився, подавши 12.12.2018 року відзив на позов, у якому просив розглянути справу за його відсутності. Крім того, відповідач зазначив, що страхове відшкодування було сплачено у встановленому законом розмірі і визначено на підставі проведеного автотоварознавчого дослідження та документів, що підтвердили фактичні витрати позивача на лікування (а.с.а.с. 77 - 82, 110).

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 09.05.2018 року на перехресті вул. Андрія Фабра і вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Mercedes» (реєстраційний номер - НОМЕР_1 ) під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Daewoo» (реєстраційний номер - НОМЕР_2 ), належного позивачеві. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачеві була заподіяна шкода у вигляді пошкодження автомобіля та легких тілесних ушкоджень (а.с.а.с. 16 - 38).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Mercedes» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АМ/1919076 застрахована відповідачем (а.с. 87).

14 травня 2018 року позивач повідомив відповідача про настання страхового випадку (а.с.а.с. 13 - 15).

Згідно із звітом про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 08.06.2018 року №08-D/41/2, складеним оцінювачем Видутою Д.Ю. на замовлення відповідача, матеріальний збиток, завданий позивачеві склав 72 938,23 грн. Вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 88 293,49 грн. (а.с.а.с. 88 - 99).

Згідно із звітом про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, від 08.06.2018 року №15-D/43/6, складеним оцінювачем Видутою Д.Ю. на замовлення відповідача, ринкова вартість пошкодженого автомобіля позивача склала 25 661,32 грн. (а.с.а.с. 100 - 109).

16 липня 2018 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_2 за вказаним вище фактом було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 12).

10 серпня 2018 року відповідач сплатив позивачеві страхове відшкодування за шкоду, заподіяну майну позивача в сумі 46 276,91 грн. (а.с. 39).

26 вересня 2018 року за платіжним дорученням №43016 відповідач додатково сплати позивачеві 8 426,08 грн. (компенсація витрат з лікування) та 421,30 грн. (моральна шкода), що підтвердилося у засіданні визнавальними поясненнями представника позивача.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України від 01.07.2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон №1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 35.1 статті 35 Закону №1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування з документами, що мають відношення до страхового випадку.

Ураховуючи викладене, рішення про сплату страхового відшкодування та його розміри ухвалюється страховиком винятково після звернення страхувальника у порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV.

У відповідності зі статтею 30 Закону №1961-IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За правилами, встановленими статтею 12 Закону №1961-IV, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров`ю потерпілих, не застосовується.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом факти та приведені вище норми, відповідач цілком вірно визначив суму страхового відшкодування, пов`язаного з пошкодженням автомобіля позивача, а саме:

72 938,23 - 25 661,32 - 1 000,00 = 46 276,91, де:

-72 938,23 - вартість транспортного засобу до події;

-25 661,32 - вартість транспортного засобу після події;

-1 000,00 - сума франшизи, встановлена договором.

При цьому суд критично ставиться до висновку судового експерта Пилипенка О.С. від 04.07.2018 року (на якому побудовано позов), оскільки до нього не додано ані протоколу огляду пошкодженого автомобіля, ані фототаблиці, а для участі в огляді експертом автомобіля не було викликано представника відповідача (а.с.а.с. 41 - 56).

Що стосується позовної вимоги про відшкодування позивачеві його витрат із зберігання транспортного засобу, то вона задоволенню не підлягає, оскільки про понесення таких витрат позивач не повідомляв відповідача у порядку, визначеному статтею 35 Закону №1961-IV.

Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову у частині стягнення страхового відшкодування за пошкодження майна позивача.

Позов у частині стягнення страхового відшкодування, пов`язаного з лікуванням позивача, також не підлягає задоволенню з таких підстав.

Пунктом 24.1 статті 24 Закону №1961-IV визначено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого в іноземній державі, відшкодовуються, якщо лікування було узгоджено з особою, яка має здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Зміст приведеної норми дає підстави дійти висновку про те, що для сплати страхового відшкодування потерпіла особа має надати не тільки платіжні документи з купівлі лікарських засобів тощо, але й документально підтвердити необхідність їх придбання (витяг з історії хвороби, рецепти на придбання ліків тощо), тобто довести наявність причинно-наслідкового зв`язку між пригодою та лікуванням.

Саме з цього виходив відповідач, частково задовольняючи заяву позивача про відшкодування таких витрат у сумі 8 426,08 грн., оскільки лише ця сума була підтверджена позивачем належними медичними доказами.

До витрат, не підтверджених позивачем належними доказами, відповідачем було віднесено витрати на лабораторну діагностику (4 077,00 грн.), витрати на придбання ношпи, цистона, уролесана, лінекса, аллопурінола, детралекса, таксофіта, структума, а також витрати з придбання бахіл, мінеральної води, серветок.

Розв`язуючи спір у частині відшкодування моральної шкоди, суд насамперед виходив з такого.

За змістом статті 261 Закону №1961-IV страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому-фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

З огляду на викладене сума моральної шкоди дорівнює 421,30 грн. відповідно до такого розрахунку: 8 426,08 х 5% = 421,30.

Відтак, оскільки відповідач сплатив позивачеві компенсацію заподіяної моральної шкоди у розмірі, встановленому приведеною вище нормою, позов у цій частині також не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 5, 7, 10 - 13, 19, 23, 76 - 81, 89, 209, 2 10, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 - 265, 274, 275, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) у позові до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (ідентифікаційний код - 23510137; 03049, Україна, місто Київ, проспект Повітрофлотський, 25) про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 15 травня 2019 року.

Суддя М.О. Католікян