БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 2-н/356/13/19
Справа № 356/356/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 року Суддя Березанського міського суду Київської області Лялик Р. М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області надійшла заява Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 . Заява обґрунтована тим, що між КП «ЖПП» та боржником склались зобов`язальні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг, згідно з якими заявник надає житлово-комунальні послуги по утриманню з утримання будинку та прибудинкової території, а ОСОБА_1 їх споживає та зобов`язаний оплачувати за цінами та тарифами у встановлені законодавством строки. У зв`язку з несплатою боржником вказаних сум станом на 01.05.2019 року виникла заборгованість за особовим рахунком, що становить 2 350,97 грн. За таких обставин, вважає своє право порушеним та просить видати судовий наказ про примусове стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь КП «ЖПП» заборгованості у вказаному розмірі, 3% річних нарахованих на суму заборгованості в розмірі 195 грн., а також судовий збір в сумі 192,10 грн.

Суд, розглянувши заяву та додані до неї матеріали, прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

За змістом пунктів 1, 8 частини 1 статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу, а також у випадку, коли із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Так, вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу встановлені в ст. 163 ЦПК України.

У відповідності до положень пунктів 3, 4 частини 3 статті 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а також інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За загальним правилом, встановленим положеннями ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. При цьому, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (ч. 3 ст. 5 ЦК України).

Як вбачається зі змісту заяви, заявником пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості за надані послуги утримання будинку та прибудинкової території, яка виникла у період з 01.05.2016 року по 30.04.2019 року включно.

Відтак, з огляду на межі пред`явлених заявником вимог, до правовідносин, що є предметом судового розгляду, підлягають застосуванню положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII від 09.11.2017 року (далі - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року), а також Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 року (далі - Закон України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року).

Так, за визначенням п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року, житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону.

Аналогічно згідно положень ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

При цьому, обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, випливає з положень ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2017 року, а також ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 2004 року.

Разом з тим, всупереч положенням пункту 3 частини 3 статті 163 ЦПК України, відповідного договору як належної правової підстави виникнення між заявником, як виконавцем, та боржником, як споживачем, взаємних прав та обов`язків суду надано не було.

За таких обставин, сам по собі розрахунок заборгованості за недоведеності існування між сторонами договірних відносин не може підтверджувати фактичне надання послуг та їх споживання боржником на визначених заявником умовах, а відтак слугувати доказом безспірності вимог заявника.

Водночас, наданий суду фіскальний чек ПАТ «Укрпошта» від 10.04.2019 року підтверджує факт відправлення ОСОБА_1 рекомендованого листа за трек-номером 227, не вказуючи, таким чином, на характер та зміст відправлення, відтак, не містить відомостей про обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, тому не є належним доказом в розумінні ст.ст 76-77 ЦПК України.

При цьому, з огляду на імперативність вимог про договірне регулювання правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, а також враховуючи особливості наказного провадження як форми цивільного судочинства, суд зауважує, що посилання заявника в заяві про видачу судового наказу на встановлення між ним та боржником зобов`язальних відносин у зв`язку з фактичним наданням та споживанням житлово-комунальних послуг як на підставу стягнення виниклої при цьому заборгованості не заслуговують на увагу, так як споживання послуг без укладання письмового договору в силу своєї правової природи не є доказом безспірності пред`явлених вимог. Дану заборгованість не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у письмовій формі. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.

Крім цього, за змістом п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, ст. 625 ЦК України вимога заявника про стягнення 3 відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, є похідною від стягнення самої заборгованості, тому за встановлених судом обставин підстави для її задоволення відсутні.

Відтак, проаналізувавши подану заявником заяву про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про те, що вона подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України, а додані до заяви про видачу судового наказу письмові документи не можуть підтвердити наведені в заяві доводи, відтак, слугувати доказом виникнення та порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вказане, у видачі судового наказу необхідно відмовити на підставі п. 1, 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Щодо вимоги заявника про стягнення з боржника на його користь суми сплаченого судового збору у розмірі 192,10 грн., суд зазначає, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 164 ЦПК України, які є спеціальними нормами, що регулюють питання сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

Керуючись ст.ст. 160-165, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Житлово-побутове підприємство виконавчого комітету Березанської міської ради» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, боржник ОСОБА_1 відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим Кодексом, після усунення її недоліків.

Заявник має право звернутися в суд з тими самими вимогами у позовному провадженні.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня її проголошення.

Суддя: Р. М. Лялик