Номер провадження: 22-ц/813/3650/19
Номер справи місцевого суду: 14052019
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2018 року у складі судді Огренич І.В.

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_2 , які під час підготовчого провадження у відповідності до вимог ст. 49 ЦПК України збільшив та просив змінити розмір та порядок утримання аліментів, що утримуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були призначені постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відбулися зміни в його матеріальному та сімейному станах. У 2006 році він одружився з ОСОБА_4 та у шлюбі у них народилося троє дітей, які є неповнолітніми: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 Вказує, що він сам забезпечує сім`ю. З 2010 року має мінливий нерегулярний дохід та його сім`я знаходиться в нелегкому матеріальному становищі. Відрахування від його доходу в розмірі ј частини є непропорційно великим та ставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину, надалі вимоги збільшила та просила стягнути додаткові витрати на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 жодної участі у вихованні та утриманні сина не приймав, у зв`язку з чим вона вимушена була звернутися до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 було стягнено з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.03.2003 і до повноліття сина. Також, посилалася на те, що їх син ОСОБА_9 інвалід з дитинства, діагноз «Епілептичний синдром з частими психомоторними і складними парціальними приступами (2-3 рази в тиждень). Змішаний розлад поведінки і емоцій. Хронічний гастрит, загострення. Дизфункція жовчного міхура. Ідеопатичний скаліоз І-ІІ ступеня. Повздовжня плоскостопість ІІ ст. Фімоз». Дитина важко хворіє та потребує лікування. Її доходів не вистачає на лікування сина, у зв`язку з чим вважає, що з ОСОБА_1 на її користь повинні бути стягнуті додаткові витрати на лікування дитини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено; позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково; стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500,00 грн.; стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн., в іншій частині вимог відмовлено.

ОСОБА_2 рішення суду не оскаржено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позов.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, відповідно до ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд першої інстанції посилається в оскарженому рішенні на постанову Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №490/4522/16-ц, в якій немає висновків про те, що суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі виключно за заявою одержувача. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 несе будь-які витрати, що викликані особливими обставинами. Хвороби дитини є звичайними обставинами та тягнуть звичайні витрати, такі ж як витрати на одяг та харчування. ОСОБА_2 не надала фінансові документи, які б підтверджували факти придбання ліків саме для лікування неврологічного захворювання. ОСОБА_2 є адвокатом, тому повинна мати певний достатній дохід. В матеріалах справи міститься довідка про склад сім`ї, з якої вбачається, що вона разом з дитиною мешкають у чотирьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 86,2 кв.м. Судом також не враховано, що на утриманні апелянта знаходяться троє неповнолітніх дітей та жінка, яка не працює.

09.04.2019 ОСОБА_2 надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

У судовому засіданні 14.05.2019 ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, а ОСОБА_2 та її представник просили відмовити в її задоволенні, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно з актовим записом відділу реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси № 932 від 24.07.2002, ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син ОСОБА_3 , який в подальшому залишився проживати з матір`ю.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 було стягнено з ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 17.03.2003 і до повноліття сина.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження, тому рішення суду першої інстанції в частині висновків про те, що таке не допускається, підлягає зміні.

До підстав визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі стаття 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, законодавство не містить заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, проте не позбавляє обов`язку обґрунтування та доведення підстав, які надають право на таку зміну, тому висновок суду про неможливість застосування такого способу захисту прав є помилковим.

Також, посилання судом першої інстанції на постанову Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №490/4522/16-ц було невірним, оскільки в ній зазначено лише те, що від сторін не надходило заяви про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Разом із тим, судом вірно встановлено, що сума аліментів, яка стягується та нараховується на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 07.04.2003 згідно розрахунку складає 544,90 грн. за 2015 рік, ОСОБА_1 у своєму позові (з урахуванням уточнень до нього) просить суд стягувати з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, фактично, просить про збільшення суми аліментів, визначеної для стягнення, при цьому, посилаючись на підставу для їх зменшення.

Тобто як підставу для зміни розміру аліментів посилається на зміни у майновому та сімейному стані, які з очевидністю мають призвести до зменшення, а не збільшення розміру аліментів, оскільки з`явилися нові утриманці, а отримані доходи не свідчать про підстави для збільшення розміру.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком про суперечливість доводів позову, що унеможливлюють його задоволення з підстав ст.192 СК України, а також виходить з того, що обмеження аліментів 1000 грн. за умов отримання відповідачем більшого доходу, аніж на час вирішення спору, призведе до звуження прав дитини, оскільки не дозволить стягнення в розмірі, який може забезпечити достойне існування та її розвиток.

Суд також не знаходить підстав для скасування рішення в частині стягнення додаткових витрат, враховуючи встановлення інвалідності дитини, потреб на її лікування, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 від 31.05.2016 про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом з дитинства.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

У справі особливими обставинами є хвороба дитини, наявність яких підтверджується відповідною медичною документацією, яка міститься в матеріалах справи, що зумовлює необхідність лікування та витрат.

Не можуть бути підставою скасування рішення доводи скарги про те, що ОСОБА_2 не надала фінансові документи, які б підтверджували факти придбання ліків саме для лікування неврологічного захворювання, оскільки нею надана виписка з рішення ВКК №794, відповідно до якої ОСОБА_3 знаходиться на постійній протисудомній терапії, що беззаперечно підтверджує наявність витрат на ліки, обумовлених необхідністю підтримуючої терапії, пов`язаної з неврологічним захворюванням.

Доводи апелянта про те, що хвороби дитини є звичайними обставинами та тягнуть звичайні витрати, такі ж як витрати на одяг та харчування, не обґрунтовані, оскільки наявний у дитини діагноз, такий як: «Епілептичний синдром з частими психомоторними і складними парціальними приступами. Змішаний розлад поведінки і емоцій. Хронічний гастрит, загострення. Дизфункція жовчного міхура. Ідеопатичний скаліоз І-ІІ ступеня. Повздовжня плоскостопість ІІ ст. Фімоз», не може вважатися звичайною обставиною та сприйматися як швидкоплинне респіраторне захворювання, а, навпаки, є надзвичайною обставиною, що потребує особливої уваги батьків та додаткових витрат, пов`язаних з настанням таких обставин.

При цьому, посилання апелянта на те, що ОСОБА_2 є адвокатом, тому повинна мати певний достатній дохід, та на те, що вона разом з дитиною мешкає у чотирьохкімнатній квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 86,2 кв.м., не приймаються колегією до уваги, оскільки наявність свідоцтва на право займатися адвокатською діяльністю не є доказом наявності доходів відповідного рівня, а мешкання у чотирьохкімнатній квартирі не усуває обставин, що зумовили необхідність додаткових витрат на дитину, і утримання дитини є обов`язком обох батьків, при цьому дитина проживає з матір`ю.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржене рішення в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову, а в решті рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2018 року в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну розміру та способу стягнення аліментів змінити в частині мотивів та підстав відмови у задоволенні позову.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписаний 23.05.2019

Головуючий:

Судді: