КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Київ

Унікальний номер справи № 369/9266/18

Апеляційне провадження 22-ц/824/6790/2019

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач приватне акціонерне товариство «Київобленерго»

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , на рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року, ухвалене під головуванням судді Пінкевич Н.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Київобленерго» про зобов`язання вчинити дії щодо скасування заборгованості,

в с т а н о в и в :

у липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Київобленерго», у якому просив зобов`язати відповідача списати заборгованість за користування електричною енергією.

В обґрунтування позову зазначав, що він мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , яка належить йому на праві власності та є споживачем послуг, які надаються з ПрАТ «Київобленерго» відповідно до договору про постачання електричною енергією.

10.08.2016 при обстеженні лічильника, що встановлений на вході до його квартири, працівниками Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» виявлено, що фазний провід приєднано на 3 клему лічильника та складено акт про порушення. Проте будь - яких засідань з приводу розгляду акту про порушення працівниками Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» проведено не було, про прийняті рішення його не повідомляли. Через деякий час йому повідомили про нараховану заборгованість через те, що ніби - то лічильник обліку спожитої електричної енергії перескочив та почав рахувати з початку. Жодних підтверджуючих документів щодо виявлення та фіксування заборгованості йому не надали. У зв`язку з цим він просив провести метрологічну експертизу електролічильника, проте експертиза проведена не була, а лічильник відповідач утилізував.

16.01.2017 без будь - яких попереджень енергопостачання до квартири було припинено з посиланням на існування непогашеної заборгованості.

Однак твердження працівників Відповідача були безпідставними, так як боргу по оплаті послуг електропостачання в Позивача немає. Будь - яких підтверджень щодо наявності заборгованості відповідачем надано йому не було, а електропостачання до квартири було припинено.

Не погоджуючись з діями та рішеннями працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» він звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати дії працівників Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» незаконними та зобов`язати їх здійснити підключення квартири до електропостачання та рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області у справі № 358/496/17 його вимоги були задоволено.

У подальшому електропостачання було відновлено, про те відповідач продовжує направляти йому рахунки, у які включає неіснуючу заборгованість за електроенергію, що перешкоджає йому оформити субсидію та негативно впливає на стан його здоров`я.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29.11.2018 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, судом не враховано, що наявність безпідставно нарахованої заборгованості порушує його права та перешкоджає оформленню субсидії.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на його законність та обгрунтованість. Посилається на те, що енергопостачальник виконував дії по відключенню квартири позивача від електропостачання у відповідності з діючими нормами ПКЕЕН та ОСОБА_1 30.11.2016 отримав попередження про відключення. Заборгованість за електроенергію виникла по показниках лічильника № 3017522 та не носить спірного характеру. До заміни лічильника споживач не звертався щодо правильності роботи такого приладу. Не надходило таких звернень і після отримання рахунку по заміні лічильника, який був наданий 08.09.2016. Заява про проведення метрологічної експертизи подана позивачем 18.01.2017, тобто після відключення його квартири від постачання електроенергії. Проте на час звернення лічильник вже було утилізовано. Позивач отримував рахунки за електроенергію, у яких зафіксовано розмір заборгованості, а тому його твердження про те, що він не знав про існуючу заборгованість вважає безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомленням учасників справи.

Оскільки оскаржується рішення з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, воно підлягає вирішенню без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ «Київобленерго» укладено договір № 200222198 про користування електричною енергією. Згідно цього договору ПрАТ «Київобленерго» постачає електричну енергію за адресою: АДРЕСА_2 .

10.08.2016 у присутності позивача за місцем його проживання виконано роботи по заміні лічильника СО-И446 заводський № 3017522, про що складено акт технічної перевірки № 205556.

Відповідно до цього акту показ даного лічильника станом на 10.08.2016 становить 6068 кіловат-годин електричної енергії.

При перевірці було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, а саме порушена пломба на клемній кришці і змінена схема підключення, фазний провід приєднано на третю клему лічильника. Про виявлене порушення складено акт про порушення № К033372 від 10.08.2016.

Однак нарахувань по даному акту споживачу не проводилося, акт № К033372 від 10.08.2016 анульовано (списано) відповідно до протоколу засідання комісії № 0261 від 18.07.2017.

Позивач звертався з позовом про незаконне відключення від постачання від електроенергії та такий позов задоволено. Проте у справі № 358/496/17 предметом дослідження була правомірність відключення від електропостачання квартири позивача та зобов`язання відповідача відновити незаконне відключення, а не правомірність проведених нарахувань за спожиту електричну енергію.

Відповідач надав розрахунок за використану електроенергію за адресою АДРЕСА_2 , що проведена на підставі показників лічильника, що зафіксовані при знятті показників та які надавались споживачем за приладом обліку СО-И446 № 3017522 особисто в тому числі телефоном,та/або зняті контролером.

Заборгованість нарахована згідно рахунку ПрАТ «Київобленерго» № за серпень 2016 року за показниками лічильника № 3017522, та не є нарахуванням по акту про порушення правил користування електричної енергії № К033372 від 10.08.2016.

До часу заміни лічильника, 10.08.2016 позивач не звертався до відповідача із заявами щодо правильності роботи електролічильника, а звернувся лише 17.01.2017, через чотири місяці після заміни даного електролічильника, що по своїй суті не відповідає вимогам п. 16 ПКЕЕН та Положенню про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів, затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України від 21.06.2003 № 322, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.07.2003.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що величина заборгованості за спожиту електричну енергію зафіксована за показниками приладу обліку електричної енергії станом на 10.08.2016 та не спростована позивачем. Суд також визнав необґрунтованою вимогу про стягнення з ПрАТ «Київобленерго» надмірно сплачених коштів за користування електричною енергією.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно ч. 3 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», електропостачальник має право, на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Відповідно до пп.1 ч. 3 ст. 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п.п. 8, 9 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 № 1357 (ПКЕЕН) електроустановки побутового споживача повинні бути забезпечені засобом обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію. Споживання електричної енергії без засобів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п. 19 цих Правил розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показів засобів обліку.

Згідно з п.п. 20, 21,2 9, 30 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Знімання показів засобів обліку провадиться електропостачальником (електророзподільним підприємством) та/або побутовим споживачем щомісяця відповідно до умов договору. Побутовий споживач, як правило, знімає покази засобу обліку на перше число місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Якщо знімання показів проводиться побутовим споживачем, електропостачальник (електророзподільне підприємство) має право контролювати правильність знімання показів засобів обліку побутовим споживачем.

Передані побутовим споживачем та отримані у порядку, визначеному у договорі, та/або зняті електропостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку протягом періоду, що починається за два робочі дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій робочий день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця.

Зняті споживачем чи отримані та/або зняті енергопостачальником (електророзподільним підприємством) дані про покази засобу обліку в інший день вважаються вихідними даними для визначення показів засобу обліку на перше число календарного місяця шляхом додавання (віднімання) середньодобового споживання, помноженого на кількість днів (діб) між датою зняття показів та першим числом календарного місяця.

Середньодобове споживання визначається виходячи з даних про покази засобу обліку, зафіксовані між двома послідовними зняттями, та кількості днів між цими зняттями показів.

Платіжний документ, який виписується енергопостачальником, формується ним за обсяг електричної енергії, спожитий протягом календарного місяця (з першого числа розрахункового місяця, по перше число місяця, наступного за розрахунковим).

Результати знятих уповноваженою особою електропостачальника (електророзподільного підприємства) показів засобу обліку обов`язково вносяться в абонентську книжку (розрахункову книжку) або зазначаються на корінці останнього розрахункового документа, наданого побутовим споживачем на перевірку, із зазначенням дати проведення зняття.

У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання побутовим споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі.

Спірні питання щодо заборгованості вирішуються шляхом переговорів між електропостачальником та побутовим споживачем або в судовому порядку. До вирішення спірного питання між сторонами відключення об`єкта побутового споживача не здійснюється.

У разі виявлення в платіжному документі помилкових показів засобів обліку побутовий споживач зобов`язаний повідомити про це енергопостачальника.

Представник енергопостачальника повинен протягом 5 днів від дня подання заяви перевірити рахунок, а в разі потреби протягом 20 днів перевірити засіб обліку та повідомити побутового споживача про результати перевірки.

Якщо доступ до засобу обліку неможливий представник енергопостачальника виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період, про що робиться відповідна позначка в особовому рахунку побутового споживача.

За матеріалами справи встановлено, що позивач отримує від відповідача послуги по постачанню електроенергії у квартиру АДРЕСА_1 та між сторонами виник спір щодо розміру заборгованості за надані послуги.

Відповідно до ст. 15 ЦК України та ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Учасники справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 12 цього ж Кодексу передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач не надав будь - яких квитанцій, з яких би вбачалося які суми сплачені ним за користування електроенергією, не вказав, яку саме суму заборгованості він вважає такою, що нарахована безпідставно, період такого нарахування, не зазначив яку суму коштів він просить стягнути з відповідача як надмірно сплачену та за який період.

З особової картки споживача ОСОБА_1 вбачається, що величина заборгованості, яка нарахована відповідачем починаючи з серпня 2016 року по липень 2017 є змінною. З яким розміром заборгованості не погоджується позивач останній не вказав та доказів на підтвердження неправильного нарахування, чи на підтвердження оплати у повному обсязі за надані послуги не надав.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що позовні вимоги доказами не підтверджені.

Рішенням Києво - Святошинського районного суду Київської області від 31.10.2017, яке залишене без змін постановою апеляційного суду Київської області від 16.01.2018 визнано дії Богуславського РП ПрАТ «Київобленерго» щодо відключення 16.01.2017 від мережі електропостачання квартири АДРЕСА_1 неправомірними та зобов`язано ПрАТ «Київобленерго» поновити електропостачання до цієї квартири.

Разом з тим, відключення від електропостанчання квартири позивача було проведено на підставі акта про порушення від 10.08.2016. Вищезазначеним рішенням встановлено, що порушень з боку позивача допущено не було, що і стало підставою для задоволення позову. Питання щодо обсягу спожитої електроенергії та нарахування плати за спожиту електроенергію не було предметом розгляду у справі № 358/496/17, оскільки таких вимог не заявлялося, а тому посилання позивача на вищезазначене рішення, як на доказ неправильного нарахування заборгованості за надані послуги не можна визнати обгрунтованими.

У апеляційній скарзі позивач вказує на те, що не має заборгованості перед відповідачем, а наявність заборгованості, яка йому нарахована перешкоджає йому в оформленні субсидії. Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача, що нарахування відповідачем заборгованості є перешкодою для оформлення субсидії, проте для вирішення позовних вимог, у спосіб, обраний позивачем останній мав надати докази на спростування такої заборгованості, але таких доказів подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Оскільки у позовній заяві позивач не зазначив ні період, за який він вважає неправильно нарахованим борг, ні суму самого боргу, ні кількість спожитої електроенергії, ні суму, яку він просить стягнути з відповідача як надмірно сплачену обрання судом іншого способу захисту у порядку ч. 2 ст. 5 ЦПК України є неможливим.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунитованим і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивачу не повертаються.

Позивач не позбавлений надалі звертатися за захистом порушеного права, у тому числі і у судовому порядку, обравши спосіб захисту, який передбачений законом або договором.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383, п.2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Києво - Святошинського районного суду Київської області від 29 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 21.05.2019.

Головуючий Л.Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик