Справа № 692/190/19
Провадження № 2/692/513/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Драбів цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, процентів від простроченої суми та морального збитку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з позовом про стягнення суми боргу, процентів від простроченої суми та морального збитку. Свої вимоги мотивує тим, що він позичив кошти відповідачу в сумі 5000 грн., про що вона видала розписку, проте до цього часу кошти не повернула. Крім того відповідач зобов`язана сплатити суму боргу та згідно договору позики 35% річних від простроченої суми 5000+35%=6750-1450=5300 сума боргу, та 35% від простроченої суми боргу, а всього 7155 грн.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Драбівського районного суду від 11.03.2019 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов. Відповідач відзиву на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не направив, хоча був повідомлений про дату судового засідання у порядку визначеному чинним законодавством.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно копії договору позики грошових коштів під процент між фізичними особами укладеного між сторонами 08.05.2017 року, вбачається, що ОСОБА_2 прийняла у власність 5 тисяч грн., факт одержання позики підтверджується власноручно написаною позичальником розпискою від 08.05.2017 року. Згідно п. 1.2 договору позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 35% річних. Відповідно до п.2 договору позику та проценти позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві готівкою в строк до 11.05.2018 року, позика повертається частинами у сумі не менше як 562 грн. на місяць. В договорі передбачено, що якщо позичальник не повернув суму позики, крім сплати процентів, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Згідно наданих позивачем розрахунку сума основного боргу станом на 08.05.2018 рік становить 3550 грн. 00 коп., 35 % річних від суми заборгованості 1750 грн. 00 коп., 1450 грн. 00 коп. з яких вона повернула та 35% від простроченої суми згідно договору 1855 грн. 00 коп., а всього 7155 грн. 00 коп. А також моральний збиток в сумі 2000 грн.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цього Кодексу.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким,що прострочив,якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк,встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Отже, враховуючи наявний борг відповідача перед позивачем, те, що суми стягнення обраховані відповідно до вищевказаного законодавства та умов договору, суд вважає, що в цій частині позов необхідно задовольнити.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно до висновку Верховного Суду України у справі № 6-1575цс16 від 09.11.2016, спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Покладаючи на відповідача обов`язок відшкодувати моральну шкоду, суд безпідставно застосував правила статті 1167 ЦК України, яка на спірні відносини не поширюється, оскільки регулює позадоговірні (деліктні) відносини.

Правовідносини сторін випливають з договірних відносин, а саме договору позики. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином, в наслідок порушення позичальником договору позики, такий вид відповідальності, як відшкодування моральної шкоди, не передбачено. В зв`язку з цим, вимога про задоволення моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн., не підлягає до задоволення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, зокрема задоволенню підлягають вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу в розмірі 3550 грн. 00 коп., 35 % річних від суми заборгованості 1750 грн. 00 коп., та 35% від простроченої суми згідно договору 1855 грн. 00 коп., а всього 7155 грн. 00 коп., не підлягає задоволенню вимога про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з тим, що позивача звільнено від сплати судового збору при подачі позову до суду, із ОСОБА_2 на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 526, 530, 549, 550, 551, 624, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі боргу 3550 грн. 00 коп., 35 % річних від суми заборгованості 1750 грн. 00 коп., та 35% від простроченої суми згідно договору 1855 грн. 00 коп., а всього 7155 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в дохід держави у розмірі 768 гривень 40 копійок.

Платіжні реквізити для сплати судового збору: стягувач Державна судова адміністрація України; реквізити отримувач коштів ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106; ; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача 6001; код класифікації доходів бюджету 22030106.

В задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Драбівський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий