Справа № 309/789/19
Провадження № 2/309/841/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

з участю секретаря судового засідання Соймик Н.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про поділ майна , що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя

суд -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна , що об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Позовні вимоги вмотивовані тим , що 26 жовтня 1993 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано у виконавчому комітеті Золотарівської сільської ради Хустського району. Спільне життя у сторін не склалося і 09 серпня 2018 року Хустським районним судом шлюб між ними розірвано, питання щодо поділу спільного майна не вирішувалося. Під час перебування у шлюбі ними було придбано майно, а саме незакінчену будівництвом нежитлову будівлю в АДРЕСА_1 , цех по переробці олії, рівень готовності якої складав 65% за договором купівлі- продажу від 04.10.2007р. Договір посвідчено приватним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі. Станом на сьогодні будівля завершена будівництвом, що підтверджується технічним паспортом НОМЕР_10 від 14.01.2019р. Її ринкова вартість, згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 26.02.2019р. становить 127 730,00 грн. Також під час перебування у шлюбі ними було придбано транспортний засіб марки ГАЗ 33021, 1997 року випуску, двигун (об`єм) //=2445, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 . Право на керування транспортним засобом встановлено довіреністю від 03.12.2016р. посвідченою приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу ВЕІ №5426 та зареєстровано в реєстрі за №5426. Вартість автомобіля сторони оцінюють в 30000,00 грн.. Транспортний засіб (фургон ізотермічний-с) марки АVІА1988 року випуску, двигун (об`єм) V=3596, кузов (рама) № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 від 21.09.2000р. Право на керування транспортним засобом встановлено тимчасовим реєстраційним талоном, виданим Хустським ВРЕР від 31.01.2009р. Вартість автомобіля сторони оцінюють в 30000,00 грн. Транспортний засіб марки ВАЗ 2108 1989 року випуску, двигун б/н, кузов (рама) № НОМЕР_7 , реєстраційний № НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 26.04.2001р. Право на керування транспортним засобом встановлено довіреністю від 05.07. 2008р. посвідченою приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу ВКМ №699821. Вартість автомобіля сторони оцінюють в 30000, 00 грн.. Крім того, за час шлюбу, сторони повністю відремонтували житловий будинок батьків відповідача, куди також вкладали спільні кошти. Просить суд визнати за нею право особистої приватної власності на нежитлову будівлю - цех в АДРЕСА_2

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_4 не з`явилися. На адресу суду від представника позивача надійшла заява, в якій вона просить суд провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 26 жовтня 1993 року , який відповідно до рішення Хустського районного суду від 09 серпня 2018 року було розірвано.

За час перебування у шлюбі сторонами було придбано незакінчену будівництвом нежитлову будівлю в АДРЕСА_1 , цех по переробці олії, рівень готовності якої складав 65% за договором купівлі- продажу від 04.10.2007р. Договір посвідчено приватним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі /а.с. 9-11/.

Станом на сьогодні будівля завершена будівництвом, що підтверджується технічним паспортом НОМЕР_10 від 14.01.2019р. /а.с. 14-17/.

Сторонами також було придбано декілька транспортних засобів, а саме автомобіль марки ГАЗ 33021, 1997 року випуску, двигун (об`єм) //=2445, кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 . Право на керування транспортним засобом встановлено довіреністю від 03.12.2016р. посвідченою приватним нотаріусом Івано - Франківського міського нотаріального округу ВЕІ №5426 та зареєстровано в реєстрі за №5426. Вартість автомобіля сторони оцінюють в 30 000, 00 грн.. Транспортний засіб (фургон ізотермічний-с) марки АVІА,1988 року випуску, двигун (об`єм) V=3596, кузов (рама) № НОМЕР_4 , реєстраційний № НОМЕР_5 , про реєстрацію НОМЕР_6 від 21.09.2000р. Право на керування транспортним засобом встановлено тимчасовим реєстраційним талоном, виданим Хустським ВРЕР від 31.01.2009р. Вартість автомобіля сторони оцінюють в 30 000,00 грн. Транспортний засіб марки ВАЗ 2108 1989 року випуску, двигун б/н, кузов (рама) № НОМЕР_7 , реєстраційний № НОМЕР_8 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_9 26.04.2001р.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із ч. 3 ст. 368 Цивільного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу .

У відповідності до абзацу 1 п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21грудня 2007р.№11 сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Статтею 71СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Виходячи із положень ч. 1 ч. 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, майно що є у спільній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними, або законом.

Оскільки зазначене майно придбано сторонами під час перебування у шлюбі, тобто є спільним майном подружжя, а також враховуючи, що 1/2 частина цеху дорівнює вартості автомобілів, суд вважає правомірним виділення позивачу нежитлової будівлі - цеху в ур. Лази та залишення за відповідачем автомобілів, якими він користується.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 69,71 Сімейного кодексу, ст.ст. 368,372 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 право особистої приватної власності на нежитлову будівлю - цех в АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 3 червня 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.