Провадження №22-ц/812/930/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

24 травня 2019 року м. Миколаїв

колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Базовкіної Т.М.,

суддів: Колосовського С.Ю. та Яворської Ж.М.,

із секретарем судового засідання: Андрієнко Л.Д.,

за участі позивачки ОСОБА_1 , її представника Данилюк Н.В., відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 489/6948/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення, яке постановив Ленінський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Коваленка Ігоря Володимировича о 10 годині 13 хвилині у приміщенні цього суду 01 квітня 2019 року, повний текст якого складений 05 квітня 2019 р., за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2018 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 р. з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . народження, у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття з індексацією відповідно до закону, починаючи з 19 лютого 2013 р. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 30 жовтня 2018 р., наданому Інгульським відділом ДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області, заборгованість із сплати аліментів за відповідачем становить 17 722 грн. 41 коп. В той же час витрати на утримання доньки ростуть, допомоги у вихованні дитини, її лікуванні, відповідач не надає. Наразі дитина з 2012 р. стоїть на «Д» обліку з приводу хронічного гастриту, вторинної кардіоміопатії та інших захворювань. З часу винесення судового рішення у позивача значно зросли витрати на комунальні послуги, на харчування, оскільки дочка потребує дієтичного харчування та санаторно-курортного лікування, збільшився прожитковий мінімум для дітей відповідного віку.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача на її користь, до 2 000 грн. щомісячно.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що на його утримані на даний час знаходяться ще двоє дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Остання потребує лікування. Крім того, значно погіршився його стан здоров`я, зокрема, поніс значні витрати на свою операцію та всі подальші дії, що з нею пов`язані. На даний час він продовжує своє лікування, що слугує фактом того, що у подальшому можливо виникнуть труднощі зі стану його здоров`я і непередбачені грошові витрати на збереження здоров`я. Крім того, з початку 2017 р. і по теперішні час він є непрацездатним та поніс непередбачені судові витрати, пов`язані з розглядом цієї цивільної справи. Вважає, що аліменти у розмірі, які просить стягнути позивач не мають документального підтвердження та їх розмір є непомірним тягарем для нього і його родини. У зв`язку із цим вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має складати в межах мінімального гарантованого розміру аліментів.

Крім того, вважає, що суд у своєму рішенні повинен зобов`язати позивача відкрити на ім`я дочки ОСОБА_3 картковий рахунок у відділенні «Ощадбанку» або «Приватбанку», щоб дочка сама могла розпоряджатися коштами по аліментам.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить вирішити питання про індексацію стягнутих аліментів.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який вказала позивачка.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2019 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини згідно рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 р. по цивільній справі № 489/1302/13-ц.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликано дублікат виконавчого листа, виданий Ленінським районним судом м. Миколаєва по цивільній справі № 489/1302/13-ц відповідно до ухвали цього суду від 09 липня 2018 р.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

У іншій частині вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що, виходячи зі встановлених обставин справи, змін, які відбулися в законодавстві щодо забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також враховуючи інтереси спільної дитини сторін, на утримання якої судовим рішенням в 2013 р. стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, а також рівний обов`язок сторін щодо утримання дитини, склад сім`ї відповідача, його матеріальний стан та стан здоров`я, а також, що суд не переглядає постановлене раніше рішення, а визначає достатність рівня матеріального забезпечення неповнолітньої дитини з урахуванням зміни матеріального становища сторін та інших обставин, передбачених ч. 1 ст. 182, ст. 192 СК України, від часу ухвалення такого рішення, з урахуванням наданих сторонами по справі доказів, а також потреби дитини на утримання, що забезпечує достатній рівень її життєдіяльності, суд вважав за можливе, в межах позовних вимог, змінити розмір аліментів без зміни способу їх стягнення, що поліпшує рівень матеріального забезпечення дитини, шляхом стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення ним повноліття, з індексацією відповідно до закону. Суд при цьому вважав, що такий розмір аліментів відповідає інтересам дитини, при цьому не порушує прав відповідача, який не має постійного доходу, гарантує дотримання прав і інтересів дитини останнього від нинішнього шлюбу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що рішення суду першої інстанції є безпідставним, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання доньки у зазначеному в позові розмірі, оскільки його стан дозволяє працювати і він займається підприємницькою діяльністю, але приховує доходи. Рішення суду підлягає скасуванню, оскільки судом фактично розмір аліментів не визначений.

Відповідачем ОСОБА_2 поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що твердження в апеляційній скарзі про те, що відповідач багато років ухиляється від сплати аліментів не відповідає дійсності, зокрема, заборгованість по аліментам становить не 17 722 грн. 41 коп., а після здійснених оплат становить 11 030 грн. Всі твердження про стан здоров`я відповідача також не відповідають дійсності, спростовуються наданими до суду копіями відповідних довідок. Позивач навмисно не вказує про перебування відповідача в іншому шлюбі та наявність інших утриманців доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина його дружини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідач вказує на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивачки, її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із таких підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним положенням процесуального закону рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Як встановив суд першої інстанції і таке вбачається з матеріалів справи, сторони є батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно не проживають. Донька постійно проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2013 р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки щомісячно до досягнення дитиною повноліття, у твердій грошовій сумі - в розмірі 500 грн.

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 , посилаючись на неналежне виконання відповідачем обов`язків зі сплати аліментів, збільшення витрат на утримання дитини, погіршення стану здоров`я їх спільної дитини, наявність у відповідача матеріальної можливості сплачувати аліменти, просила збільшити розмір стягнутих з відповідача аліментів до 2 000 грн.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 р. та ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 р., суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 р. №2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття,

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

В силу ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України).

Відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, дитини, погіршення чи поліпшення їх здоров`я та інші обставини, що мають значення для вирішення спору, зокрема, наявність у платника інших утриманців.

Суд, вирішуючи спір, встановив наступні обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, у 2017 р. мала дохід 3 200 грн. щомісяця.

Відповідач відомостей про свої доходи суду не надав.

Згідно наданих позивачем медичних документів ОСОБА_8 має хронічні захворювання: вогнещевий гастрит з помірно підвищеною кислотністю, деформація жовчного міхура, функціональний панкреатичний розлад, викривлення носової перетинки, носова кровотеча, міжреберна невралгія, неврозоподібний стан, НЦД по кардіальному типу. Періодично проходить лікування в умовах стаціонару.

Як вбачається з медичних документів, наданих відповідачем, останній хворіє на ускладнений остеохондроз шийного та грудного відділів хребта, грижі міжхребцевих дисків, гемангіому тіла хребця, виражений больовий синдром та статико-динамічні порушення хребта, 22 листопада 2017 р. проведена операція пункційна вертебропластика гемангіоми тіла хребця, у зв`язку з чим з 22 листопада 2017 р. по 24 листопада 2017 р. перебував на стаціонарному лікуванні. Також ОСОБА_2 страждає на гіпертонічну хворобу ІІ ст, діскуляторну енцефалопатію.

Відомостей про обмеження працездатності та проходження лікування на час вирішення даного спору відповідачем не надано.

Відповідач одружений з ОСОБА_9 , крім доньки ОСОБА_7 має на утриманні дочку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_2 свої обов`язки по сплаті аліментів, покладені рішенням суду від 18 березня 2013 р., виконує неналежним чином. Так, згідно розрахунку заборгованості головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС м. Миколаєва від 30 жовтня 2018 р. (а.с. 6) заборгованість відповідача по аліментам станом на 01 лютого 2018 р. становить 13 722 грн. 44 коп.

Встановивши такі обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру аліментів, стягнутих на користь позивачки на утриманні доньки.

І такий висновок суду є правильним, виходячи із вказаних обставин, наведених положень закону, змін, які відбулися у законодавчому регулюванні спірних правовідносин і засвідчують підвищення з боку держави рівня захисту інтересів дітей (Закон України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів»), того, що визначений раніше розмір аліментів у 500 грн. не забезпечує потреби дитини, а відповідач є працездатним і має можливість надавати дочці утримання.

Між тим, колегія суддів не може погодитись з тим, як суд визначив новий розмір аліментів.

Суд, задовольняючи позов частково, змінив розмір стягнутих з відповідача аліментів, стягнувши їх у в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону.

Такий висновок суперечить вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

Суд правильно, відповідно до вимог ч. 3 ст. 180 СК України вказав на необхідність визначення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки саме такі вимоги заявлені стягувачем. Між тим, всупереч положенням ч. 1 ст. 184 СК України не вказав конкретний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, тобто фактично розмір аліментів не визначив, спір по суті не вирішив.

З урахуванням викладеного, встановлених судом обставин щодо матеріального стану сторін, стану здоров`я відповідача та дитини сторін, наявності у відповідача ще одного утриманця, колегія суддів вважає, що розмір аліментів, які стягуються з відповідача, має становити 2 000 грн. Саме такий розмір відповідає визначеному ч. 2 ст. 182 СК України мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, буде достатнім для забезпечення потреб дитини і не призведе до порушення інтересів відповідача.

Оскільки рішення суду в частині визначення зміненого розміру аліментів не відповідає вимогам матеріального закону, його в цій частині в силу положень п. 4 ч. 1 ст. 376 необхідно змінити.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду в повному обсязі, в тому числі в частині відкликання виконавчого листа та розподілу судових витрат, оскільки у вказаній частині рішення суду відповідає вимогам закону.

Стосовно аргументів відзиву на апеляційну скаргу.

Щодо доводів про те, що твердження позивачки в апеляційній скарзі про стан здоров`я відповідача не відповідають дійсності, а також що нею не зазначено про наявність у відповідача інших утриманців, то судом як першої інстанції, так і апеляційним судом враховано стан здоров`я відповідача (відповідачем не надано доказів обмеження працездатності через стан здоров`я та витрат на лікування на час розгляду справи) та наявність у нього іншого утриманця дочки ОСОБА_6 , тоді як утримання ним сина дружини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 належними доказами не підтверджено, крім того останній 15 січня 2019 р. досягнув повноліття.

Колегія також відхиляє викладену відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу вимогу про перерахунок щомісячних виплат по аліментам та заборгованості на картковий рахунок, відкритий на ім`я неповнолітньої ОСОБА_7 , оскільки такий спосіб стягнення аліментів не був предметом обговорення та дослідження судом першої інстанції, а думка дитини з цього приводу не з`ясовувалась.

Щодо розподілу судових витрат в суді апеляційної інстанції.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В силу підпункту 6 пункту 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Позивач, яка подала апеляційну скаргу, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача на користь держави у зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги необхідно стягнути 1 057 грн. 20 коп.

У зв`язку із наслідками вирішення справи відсутні передбачені ч. 13 ст. 141 ЦПК України підстави для перерозподілу судових витрат, який здійснений судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376,381, 382 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 01 квітня 2019 року змінити в частині визначення розміру аліментів.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживає в АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , в дохід держави 1 057 (тисячу п`ятдесят сім) грн. 20 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Т.М. Базовкіна

Судді: С.Ю. Колосовський

Ж.М. Яворська

________________________________________________

Повний текст постанови складений 24 травня 2019 року