637/1582 /18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року селище Шевченкове

Шевченківський районний суд Харківської області в складі:

гол-чого судді Стеганцова С.М.,

за участю секретаря Реуцької Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Шевченкове цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства ОСОБА_1 банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

в с т а н о в и в:

11 грудня 2018 року позивач по справі в особі представника за довіреністю Савіхіна звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд стягнути з відповідача по справі заборгованість за кредитним договором № б/н від 24.04.2012 року в розмірі 6732,11 гривень, а також судових витрат.

В обґрунтування позову зазначила, що 24.04.2012 року ОСОБА_3 (позичальник) отримав кредит у розмірі 7000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. На протязі дії договору ОСОБА_3 належним чином договір не виконував в звязку з чим виникла заборгованість по договору кредиту. 12.07.2016 року позичальник, ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.07.2016 року. 19.12.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Шевченківської нотаріальної контори. Шевченківська нотаріальна контора перенаправила претезію кредитора до приватного нотаріуса ОСОБА_4, за місцем заведення спадкової справи. 26.01.2018 року як зазначає позивач ним було отримано відповідь приватного нотаріуса ОСОБА_4, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_2.

Позивач зазначає, що станом на дату смерті позичальника, заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 24.04.2012 року становить 6732,11 грн., яка складається з наступного:

3808.74 грн заборгованість за кредитом;

2873.37 грн - заборгованість за відсотками;

50.00 грн. - заборгованість з пені.

Спадкоємці не повідомили банк про смерть спадкодавця, в звязку з чим банк дізнався про це лише 26.01.2018 року з відповіді нотаріуса від 15.01.2018 року, тому вважає має право предявити свої вимоги до спадкоємців на протязі року.

Представник позивача до суду не зявився, надав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав та прохав справу розглядати в спрощеному провадженні за його відсутності, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечила, надавши до суду відзив на позовну заяву і документи підтверджуючі сплату боргу за спадкодавця (а.с. 71-73).

В відзиві відповідачем зазначено, що 26 липня 2016 року вона і її дочка ОСОБА_5 зверталися до відділення позивача з повідомленням про смерть позичальника. Банк повідомив про наявність заборгованості у померлого ОСОБА_3 перед позивачем у розмірі 993 грн. Дана заборгованість ними була погашена платіжним дорученням 04.08.2016 року.

Крім того при подачі позову до суду, банк надає необґрунтовані заборгованості кожного разу у нових розмірах, що є сумнівними та необєктивними і такими, що свідчать про відсутність належних та допустимих доказів про розмір заборгованості померлого ОСОБА_3 на момент смерті. Також зазначає, що крім безпідставного позову, позивачем пропущено і строк предявлення вимоги до спадкоємців.

У відповіді на відзив відповідача банк зазначає, що законом не встановленого певного порядку предявлення таких вимог і має на меті у передбачений законом строк інформувати спадкоємців про зобовязання спадкодавця перед кредитором, а частина перша ст..1281 ЦК України, зобовязує спадкоємців повідомити кредитора про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Банком на адресу нотаріальної контори і відповідачам направлялись претензії, які не були задоволені (а.с.95-96).

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, відзив відповідача, відповідь на відзив позивача, пояснення відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Між сторонами склалися правовідносини повязані з погашенням боргу спадкодавця спадкоємцями перед кредитором.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Вимоги позивача ґрунтуються на тому, що 24.04.2012 року ОСОБА_3 (спадкодавець) отримав кредит у розмірі 7000.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, умови кредиту порушував, в звязку з чим у нього виникла заборгованість по кредитному договору. 12.07.2016 року позичальник, ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.07.2016 року. 19.12.2017 року позивачем була направлена претензія кредитора до Шевченківської нотаріальної контори. Шевченківська нотаріальна контора перенаправила претезію кредитора до приватного нотаріуса ОСОБА_4, за місцем заведення спадкової справи.

26.01.2018 року позивачу стало відомо про смерть боржника з відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_4, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_3 є дружина спадкодавця - ОСОБА_2 та донька спадкодавця ОСОБА_5 (а.с.51).

Позивач зазначає, що заборгованість перед банком за кредитним договором № б/н від 24.04.2012 року позичальника становить 6732,11 грн.

З відзиву позивача і його пояснень в суді вбачається, що банк був повідомлений відповідачем по справі про смерть спадкодавця через незначний час 26.07.2016 року, але письмових підтверджень повідомлення відповідачем суду не надано.

Відповідач надав суду письмове підтвердження того, що після смерті спадкодавця, вона і її донька ОСОБА_5 платіжним дорученням від 04.08.2016 року погасила борги померлого батька (а.с.81).

З розрахунку заборгованості, наданого банком (а.с.8-9) вбачається, що при житті ОСОБА_3 здійснив погашення своїх боргових зобовязань перед банком 06.06.2016 року двома платежами в розмірі 1002,58 грн. і 5 933,1грн., всього на суму 6 935,7 гривень, його заборгованість перед банком, як вбачається з розрахунку на 06.06.2016 року, складала саме цю суму 6 935,66 гривень.

При цьому банк з невідомих причин продовжував нараховувати заборгованість і на день смерті ОСОБА_3 йому була вже нарахована заборгованість 1001,66 грн., яка також 26.07.2016 року частково була погашена -34, 06 грн.

Як вбачається з розрахунку, наданого банком, після смерті ОСОБА_3 його заборгованість на 01.08.2016 року складала 993,43 грн. (а.с.8 зворотня сторона).

Дана заборгованість спадкоємцями була погашена платіжним дорученням № від 04.08.2016 року на суму 1 024,5 гривен (а.с.81). В платіжному дорученні банку позивачем було зазначено «Царства тебе небесного», це підтверджує свідчення відповідача про те, що вони сповіщали банк про смерть спадкодавця 04.08.2016 року. Тому в частині сповіщення банку про смерть і про погашення боргових зобовязань померлого перед банком суд визнає свідчення відповідача достовірними.

Банк не надав суду належних та допустимих доказів на спростування тверджень відповідача щодо повідомлення банка про смерть позичальника і сплату боргів 04.08.2016 року.

Вирішуючи дану справу, суд враховує розяснення, які містяться в п. 32 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішені спорів, що виникають із кредитних правовідносин» з урахуванням положення статті 1282 ЦК , за якими спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобовязання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобовязання фактично не повязані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Як вбачається з розрахунку банку (а.с. 8-9), доказів наданих відповідачем - платіжного доручення (а.с.81) відповідач сповістила банк про смерть спадкодавця і сплатила за нього борг 04.08.2016 року.

Оскільки зі смертю боржника зобовязання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України, щодо обовязку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємців, проте як і сам безпідставний позов (так як борги спадкоємцем були погашені), так і сам строк предявлення кредитором вимоги до спадкоємців пропущено.

Згідно ч. 2 статті 1282 ЦК України спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків предявлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє субєктивне право.

У відповідності до ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини.

Відповідач і її донька ОСОБА_5 після смерті спадкодавця повідомили кредитора про смерть спадкодавця- боржника, звернувшись у відділення позивача за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2/6. Представник позивача повідомив їм відомості про заборгованість померлого ОСОБА_3 у розмірі 993, 43 гривень, яка була оплачена ОСОБА_5 04.08.2016 року в розмірі 1024, 5 гривень.

Тому строк предявлення кредитором вимоги до спадкоємців повинен обчислюватися саме з 04.08.2016 року.

Посилання банку про те, що про смерть спадкодавця йому стало відомо лише з відповіді нотаріуса від 26.01.2018 року (а.с.51) спростовуються доказами відповідача, наданими суду, про повідомлення банком нотаріуса 31.01.2017 року для встановлення інформації про заведення спадкової справи після померлого боржника (а.с.75-76). Це свідчить про те, що банк станом на 31.01.2017 року вже мав офіційно відомості про смерть боржника і повторно ці відомості отримав і направив нот конторі листом 03.07.2017 року (а.с.78-79), а з позовом до суду звернувся з пропуском 6-ти місячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 1281 ЦК України лише 11.12.2018 року.

На підставі чого суд приходить до висновку, що кредитор предявив безпідставні вимоги до спадкоємців, про погашення заборгованості, так як вони були погашені 04.08.2016 року, так і з порушенням самих строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців, про що було зазначено і в п.41,44 постанови ОСОБА_6 Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 552/407/15-ц від 17.04.2018 року, які відповідно до вимог статті 263 ЦПК України суд повинен враховувати при застосування норм права до спірних правовідносин.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред'явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним зобов'язанням, а також припинення такого зобов'язання.

Керуючись ст. ст. 3,4,10, 258, 259, 268 ЦПК України, суд, -

ст. ст. 1054, 1055, 1058, 1281,1282 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Приват Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Харківського апеляційного суду, або через Шевченківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Шевченківського

районного суду ОСОБА_7