Ухвала

22 травня 2019 року

м. Київ

справа № 264/1825/17

провадження № 61-33847св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М.

(суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник - Акціонерне товариство «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат»,

боржник - Приватне акціонерне товариство «Єнакіївський металургійний завод»,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року у складі колегії суддів: Попової С. А., Биліна Т. І.

Принцевської В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення»

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2017 року Акціонерне товариство «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - АТ «Лебединський ГЗК»), який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Лебединський ГЗК» (далі - ВАТ «Лебединський ГЗК»), звернулося до суду з клопотанням про визнання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації (далі - МКАС при ТПП РФ) та забезпечення цього рішення шляхом видання виконавчого листа.

Клопотання мотивоване тим, що 14 квітня 2014 року МКАС при ТПП РФ ухвалено рішення про стягнення договірної неустойки за договором постачання від 02 серпня 2012 року з Публічного акціонерного товариства «Єнакіївський металургійний завод» (далі - ПАТ «Єнакіївський металургійний завод»). З ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» стягнуто на користь ВАТ «Лебединський ГЗК» 1 768,97 доларів США основного боргу і неустойки та 456,94 доларів США відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.

Посилаючись на те, що рішення МКАС при ТПП РФ набрало законної сили з 14 квітня 2014 року і до теперішнього часу в добровільному порядку боржником не виконано, АТ «Лебединський ГЗК» просило суд визнати на території України вищезазначене рішення МКАС при ТПП РФ від 14 квітня 2014 року та надати дозвіл на його примусове виконання.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2017 року (у складі судді Литвиненко Н. В.) клопотання

АТ «Лебединський ГЗК» задоволено.

Визнано в Україні та надано дозвіл на примусове виконання рішення МКАС при ТПП РФ від 14 квітня 2014 року у справі № 82/2013 про стягнення з

ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» на користь ВАТ «Лебединський ГЗК» неустойки у розмірі 1 768,97 доларів США та витрат зі сплати арбітражного збору - 456,94 доларів США.

Видано виконавчий лист на виконання рішення МКАС при ТПП РФ

від 14 квітня 2014 року у справі № 82/2013 про стягнення з

ПАТ «Єнакіївський металургійний завод» на користь АТ «Лебединський ГЗК» неустойки у розмірі 1 768,97 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України (далі - НБУ) станом на день винесення ухвали еквівалентно 45 547,97 грн, та витрат зі сплати арбітражного збору -

456,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на день винесення ухвали еквівалентно 11 765,43 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що випадки, передбачені статтею 396 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання судами першої та апеляційної інстанцій), які б давали підстави для відмови у задоволенні клопотання, відсутні.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області

від 04 вересня 2017 року скасовано.

Питання за клопотанням АТ «Лебединський ГЗК» про визнання на території України рішення МКАС при ТПП РФ та забезпечення цього рішення шляхом видання виконавчого листа повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що АТ «Лебединський ГЗК», звертаючись з цим клопотанням, не надав доказів відмови національних судів на території розташування стягувача щодо відмови у видачі такого виконавчого листа стягувачеві в порядку провадження у справах, пов`язаних з виконанням арбітражними судами функцій сприяння і контролю у відношенні третейських судів або загальними положеннями провадження у справах, пов`язаних з виконанням судових актів арбітражних судів в Арбітражно-процесуальному кодексі РФ (глава 30, розділ VII). Разом з тим, за відсутності документа (виконавчого листа), суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішити клопотання з визнання рішення міжнародного арбітражу по суті.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, АТ «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» просить скасувати ухвалу апеляційного суду і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що відповідно до статті 398 ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який надсилається для виконання в порядку, встановленому законом.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники судового процесу не скористались правом подати відзив на касаційну скаргу, заперечень щодо її вимог і змісту до суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі та витребувано цивільну справу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

від 17 квітня 2019 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2017 року АТ «Лебединський ГЗК», який є правонаступником ВАТ «Лебединський ГЗК», звернулося до суду з клопотанням про визнання на території України рішення МКАС при ТПП РФ та забезпечення цього рішення шляхом видання виконавчого листа.

Ухвалою Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2017 року клопотання АТ «Лебединський ГЗК» задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області

від 04 вересня 2017 року скасовано.

Питання за клопотанням АТ «Лебединський ГЗК» про визнання на території України рішення МКАС при ТПП РФ та забезпечення цього рішення шляхом видання виконавчого листа повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 402 ЦПК України визначено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Касаційне провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання судами першої та апеляційної інстанцій) рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно з частиною першою статті 393 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання судами першої та апеляційної інстанцій) клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Статтею 397 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання судами першої та апеляційної інстанцій) передбачено, що ухвала про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені цим Кодексом.

Порядок оскарження ухвал суду першої інстанції визначений статтями

291-296 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання судами першої та апеляційної інстанцій).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 307 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання судами першої та апеляційної інстанцій) за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду клопотання судами першої та апеляційної інстанцій) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13-18, 20, 24-29, 31-33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку за правилами, що діяли на момент постановлення оскаржуваної ухвали апеляційного суду та звернення з касаційною скаргою, можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 11 травня 2016 року у справі № 6-116цс16.

Таким чином, АТ «Лебединський ГЗК»оскаржило в касаційному порядку ухвалу апеляційного суду, яка подальшому провадженню у справі не перешкоджає, отже, не може бути предметом касаційного перегляду.

Крім того, цивільним процесуальним законодавством (у редакції, чинній на момент розгляду касаційної скарги Верховним Судом) не передбачено право Верховного Суду на здійснення касаційного перегляду ухвал судів першої та апеляційної інстанцій за клопотанням про визнання на території України рішення іноземного суду та забезпечення цього рішення шляхом видання виконавчого листа.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 396 ЦПК України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.

Отже, оскільки касаційна скарга АТ «Лебединський ГЗК» на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі підлягає закриттю як помилково відкрите.

Керуючись статтями 389, 394, 396, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження у справі за клопотанням Акціонерного товариства «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання на території України рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації та забезпечення виконання цього рішення шляхом видання виконавчого листа,

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Лебединський гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 18 жовтня 2017 року закрити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. О. Лесько

В. В. Пророк

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська