Справа № 216/892/14-ц
провадження №4-с/216/4/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Бондарєвої О.І.,

за участю секретаря судового засідання Городнічевої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання відрити виконавче провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Центрально-Міського ВДВС міста Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області, в якій просив скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язати відрити виконавче провадження. Скарга обгрунтована тим, що 11.10.2016 року державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області було винесено повідомлення про повернення стягувану виконавчого документа без прийняття до виконання, на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, року № 1404-VIII, а саме, ненадання підтвердження сплати авансового внеску. Заявник не погоджується з діями державного виконавця, оскільки на момент направлення виконавчого документу 04.10.2016 року діяв ЗУ «Про виконавче провадження» в редакції № 606-ХІУ від 21.04.1999 року, який не передбачав обов`язкове подання підтвердження сплати авансового внеску.

Представник заявника ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги скарги підтримав повністю.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд важжає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 450 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

15.12.2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено у новій реакції.

У відповідності до п. 9 п.1 Розділу ХІII Перехідних Положень ЦПК України у новій редакції - справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

24 червня 2014 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалено рішення, згідно з яким з в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №0 від 21.09.2007 року, яка станом на 04.12.2011 року, складає 148 437 грн. 46 коп., з яких:

- заборгованість за кредитом 62 214,91 грн.;

- заборгованість по відсоткам на дату відступлення прав вимоги 54 057,30 грн.

- нараховані відсотки на дату подачі позову 12 318.58 грн.;

- пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань 17 980,21 грн.;

- 3% річних (ст.625 ЦК України) 1 866,46 грн.

звернуто стягнення на предмет застави: автомобіль модель: Шкода, марка: Октавія А5; рік випуску 2007, Тип ТЗ: легковий комбі-В, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , шляхом продажу вказаного автомобіля товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», з укладанням від імені ОСОБА_3 Леонідовича договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі знаттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

01.10.2014 року було видано виконавчий лист за вказаним рішенням стягувачу (а.с. 6). 11.10.2016 року державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС м. Кривого Рогу ГТУЮ у Дніпропетровській області було прийнято повідомлення про повернення стягувану виконавчого документа без прийняття до виконання, а саме: виконавчого листа № 216/892/14-ц від 24.106.2014 року виданого Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, року № 1404-VIII, а саме, ненадання підтвердження сплати авансового внеску.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виконання рішення суду є завершальною стадією цивільного процесу і здійснюється у певній процесуальній формі. Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, яким, в тому числі, передбачено сплату авансового внеску за пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Повертаючи виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, державний виконавець посилався на те, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансовий внесок є обов`язковим, що передбачено ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» і не надав документів на підтвердження того, що він звільнений від сплати авансового внеску, тому державний виконавець на підставі п. 8 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Звертаючись до суду з даною скаргою, скаржник посилається на те, що вищевказаний виконавчий лист та заяву про примусове його виконання були здані до відділення поштового зв`язку 04.10.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатром 388, коли був чинний Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, який не передбачав сплату авансового внеску при подачі заяви про відкриття виконавчого провадження, а тому зазначений виконавчий документ ТОВ «Вердикт Фінанс» на дату його подання повністю відповідав вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У частині 4 статті 3 ЦПК України зазначено, що закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

У Рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 № 1- рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Положення ч. 1 ст. 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності.

Підстави для повернення виконавчого документа було визначено ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції Закону України № 606-ХІУ від 21.04.1999 року, яка не містить обов`язку сплати авансового внеску при подачі заяви про відкриття виконавчого провадження, а тому зазначений виконавчий документ ТОВ «Вердикт Фінанс» на дату його подання повністю відповідав вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець Центрально-Міського ВДВС м. Кривий Ріг ГТУЮ у Дніпропетровській області при прийнятті рішення про відкриття/відмову у відкритті виконавчого провадження необхідно було керуватися Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-Х V в редакції, яка діяла станом на 04.10.2016 року, у зв`язку з чим доводи скарги знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 82, 260, 447, 450,451,452 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» про скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу та зобов`язання відрити виконавче провадження задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання за ВП № 52701813 від 11.10.2016 року.

Зобов`язати Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 216/892/14-ц, виданого 24.06.2014 року, без стягнення авансового внеску.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.І. Бондарєва