номер справи 2/333/503/19
номер провадження 333/6335/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2019 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Стоматова Е.Г., за участю: секретаря судового засідання Кабанової К.О., представника позивача Мазур О.С., представника відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Грибанова Ольга Віталіївна ( АДРЕСА_3 ) про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_4 . Іншим спадкоємцем першої черги є його брат ОСОБА_3 (відповідач по справі), який 09.08.2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька. Про смерть батька йому (позивачу) стало відомо лише у жовтні 2018 року, коли разом з матір`ю їздив на цвинтар, доглядати могилки померлих родичів, серед яких була бабуся по лінії батька. За життя померлий батько ніколи не приймав участі у вихованні позивача, не проявляв ініціативу зустрічатися, оскільки тримав образи на матір, спілкувалися дуже рідко. Вказані обставини стали перешкодою для своєчасного прийняття спадщини. Дізнавшись про смерть батька позивач звернувся до нотаріуса, щоб прийняти спадщину, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька йому було відмовлено, у зв`язку з пропуском строку, передбаченого ст.. 1270 ЦК України.

Ураховуючи наведене, позивач просив суд: встановити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_4 шляхом подання заяви нотаріусу.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28.11.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні. Одночасно вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с. 23).

Ухвалою суду від 11.03.2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 152).

У судовому засіданні представник позивача доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача зазначила, що відсутні підстави для задоволення позову, доводи, наведені в обґрунтування відзиву на позовну заяву підтримала, просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У судове засідання третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Грибанова О.В. не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомила. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи до суду не надходило.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_2 (позивач по справі) та його батько ОСОБА_4 не спілкувалися, стосунки не підтримували, через що позивач не міг знати про смерть батька. ОСОБА_2 намагався налагодити стосунки з батьком, проте його спроби не дали позитивних результатів, через образу батька на його колишню дружину.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали аналогічні пояснення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, взявши до уваги відзив приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Грибанової О.В. на позовну заяву (а.с. 36); копію спадкової справи № 1/2016 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 (а.с. 39-73); відзив відповідача на позову заяву з відповідними додатками (а.с. 93-113); заперечення представника позивача на відзив на позовну заяву з відповідними додатками (а.с. 133-145, 155-156); показання свідків, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, повторно виданим Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 857 (а.с. 6).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_4 .

Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець не залишив.

Спадкоємцями першої черги є сини померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3

23 лютого 2016 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Грибановою О.В. була відкрита спадщина після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі заяви сина спадкодавця ОСОБА_2 , як спадкоємця першої черги (спадкова справа № 1/2016) (а.с. 39-73).

09 серпня за реєстровим № 456 ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_4 .

У строк, передбачений статтею 1270 ЦК України ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав.

05 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини після смерті померлого ОСОБА_4 , однак постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Грибанової О.В. Вих. № 210 /02-31 від 06.11.2018 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку з дня відкриття спадщини (а.с. 8).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першою статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 та від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15.

Судом встановлено, що позивач не спілкувався з померлим батьком та жодним чином не підтримував з ним зв`язок.

Спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася 29 ІНФОРМАЦІЯ_2 2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини 05 листопада 2018 року, тобто після закінчення встановленого законом шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_4 , правонаступником якого є ОСОБА_2 , зазначив, що не був обізнаним про смерть батька.

Суд вважає, що вказані обставини не свідчать про існування поважних причин у розумінні статті 1272 ЦК України.

Факт того, що позивач не спілкувався з померлим батьком сам по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних перешкод для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Недобросовісність поведінки іншого спадкоємця щодо ненадання нотаріусу відомостей про осіб, які можуть бути спадкоємцями, також не свідчить про поважність причин пропуску позивачем для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не є перешкодою на вчинення спадкоємцем дій по прийняттю спадщини.

Оскільки ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.. ст.. 1220, 1222, 1270 ЦК України, ст.. ст.. 12, 13, 81, 83, 95, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Повний текст судового рішення складено 24 травня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Е.Г.Стоматов