У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Номер провадження 4-с/229/10/2019
Справа № 229/2198/19
22 травня 2019 року Дружківський міський суд Донецької області
головуючого судді Лебеженка В.О.
за участю: секретаря судового
засідання Слободкіної Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 дії державного виконавця Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, -
В С Т А Н О В И В:
До Дружківського міського суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державного виконавця Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області.
01.09.2016 року заступником начальника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, було винесено постанову про відкриття провадження, виконавче провадження №52070680.
18.03.2019 року заступником начальника відділу Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Тепляковим А.П. було винесено постанову «Про арешт коштів боржника».
Про наявність даної постанови йому стало відомо тільки 08.04.2019 року. Під час спроби скористатися належним йому коштами (заробітна плата), у банківському терміналі йому стало відомо, що картка заблокована.
Після того, як він звернувся на «горячу лінію банку» йому повідомили, що картка заблокована через постанову державного виконавця від 18.03.2019 року.
08.04.2019 року, він особисто звернувся до відділу виконавчої служби, де його було ознайомлено з оскаржуваною постановою.
З даною постановою він не згоден та вважає дії державного виконавця при винесенні даної постанови протиправними.
Ухвалою суду від 18.04.2019 року було прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця та призначено судове засідання у справі в приміщенні Дружківського міського суду Донецької області на 26.04.2019 о 14:15 годині (а.с.15).
Скаржник в судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву, в якій зазначив, що скаргу підтримує та просить її задовольни, справу розглянути за його відсутності.
Представник Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на скаргу в якому просить постановити ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 та справу розглянути без участі представника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків.
За положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК України, встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Вказане право сторін додатково закріплено також в ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
01.09.2016 року заступником начальника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, було винесено постанову про відкриття провадження, виконавче провадження №52070680.
Відповідно до ч.1, 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Положеннями ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.
Підставою для винесення вказаної постанови заступника начальника відділу Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, стала відповідь керівника сектору обробки запитів Управління супроводження контрольно-операційної діяльності Мережі Центру операційної підтримки ПАТ «ПУМБ», яка надійшла до відділу виконавчої служби 14.11.2018 року, відповідно до якої ОСОБА_1 має відкритий рахунок за № НОМЕР_2 . UAН у ПАТ «ПУМБ».
Згідно положень ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Частиною 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.
Проте, в порушення зазначених вимог Закону заступником начальника відділу Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, після отримання 14.11.2018 року відповіді щодо наявності відкритих рахунків боржника у ПАТ «ПУМБ», постанову про накладення арешту на майно (коштів) було винесено лише 18.03.2019 року.
Отже, суд констатує, що заступником начальника відділу Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області, було порушено строки винесення постанови про арешт майна (коштів), оскільки така постанова повинна була винесена на наступний робочий день після виявлення такого майна.
Поряд з цим, судом встановлено, що відповідно до листа директора ТОВ «Агенція Безпеки» від 11.01.2019 року, на адресу відділення №1 ПАТ «ПУМБ» направлено інформацію щодо працівників відділу охорони на ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод» для включення працівників, які мають відповідні реквізити, до «зарплатного проекту» (договір №261547338 від 23.11.2015 року) а також відкриття нових рахунків працівникам, які не мають рахунків, серед вказаних працівників зазначений ОСОБА_1 (а.с.11).
Відповідно до звіту по транзакціях з використанням/без використання БПК що були випущені до рахунку НОМЕР_3 .UAH, відкритий у ПАТ «ПУМБ», за період з 01.12.2018 року по 05.04.2019 власник рахунку ОСОБА_1 , вбачається, що на вказаний рахунок ОСОБА_1 отримує заробітну плату ТОВ «Агенція Безпеки».
У ст.43 Конституції України, закріплено, що законом захищається право кожного громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.
Положеннями ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці», визначено, що забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.
Відповідно до ст.128 Кодексу Законів про працю України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.
Відповідно до ч.1, 2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Отже, оцінивши в сукупності всі зібрані докази по справі, суд приходить до висновку, що постанова про арешт коштів боржника від 18.03.2019 року, якою накладено арешт на рахунки, в тому числі на рахунок на який ОСОБА_1 отримує заробітну плату, обмежує його право вільно розпоряджатися своє заробітною платою, при цьому щодо звернення стягнення на заробітну плату визначений інший порядок, передбачений Законом України «Про виконавче провадження».
Таким чином, постанова заступника начальника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про арешт коштів боржника від 18.03.2019 року у виконавчому провадженні №52070680, підлягає скасуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_1 дії державного виконавця Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області - задовольнити.
Скасувати постанову заступника начальника Авдіївського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про арешт коштів боржника від 18.03.2019 року у виконавчому провадженні №52070680.
Копію ухвали направити скаржнику та Авдіївському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області для відома.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Учасник справи, якому не було вручено ухвалу у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: В.О.Лебеженко