Справа № 2/0312/497/2011 Головуючий у 1 інстанції: Нєвєров І. М.
Провадження № 22-ц/802/553/19 Категорія: 1 Доповідач: Карпук А. К.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Карпук А.К.

суддів Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,

секретар Галицька І.П.,

з участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

державного виконавця Назарук І. В.,

представника стягувача Кузіна Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії, бездіяльність державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Назарук Ірини Вікторівни щодо відкриття виконавчих проваджень, стягувач: Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Іваничівського районного суду із скаргою на дії, бездіяльність державного виконавця Нововолинського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Назарук Ірини Вікторівни щодо відкриття виконавчих проваджень, стягував: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк", покликаючись на такі обставини. Відділом державної виконавчої служби м. Нововолинська вже провадилось виконавче провадження щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 за виконавчим листом №2/0312/497/11 виданим 07 червня 2012 року Нововолинським міським судом Волинської області. 19 вересня 2013 року набрала законної сили ухвала апеляційного суду Волинської області №165/1250/13-ц, якою дії державного виконавця визнані неправомірними. Виконуючи вказану ухвалу державний виконавець Панасюк В.А. 04.12.2013 року виконавчий лист № 2/0312/497, виданий 07.06.2012 року Нововолинським міським судом Волинської області повернув стягувачу. В постановах про повернення виконавчого документа стягувачеві від 04.12.2013 року державний виконавець Панасюк В.А. пунктом 3 постановив: виконавчий документ може бути повторно пред`явлений в строк до 04.12.2014 року. З 2008 року він зареєстрований та проживає в селищі Благодатне м. Нововолинськ. Жодних повідомлень від державної виконавчої служби на свою адресу по виконанню виконавчого листа №2/0312/497, виданого 07.06.2012 року Нововолинським міським судом Волинської області, від 19.09.2013 року по день звернення до суду із скаргою не отримував. Так як в судових засіданнях розглядалася скарга його дружини ОСОБА_3 як солідарного боржника за виконавчим листом №2/0312/497/11, виданого 07 червня 2012 року Нововолинським міським судом, він вирішив перевірити чи не порушені його права Державною виконавчою службою у м. Нововолинську, тому 18.03.2016 року він звернувся до Нововолинської виконавчої служби із заявою про ознайомлення його з матеріалами виконавчого провадження. За погодженням сторін ознайомлення призначили на 29.03.2016 року . В цей же день він вперше дізнався, що державний виконавець державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції Назарук І.В. 11.12.2014 року відкрила виконавчі провадження ВП № 45755175, ВП № 45755311, ВП № 45755252 за виконавчим листом №2/0312/497/11. При ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження ним виявлено, що вони відкриті після того як сплив строк пред`явлення виконавчого листа. Як вбачається з кутового штампу на заявах про відкриття виконавчого провадження від ПАТ КБ «Приватбанк» заяви подані стягувачем до Державної виконавчої служби у м. Нововолинську 08.12.2014 року за реєстраційними індексами 5422/03-24/02, 5423/03-24/02,5424/03-24/02. Державний виконавець Назарук І.В. вказала, що заява про примусове виконання подана 09.12.2014 року. Строк повторного пред`явлення встановлено до 04.12.2014 року, а заява стягувача надійшла 08.12.2014 року, тобто державний виконавець Назарук І.В. неправомірно, протизаконно відкрила виконавче провадження після того як сплив строк пред`явлення виконавчого листа.

Ухвалою Іваничівського районного суду від 11 березня 2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 , від імені заявника ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи і неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову про задоволення скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач ПАТ КБ «Приватбанк», посилаючись на її безпідставність, а також законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Державний виконавець у відзиві на апеляційну скаргу вказує не пропуск ст. років звернення із скаргою, її безпідставність.

У судовому засіданні заявник та представник заявника апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Державний виконавець та представник стягувача апеляційну скаргу заперечили та просять залишити її без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду підлягає до скасування з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані заявником виконавчі дії та винесена державними виконавцем постанова відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, повністю з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки такі зроблені передчасно, без урахування усіх обставин справи та з порушенням норм процесуального права, які регулюють порядок вирішення питання про оскарження дій державного виконавця під час виконання судового рішення.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1, 3, 4, 6, 7 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Про поновлення або відмову у поновленні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (ст..447 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Зі скарги вбачається, що ним оскаржуються дії та рішення державного виконавця, винесені 11 грудня 2014 року (а.с.10-13).

В оскаржуваних постановах як і у виконавчому листі зазначена адреса боржника м. Нововолинськ, вулиця Гагаріна, 16/10.

Постанова про відкриття виконавчого провадження надіслана боржникові рекомендованим листом 11 грудня 2014 року.

Закон не зобов`язує державного виконавця перевіряти та встановлювати факт одержання боржником надісланих документів виконавчого провадження.

Крім того, при дослідженні апеляційним судом матеріалів виконавчого провадження встановлено, що заявник знайомився з матеріалами виконавчого провадження 29 березня 2015 року, про що засвідчив підписом у своєму повідомленні про ознайомлення ( том 5 а.с. 29 ).

Встановлений законом строк звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця є процесуальним строком.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга судом залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Таким чином, беручи до уваги наведене та з урахуванням приписів ч.5 ст. 12 ЦПК України суд, отримавши скаргу ОСОБА_1 , мав роз`яснити заявнику або ж його представнику можливість заявлення та обґрунтування клопотання про поновлення строків на оскарження зазначених у скарзі дій, постанов і акта державного виконавця, а також наслідки неподання такого клопотання.

Однак суд першої інстанції, вирішуючи питання по суті та постановляючи ухвалу про відмову в задоволені скарги, не з`ясував питання, чи заявником був дотриманий строк на звернення до суду із зазначеною скаргою, хоча на це свою увагу звертав у поясненнях відзиві державний виконавець , а в оскарженій постанові суд зазначив про пропуск такого строку без наведення будь яких мотивів такого висновку. Вважаючи , що строк був пропущений, суд не з`ясував причини пропуску та не вирішив питання про поновлення такого строку, якщо причини пропуску є поважними.

Апеляційний суд приходить до висновку, що при прийнятті та вирішенні по суті скарги ОСОБА_1 судом першої інстанції без з`ясування питання про дотримання заявником строків звернення зі скаргою до суду вказані вище обставини та вимоги законодавства не враховані, чим порушено встановлений законом порядок вирішення даного питання, у зв`язку із чим порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, що відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для її скасування і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З огляду на те, що оскаржувана ухвала скасовується у повному обсязі з підстав, наведених вище, інші доводи апеляційної скарги щодо її незаконності не підлягають перевірці у межах даного апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст.367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Іваничівського районного суду Волинської області від 11 березня 2019 року в даній справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: