Єдиний унікальний номер справи 235/2310/19
Номер провадження 2/235/1015/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 червня 2019 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Покровськ Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій заявлено вимоги:

- розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 11.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області;

- стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, починаючи з 27.03.2019 року до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 11 липня 2014 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 уклали шлюб, сторони по справі мають малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сумісне життя між позивачем та відповідачем не склалося, подружні відносини фактично припинено в березні 2019 року. Сумісне господарство не ведеться. Спору про розділ майна, яке є сумісною власністю подружжя сторони на час розгляду справи не мають. Подальше сумісне проживання, збереження шлюбу неможливі з причини того, що це суперечило б інтересам сторін, оскільки у них відсутнє обоюдне бажання зберегти сім`ю. Заходи спрямовані для збереження сім`ї, зокрема строк на примирення сторонам по справі не потрібен, оскільки не дасть позитивного результату. Малолітня дитина проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Позивач не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, отримує лише державну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, в тому числі одноразову допомогу, в зв`язку з чим відчуває матеріальні труднощі. Враховуючи вказане, ОСОБА_1 в судовому порядку просить розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_2 , та стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в порядку ч. 2 ст. 84 СК України.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, подано заяву про розгляд справи в її відсутність, просить ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заяву про визнання обставин позовної заяви, відсутності заперечень проти розірвання шлюбу, стягнення аліментів та розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

11 липня 2014 року ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області (підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 ).

В шлюбі 14 жовтня 2016 народжена донька ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ).

Спільне життя позивача з відповідачем припинено.

Адресою реєстрації та фактичного проживання позивача ОСОБА_1 згідно паспортних даних є - АДРЕСА_2 (а.с. 5).

Адресою реєстрації та фактичного проживання відповідача ОСОБА_2 згідно паспортних даних є - АДРЕСА_3 (а.с. 16, 17).

Розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про розірвання шлюбу, - суд зазначає наступне.

Відповідно до змісту позовної заяви основна причина розпаду подружжя це - несумісність характерів, неприязні відносини один до одного.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Задовольняючи позов, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як сторони не мають наміру зберегти шлюб.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. ОСОБА_1 скористалася даним правом та звернулася до суду з таким позовом, відповідач ОСОБА_2 надав згоду на розірвання шлюбу.

Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення.

Приймаючи до уваги згоду відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу в результаті чого було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та посилаючись на ст. 112 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог про стягнення аліментів, - суд зазначає наступне.

Згідно ст. 75 СК України подружжя зобов`язані матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина четверта зазначенної статті встановлено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, право на аліменти у дружини матері може виникнути лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

У судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_6 , 2016 року народження, батьківство якої відповідачем ОСОБА_2 не оспорюється, мешкає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 На теперішній час позивач не працює, оскільки перебуває в відпустці по догляду за дитиною, в зв`язку з чим дійсно потребує підтримки зі сторони свого чоловіка.

Частиною 1 статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вказаного, суд надає оцінку матеріальному становищу відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працевлаштований, перебуває в трудових відносинах з ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля». Вказане свідчить, що відповідач отримує регулярну стабільну заробітну плату, а отже має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дружині, в зв`язку з її перебуванням в відпустці по догляду за малолітньої дитиною.

Згідно вимог позовної заяви ОСОБА_1 просить присудити до стягнення аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини заробітку.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 5 червня 2019 року відповідачем адресовано суду заяву про повне визнання пред`явлених до нього вимог. Доказів того, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси осіб, - суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб позивача, можливостей відповідача, - суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на утримання дружини ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_7 , 2016 року народження трирічного віку аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача щомісячно, що відповідає ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України, ст. 206 ЦПК України, та найкращим чином захистить інтереси тимчасово непрацездатної позивачки в потребі в матеріальних коштах в зв`язку з вихованням малолітньої дитини, та не призведе відповідача до скрутного матеріального становища.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину, дружину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 430 ч. 1 п. 1 ЦПК України, зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити зазначення розподілу судових витрат. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша - компенсується за рахунок держав.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Згідно п. п. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу встановлено ставку - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Так, ОСОБА_1 за подання позовної заяви про розірвання шлюбу сплачено судовий збір в сумі 768,40 гривень. Суд звертає увагу, що відповідачем ОСОБА_2 в порядку ч. 1 ст. 206 ЦПК України в підготовчому судовому засіданні подано заяву про визнання позову. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд в рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Решту судових витрат у справі (50 % від суми судового збору) суд присуджує до стягнення з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Крім того, позивач ОСОБА_1 в силу Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати державного мита за подання заяви про стягнення аліментів, тому судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_2 в дохід держави. Розмір судового збору суд визначає, з урахуванням норми п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст. ст. 84, 104, 105, 112, 115, 191 СК України, керуючись ст. ст. 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Красноармійськ Донецької області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Красноармійськ Донецької області, який був зареєстрований 11 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 256.

Після розірвання шлюбу позивачу, за її вибором, залишити прізвище « ОСОБА_8 ».

Шлюб вважати розірваним в день набрання даним рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 29 березня 2019 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Розподілити судові витрати по справі, а саме:

- доручити відповідному органу казначейства України з наступних реквізитів: р/р 5060, отримувач: Покровське УК / м. Покровськ / 22030101, код отримувача: 37803022, банк отримувача: 899998, Казначейство України (ЕАП) повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок (згідно квитанції від 27.03.2019 р.);

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 решту судового збору в сумі 352 (триста п`ятдесят дві) гривень 40 копійок;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення суду - 05.06.2019 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: