РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/17952/18

Провадження № 2/643/1930/19

14.05.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Полковник Г.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача Іващенка Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Одинадцята Харківська Державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживав постійно разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі АДРЕСА_1 ; визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 15.06.2000р., р№ НОМЕР_1 , виданого Центром (відділом) приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету ХМР та свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 3 ХДНК 24.06.2009 р. р.№3-767 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та 2/3 частини зазначеної квартири у спільній сумісній власності за ОСОБА_2 , який є її сином. Разом з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 постійно проживав без реєстрації її син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є його мати ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті свого сина ОСОБА_2 , так як постійно проживала разом з ним до його смерті, однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті сина через відсутність документів, що підтверджують факт постійного проживання разом з сином до дня його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, зробила розпорядження заповіт, посвідчений Державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори, та заповіла йому квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла. 20.07.2015року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , однак постановою Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як факт спільного проживання спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджується документально.

Ухвалою суду від 17.12.2018 року було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою від 24.01.2019року було закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивача ОСОБА_1 та його представник Іващенко Д.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених вище.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за відсутності представника Харківської міської ради.

Представник третьої особи Одинадцятої Харківської Державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутності їх представника.

Заслухавши позивача, представника позивача, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд вважає що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з довідки Комунального підприємства Харківське міське бюро технічної інвентаризації №1001300 від 30.05.2016року та інформації з реєстру прав власності на нерухоме майно 1/3 частка квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 3-ю ХДНК 24.06.2009 р. р№3-767, а 2/3 частки вказаної квартири належать ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 15.06.2000р. р НОМЕР_1 , виданого Центром (відділом) приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради /а.с.7, 82, 83-84/.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на спірну квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт 16.10.2009року постановою Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 16.10.2009 року, а також 13.03.2010року Московським ВДВС Харківського міського управління юстиції на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса №12211 від 15.12.2009 року /а.с.83-84/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження, ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є: ОСОБА_2 та ОСОБА_9 /а.с.55/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є: ОСОБА_10 та ОСОБА_3 /а.с.10/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер у віці 47 років, про що є відповідний актовий запис за №15245 /а.с.13/.

Як вбачається з копії довідки за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області від 26.10.2018року, ОСОБА_2 зареєстрованим у Харківській області не значиться /а.с.66/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 у віці 78 років , про що є відповідний актовий запис за №10471 /а.с.17/.

ОСОБА_3 за життя склала заповіт, посвідчений 25.12.2013року державним нотаріусам Третьої Харківської державної нотаріальної контри за р№2-697, яким заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 а.с.15,16/.

Відповідно до копії довідки КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_11 Д. була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , знята 06.07.2015року /а.с.69/.

Як вбачається з копії спадкової справи №914/2015, 20.07.2015 року позивач звернувся до Одинадцятої Харківської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.49/.

Постановою державного нотаріуса Одинадцятої Харківської державної нотаріальної контори від 16.11.2018 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1 а.с.11-12/. В постанові зазначено що за матеріалами спадкової справи 914/2015 після померлої ОСОБА_3 встановлено, що останній належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 та 1/3 частка вищевказаної квартири належить її сину ОСОБА_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на час смерті ніде не був зареєстрований. Заява про прийняття спадщини до нотаріальної контори від імені ОСОБА_1 та/або від імені ОСОБА_3 у встановлений законом строк не надходила. Спадкова справа №216/2013 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 заведена на підставі Претензії ДПІ у Московському районі м.Харкова Харківської області. Одночасно повідомлено, що шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено наявність арештів: реєстраційний номер:9154647 від 16.10.2009р. та реєстраційний номер: 9615053 від 13.03.2010р. на нерухоме майно, об`єктом обтяження значиться квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_1 є її сусідом та вона знайома з ним з дитинства. Також вона знає дідуся позивача, бабусю, та його батька ОСОБА_2 , який на день своєї смерті постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом із матір`ю ОСОБА_3 Позивач ОСОБА_1 проживав за іншою адресою, однак часто приїжджав у гості до батька та бабусі, та коли вона приходила до них у квартиру, то бачила там ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що позивач ОСОБА_1 є його товаришем, вони знайомі з 2000 року. Він часто приїжджав до ОСОБА_1 у гості, в тому числі й до квартири АДРЕСА_1 , де познайомився з його батьком ОСОБА_2 Йому відомо, що ОСОБА_2 на день своєї смерті проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю матір`ю ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_1 є її знайомий та вона знає його з дитинства. Їй відомо, що батько позивача ОСОБА_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом із матір`ю ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що позивач ОСОБА_1 є його товаришем, вони знайомі з дитинства. Він знає матір та батька позивача, та часто приїжджав до ОСОБА_1 у гості, до квартири АДРЕСА_1 відомо, що батько позивача ОСОБА_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю матір`ю ОСОБА_3

Згідно з ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно приписів п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною 2 ст.315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1,6 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

У роз`ясненнях, що містяться в п.п.2,20,21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. № 7«Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

ЦК України врегульовано порядок здійснення права на спадкування.

Згідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини у термін передбачений ст.1170 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Таким чином, факт постійного проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 повністю підтверджено показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 даними в судовому засіданні, яким у суду не має підстав не довіряти, а тому суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Що стосується вимог позивача про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом суд зазначає наступне.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За правилами ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Таким чином, вимоги, що гуртуються на визнані права власності на арештоване майно розглядається за правилами установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Вимог про заняття арешту з майна позивачем не заявлялися.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки мається арешт спадкового майна а саме квартири АДРЕСА_1 , а тому вказані вимоги є передчасними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 / АДРЕСА_3 АДРЕСА_4 / до Харківської міської ради /м.Харків, майдан Конституції,7/, третя особа Одинадцята Харківська Державна нотаріальна контора /м.Харків, вул.Валентинівська, 27-Г/ про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживав постійно за адресою: АДРЕСА_2 разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 22.05.2019року.

Суддя - Т.М.Довготько