пр. № 2-з/759/78/19
ун. № 759/9993/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Марко Ярослава Романівна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до суду, за змістом якої просить суд накласти арешт на:

-33/100 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та яка згідно договору дарування від 22.05.2018 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , була подарована ОСОБА_3 згідно договору дарування який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем за реєстровим № 1551.

- 33/100 частини житлового будинку, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , та який згідно договору дарування від 22.05.2018 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , був подарований ОСОБА_3 згідно договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем за реєстровим № 1550.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає про те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва в справі № 759/13681/17 від 29 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 12 квітня 2018 року, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 489 587 грн. На забезпечення вказаного позову ухвалою Святошинського районного суду м. Києва в справі № 759/13681/17 від 04 жовтня 2017 року було накладено арешт на 33/100 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , що на праві власності належала ОСОБА_2 04 жовтня 2017 року на виконання ухвали про забезпечення позову Святошинським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального відділу юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження за №54837840, в рамках якого того ж дня було накладено арешт на зазначену земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 , що на праві власності належала ОСОБА_2 01.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського ДВС з виконавчим листом на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва в справі №759/13681/17 від 29 листопада 2017 року. Постановою державного виконавця Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального відділу юстиції у Миколаївській області від 15 травня 2018 року було знято арешт з 33/100 частки земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та проведено державним реєстратором Іскяндаровою А.Ф. припинення обтяження.

22 травня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено два договори дарування відповідної 33/100 частки земельної ділянки та 33/100 частини житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , які були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем за реєстровим № 1550 та № 1551.

23 листопада 2018 року Святошинський районний суд м. Києва скаргу ОСОБА_1 на дії Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального відділу юстиції у Миколаївській області, заінтересована особа Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального відділу у м.Києві, щодо скасування постанови про скасування постанови про зняття арешту з майна задовольнив та скасував постанову Баштанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального відділу юстиції у Миколаївській області від 15.05.2018 р. про зняття арешту з 33/100 частки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з 33/100 частки земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , із посиланням на статтю 149 Цивільного процесуального кодексу України, вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява позивача підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 Цивільного процесуального кодексу України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Відповідно до частин 5-7 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про що постановити ухвалу, в якій зазначити вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішити питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Відповідно до статті 151 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Вид забезпечення позову - арешт майна є співмірним із заявленими вимогами, оскільки це майно є предметом спору, а заборона на вчинення дій з внесення змін до конструктивних частин спірного майна забезпечить його схоронність.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно пункту 43 Рішення по справі «Шмалько проти України» пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права.

В даному випадку предметом спору є нерухоме майно, відтак, враховуючи приписи пункту 6 частини 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходу, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині накладення арешту 33/100 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Водночас, з урахуванням обставин, зазначених у заяві про забезпечення позову та доказів, долучених до вказаної заяви, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 33/100 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що обраний заявником спосіб забезпечення позову дозволяє належним чином захистити майнові інтереси всіх учасників справи, а також відсутність обставин визначених частиною 3 статті 154 Цивільного процесуального кодексу України, відтак, суд приходить до висновку про те, що станом на момент звернення до суду з даною заявою, відсутні підстави для застосування до позивача зустрічного забезпечення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Керуючись статтями 149- 153, 157, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:

-33/100 земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , на підставі договору дарування від 22.05.2018 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чмируком Олександром Валерійовичем за реєстровим № 1551.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали для виконання направити до Реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в м. Києві, Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської державної адміністрації, Святошинського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Стягувач: ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Боржник: ОСОБА_3 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги в Київський апеляційний суд через Святошинський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я.Р. Марко