Справа № 338/1018/18
Провадження № 22-ц/4808/203/19
Головуючий у 1 інстанції Битківський Л. М.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

доповідача Фединяка В.Д. (суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Капущак С.В.

з участю ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3

представника Кредитної спілки «Станіславська»

Тарновського Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Станіславська» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Богородчанського районного суду від 09 жовтня 2018 року, ухвалене суддею Битківським Л.М. в смт. Богородчани,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Кредитна спілка «Станіславська» звернулась з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25 червня 2015 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №150 шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 132000 гривень. Строк користування кредитом становить 25 місяців, розпочинається з 25 червня 2015 року та закінчується 25 липня 2017 року. Проценти за користування кредитом встановлені в розмірі 40 процентів річних. Графік погашення кредиту вказаний у додатку № 1 до згаданого вище договору. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору та не припиняє нарахування кредитодавцем процентів за договором в розмірі, встановленому договором. З метою забезпечення умов кредитного договору між КС «Станіславська» та ОСОБА_5 було укладено Договір поруки від 25 червня 2015 року. Також, 25 червня 2015 року з метою забезпечення умов кредитного договору було укладено Договір поруки між КС «Станіславська» та ОСОБА_6 Відповідно до вимог ст.554 ЦК України поручителі поручилися за боржника і відповідають по зобов'язаннях боржника у тому ж обсязі що і боржник. Всупереч умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання ОСОБА_2 не виконував, заборгованість в добровільному порядку не погасив. Відповідно до п.2.2.1 кредитного Договору у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує підвищений процент у розмірі 60 процентів річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу до дати сплати простроченого платежу. Станом на 21.08.2018 року заборгованість по кредитному договору від 25 червня 2015 року № 150 становить 257 232,41 грн. Просив стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в солідарному порядку 117 474,28 грн заборгованості за кредитним договором, 139 758,13 грн заборгованості по процентах за користування кредитом та 3858,32 грн судового збору.

Заочним рішенням Богородчанського районного суду від 09 жовтня 2018 року позов Кредитної спілки «Станіславська» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Станіславська» заборгованість за кредитним договором № 150 від 25.06.2015 року в розмірі 257 232,41 грн та 3858,32 грн судового збору.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з направленням справи на новий розгляд, вказуючи на допущення судом порушення норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що в зв»язку з поважними причинами не міг бути присутній при розгляді справи, про що повідомляв суд першої інстанції. Зазначає, що кредитні договори укладаються в письмовій формі і не можуть змінюватися в односторонньому порядку без згоди сторін. Стороною за кредитним договором є банк, а не кредитне управління банку або інший структурний підрозді, яким є кредитна спілка. Зміни в договорі вносяться за погодженням обох сторін. Вказує, що кредитною спілкою «Станіславська» була збільшена кредитна ставка з 40% до 60% за неповну оплату першого внеску без відома апелянта і належного повідомлення його і його поручителів. На думку апелянта, кредитодавець спеціально не приймав ніяких дій, затягнув термін сплати кредиту, щоб односторонньо змінити процентну ставку. Зазначає, що це позбавить його можливості займатися підприємницькою діяльністю, яка є основним джерелом прибутку його сім»ї. Апелянтом також подано доповнення до апеляційної скарги, в якому він вказує на те, що судом ухвалено ще одне заочне рішення за позовом кредитної спілки до нього від 03.12.2018 року, тому просив об»єднати зазначені справи в одне провадження.

15.01.2019 року голова правління КС «Станіславська» Шатирко Г.Г. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що Кредитна спілка «Станіславська» є юридичною особою, яка внесена в Єдиний державний реєстр підприємств і організацій України. Вказує, що відповідно до кредитного договору у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує підвищений процент у розмірі 60% річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу і до дати сплати простроченого платежу, тому підвищення банком процентної ставки відбулося правомірно, в порядку погодженої сторонами процедури. Поручителі на момент підписання договорів поруки були ознайомлені із умовами кредитного договору.

У судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Представник КС «Станіславська» апеляційну скаргу не визнав, вважає рішення суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи позов Кредитної спілки «Станіславська», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 порушено зобов'язання за кредитним договором, поручителі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вимогу кредитора про погашення боргу не виконали, у позивача виникло право ставити вимогу до відповідачів про повернення основного боргу та сплати процентів.

Висновок суду не повністю відповідає вимогам закону і обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що між Кредитною спілкою «Станіславська» та ОСОБА_2 25 червня 2015 року було укладено кредитний договір №150 шляхом відкриття кредитної лінії у сумі 132000 гривень.

Строк користування кредитом становить 25 місяців, розпочинається з 25 червня 2015 року та закінчується 25 липня 2017 року.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору відсотки за користування кредитом встановлюються в розмірі 40% річних.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору сторони дійшли згоди, що договір укладено з наступною відкладальною обставиною:

відповідно до п.2.2.1 кредитного договору у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, позичальник сплачує підвищений процент у розмірі 60 процентів річних від суми несплаченого кредиту, починаючи з дати виникнення прострочення платежу до дати сплати простроченого платежу.

Відповідно до п. 6.1.2 кредитного договору кредитодавець має право нараховувати позичальнику та стягувати з нього, у разі виникнення прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, якщо час прострочення становить більше 30 днів, підвищений процент у розмірі та порядку, визначеному в п.2.2. кредитного договору.

З метою забезпечення умов кредитного договору між КС «Станіславська» та ОСОБА_5 було укладено Договір поруки від 25 червня 2015 року.

Також, 25 червня 2015 року з метою забезпечення умов кредитного договору було укладено Договір поруки між КС «Станіславська» та ОСОБА_6

Згідно п. 2.1. договорів поруки відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за кредитним договором № 150 від 25.06.2015 року.

Згідно п. 2.2. договорів поруки поручителі та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручителі відповідають перед кредитором по зобов'язаннях боржника у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору.

Згідно п. 2.6. договорів поруки поручителі ознайомлені з умовами кредитного договору № 150 від 25.06.2015 року, чітко усвідомлюють і розуміють умови даного договору і вважають їх вигідними для себе.

Згідно п. 2.7. договорів поруки поручителі надають згоду на всі наступні зміни та доповнення до кредитного договору № 150 від 25.06.2015 року, які можуть відбутися після його укладання.

Згідно розрахунку поданого Кредитною спілкою «Станіславська», станом на 21.08.2018 року заборгованість за кредитним договором № 150 від 25.06.2015 року за період з 27.10.2015 року по 21.08.2018 рік становить: 117 474,28 грн - заборгованість по кредиту, 139 758,13 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом, всього 257 232,41 грн.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 25 місяців - до 25 липня 2017 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 25 липня 2017 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами кожного місяця.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Такий висновок узгоджується з постановою Великої Палати Верховного суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12.

Вирішуючи даний спір та стягуючи з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Станіславська» заборгованість за кредитним договором № 150 від 25.06.2015 року в розмірі 257 232,41 грн за період з 27.10.2015 року по 21.08.2018 рік, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував і не звернув уваги, що строк дії кредитного договору укладеного між сторонами закінчився 25 липня 2017 року.

Згідно наданого Кредитною спілкою «Станіславська» розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 25 липня 2017 року заборгованість за кредитним договором за період з 27.10.2015 року по 25.07.2017 рік становить 123 203,16 грн. Тому саме така заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що Кредитною спілкою «Станіславська» неправомірно збільшено кредитну ставку з 40% до 60% за неповну оплату першого внеску, не заслуговують на увагу, оскільки таке збільшення кредитної ставки передбачено кредитним договором. Так як кредитний договір підписаний ОСОБА_2, то йому було відомо про можливість такої зміни кредитної ставки.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина перша статті 376 ЦПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення слід змінити та відмовити позивачу у стягненні з відповідачів процентів за кредитним договором з 25.07.2017 року по 21.08.2018 рік у розмірі 75 698, 50 грн.

Відповідно до ст. 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв'язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України визначено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Станіславська», підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1232 грн, а з кожного по 410, 66 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Заочне рішення Богородчанського районного суду від 09 жовтня 2018 року змінити. Зменшити розмір стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Кредитної спілки «Станіславська» заборгованість за кредитним договором №150 від 25 червня 2015 року за період з 27 жовтня 2015 року по 25 липня 2017 року у розмірі 123 203,16 грн та по 410, 66 грн судового збору з кожного, загальна сума якого становить 1 232 грн.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст складено 01 березня 2019 року.

Судді: В.Д.Фединяк І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський