КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції Осаулов А.А.
Номер провадження № 22-ц/824/5865/2019
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Яворського

М.А.(суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,

розглянувши цивільну справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 січня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року позивач ПАТ "КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_5 підписала заяву б/н від 23 червня 2015 року згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 1000,00 грн. Однак у порушення умов договору свої зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 18 жовтня 2017 року має заборгованість в розмірі 13139,39 грн., з яких 7029,52 грн. тіло кредиту, 1343,22 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3664,77 грн. заборгованість за пенею, 500 грн. штраф (фіксована частина), 601,88 грн. штраф (процентна складова).

З урахуванням викладеного позивач просив стягнути із ОСОБА_5 на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 13139,39 грн. та 1600,00 грн. судових витрат.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник АТ КБ "ПриватБанк" Литвиненко О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, Банк зазначав, що відповідач уклав кредитний договір, а саме анкета - заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг з позивачем, був ознайомлений та згодний з умовами надання банківських послуг та був згодний з тим, що його заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами складає між ним та банком кредитний договір.

Вказує, що судом порушена презумпція правомірності правочину, закріплена у ст. 204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний відповідно до закону судом недійсним. Відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах не свідчить про те, що він не був ознайомлений з ними, не означає відсутність договірних правовідносин між сторонами та відсутність заборгованості. Підпис відповідач поставив саме в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодний з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах. Вказує, що позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та активно користувався кредитним лімітом банку, що підтверджується випискою про рух коштів, а також у розрахунку заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 369 ЦПК України, з урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути апеляційні скарги, зазначені в частинах першій та другій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив із його недоведеності, оскільки позивачем не надано доказів укладення кредитного договору саме з відповідачем ОСОБА_5, що саме вона повинна сплатити наявну у розрахунку Банку кредитну заборгованість.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

З наданих позивачем матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 23 червня 2015 року ОСОБА_7 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку та своїм підписом в анкеті-заяві ОСОБА_7 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами. Екземпляр договору про надання банківських послуг вона згодна отримати шляхом роздрукування з офіційного сайту www.pb.ua. (а.с.6-22).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи висновки суду по суті позовних вимог та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд керується наступним.

Звертаючись до суду з позовом, ПАТ КБ "Приватбанк" вказує на те, що позичальник не виконує свої зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим утворилася заборгованість.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги та апеляційну скаргу, АТ "КБ "ПриватБанк" зазначав, що сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов договору, оскільки відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві, і що відповідач поставив підпис в заяві позичальника, яким засвідчив те, що він повністю згодних з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на таких умовах.

Судом першої інстанції дані доводи обґрунтовано не взято до уваги, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують факт укладення кредитного договору саме з відповідачем по справі ОСОБА_5 та отримання нею коштів.

Матеріалами справи підтверджено, що анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг підписано ОСОБА_7, що взагалі не є учасником вказаної справи.

Разом із тим, із доказів, наявних в матеріалах справи, не вбачається підтвердження того, що відповідачкою по справі ОСОБА_5 підписано заяву-анкету, отримано та ознайомлено її під підпис з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", що є основною складовою договору про надання банківських послуг, а отже на підставі наявних в матеріалах справи доказів не можна встановити, що ОСОБА_5 взагалі є стороною Кредитного договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи вищевикладене, оскільки позивачем не доведено, що відповідач по справі ОСОБА_5 є стороною договору, тому вимоги про стягнення заборгованості за таким договором є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції ст. 204 ЦК України, якою встановлено презумпцію правомірності правочину, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази його укладення саме з відповідачем по справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 7, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді :

_______________ ________________ ______________

М.А.Яворський Т.Ц.Кашперська

В.О.Фінагеєв