Справа № 309/67/19
Провадження № 2/309/574/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

з участю секретаря судового засідання Соймик Н.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про визначення частки у праві спільної сумісної власності на нерухоме майно. Позовні вимоги вмотивовані тим , що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 22 травня 1993 р. Рішенням Хустського районного суду від 13 лютого 2013 року шлюб розірвано, сімейні відносини припинилися. За час перебування у шлюбі ними за спільні кошти і спільною працею було збудовано житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок посвідчено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18.05.2007 року № 691, виданим відповідачу на підставі розпорядження голови Хустської райдержадміністрації від 18.05.2007 року № 208 і зареєстровано в Хустському ДПТІ 18.05.2007 р. Будинок вони почали будувати 1996 р., а 2003 р. будівництво було закінчено і вони перейшли до нього проживати . Від початку будівництва і до його завершення вони брали участь у створенні спільної власності на житловий будинок. З 2008 року відповідач виписався з місця постійного проживання в с. Рокосово Хустського району у зв`язку з виїздом на роботу на Північ Росії.. На теперішній час відповідач проживає в м АДРЕСА_2 , має там сім`ю. З 2012 року жодного разу в село не приїжджав, коштів на утримання будинку не надає. Усі витрати на утримання будинку несе позивач, однак її права на будинок юридично не закріплені. Вона не може приватизувати земельну ділянку під будинком, отримати субсидію на оплату комунальних послуг, вчинити правочин щодо належного їй нерухомого майна. Просить суд визнати належну їй частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , що розташований за адресою АДРЕСА_1 в розмірі ? ( одної другої) ідеальної частки житлового будинку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, на адресу суду подала заяву, в якій просить провести розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, та просить їх задоволити .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав письмовий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить суд застосувати строк позовної давності звернення до суду і з цієї підстави відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Також у своєму відзиві відповідач вказує , що земельну ділянку під будівництво житлового будинку йому було подаровано дідом позивача , а тому вона не підлягає розподілу.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 22 травня 1993 року. Рішенням Хустського районного суду від 13 лютого 2013 року шлюб розірвано.( а.с.130

Відповідач ОСОБА_2 є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.05.2007 року /а.с. 8/.

З 2008 року відповідач знятий з місця реєстрації постійного проживання в с. Рокосово 9 а.с.10)

Згідно зі ст. 22 Кодексу про шлюб і сім`ю України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі ст. 70 Сімейного кодексу України частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу.

Кодекс про шлюб і сімю України та Сімейний кодекс України містять аналогічні норми щодо регулювання прав на майно , набутого чоловіком і жінкою під час шлюбу. Оформлення на ім`я одного з подружжя правовстановлюючих документів на нажите в період шлюбу майно не виключає право другого подружжя на пред`явлення позову про поділ між ними цього майна.

У своєму відзиві відповідач стверджує , що земельну ділянку йому було подаровано дідом позивача ОСОБА_4 , однак жодних доказів на підтвердження даного факту суду не надав . У своєму відзиві просив витребувати відомості про дарування даної земельної ділянки з Рокосівської сільської ради, однак дане клопотання не відповідає вимогам ст. 84 ЦПК України, у звязку з чим дане клопотання судом не вирішувалося.

Не підлягає до задоволення клопотання відповідача про застосування строку позовної давності і у звязку з цим відмови в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 ст. 72 Сімейного кодексу України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Умовою застосування позовної давності є порушення прав на майно одним з співвласників. У зв`язку з цим позовна давність не розпочнеться до того часу, коли права одного з колишнього подружжя щодо спільного майна не будуть порушені колишньою дружиною чи колишнім чоловіком.

За наведених обставин , суд вважає , що в даному випадку строк позовної давності не сплив, оскільки позивач дізнався про порушення своїх прав на майно не після розірвання шлюбу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, ст.22 КпШС, ст.ст. 63,70 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 р.н.о.п.п. частку у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами , що розташований за адресою АДРЕСА_1 в розмірі 1/2 ( одної другої) ідеальної частки житлового будинку, залишивши зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в спільній частковій власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 ідеальної частки кожного

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 держави 704 грн. 80 коп судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 29 травня 2019 року.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.