Провадження №: 4-с/752/25/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2019 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою адвоката Богатиренка Олега Івановича, в інтересах ОСОБА_1 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції к м. Києві про визнання незаконними дії про нарахування заборгованості по виконавчому листу у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, заінтересована особа - ОСОБА_2 , -

в с т а н о в и в:

24.11.2017 року адвокат Богатиренко О.І. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з даною скаргою.

Останню мотивував тим, що 10.11.2017 року головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції к м. Києві Тущенком П.Л. було нараховано заборгованість по виконавчому листу № 752/9138/14-ц, виданого 12.01.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.06.2014 року і до повноліття дитини.

Згідно довідки-розрахунку, складеної Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції в м. Києві 10.11.2017 року, заборгованість ОСОБА_1 складає 43 623,27 грн.

Вказав, що вказана довідка є неправомірною та недостовірною, оскільки жодної заборгованості по сплаті аліментів у його довірителя немає.

Свою позицію мотивував тим, що ОСОБА_1 не був обізнаний про розмір аліментів, котрі мав сплачувати. Виплати до 2017 року провадив у добровільному порядку, проте, стягувач відмовлялась їх отримувати.

Крім того, ОСОБА_2 звернулась до виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого листа лише 12.01.2017 року, а тому, до вказано дати у нього не може бути жодної заборгованості. До того ж, в період з квітня 2015 року по жовтень 2016 року у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_1 не працював.

Тому, остаточно, виходячи з положень ст. 195, ч. 3 ст. 197 СК України, просив суд визнати дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції к м. Києві при нарахуванні заборгованості згідно довідки-розрахунку від 10.11.2017 року по виконавчому листу № 752/9138/14-ц, виданого 12.01.2017 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідн6ого віку, щомісячно, починаючи з 13.06.2014 року і до повноліття дитини, незаконними та зобов`язати Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції к м. Києві провести перерахунок заборгованості ОСОБА_1 про сплату аліментів відповідно до чинного законодавства з урахуванням встановлених наявних обставин.

Ухвалою від 27.11.2017 року відкрито провадження у справі (а.с. 27).

Протокольною ухвалою від 21.01.2019 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено ОСОБА_2 (а.с. 79).

Ухвалою від 26.10.2018 року справу прийнято до провадження суддею Хоменко В.С.

В судовому засіданні адвокат скаржника вимоги скарги з урахуванням уточнень підтримав та просив задовольнити, виходячи з обставин, викладених в останній.

Суб`єкт оскарження в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на скаргу не надав.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, надала письмові заперечення проти скарги, в яких просила у задоволенні останньої відмовити за її безпідставністю та недоведеністю (а.с. 87-88).

Суд, заслухавши представника скаржника, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення скарги по суті, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідн6ого віку, щомісячно, починаючи з 13.06.2014 року і до повноліття дитини.

Рішення набрало законної силу в установленому законом порядку.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що ОСОБА_1 обізнаний про його ухвалення та визначений розмір аліментів, що підлягають стягненню, та період їх стягнення, оскільки був присутнім в судовому засіданні (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/40204693).

01.08.2017 року стягувач ОСОБА_2 пред`явила до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві для виконання виконавчий лист, виданий 12.01.2017 року Голосіївським районним судом м. Києва, у справі № 752/9138/14-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання їх доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідн6ого віку, щомісячно, починаючи з 13.06.2014 року і до повноліття дитини (а.с. 207-210).

Постановою головного державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тущенка П.Л. від 10.08.2017 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/9138/14-ц, виданого 12.01.2017 року (а.с. 205).

10.11.2017 року головним державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості по сплаті аліментів за період з червня 2014 року по вересень 2017 року, згідно якої заборгованість боржника становить 43 623,27 грн. (а.с. 8-9).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилався на те, що головний державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тущенко П.Л. безпідставно провів нарахування заборгованості по сплаті ним аліментів, оскільки ним виплати до 2017 року провадив у добровільному порядку, проте, стягувач відмовлялась їх отримувати; звернення ОСОБА_2 до виконавчої служби щодо примусового виконання виконавчого листа мало місце лише 12.01.2017 року, а тому, до вказаної дати в силу ч. 3 ст. 197 СК України у нього не може бути жодної заборгованості До того ж в період з квітня 2015 року по жовтень 2016 року у зв`язку із погіршенням стану здоров`я він не працював, через що обрахунок мав бути проведений в порядку ч. 2 ст. 195 СК України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику: у разі якщо виконавчий документ уперше надійшов для виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Аналіз змісту оскаржуваної довідки дає суду підстави для висновку про те, що заборгованість по аліментам в оскаржуваній довідці визначена у відповідності до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, на виконання вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» головний державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тущенко П.Л. визначив розмір заборгованості по аліментах скаржника (боржника) за період з червня 2014 року по вересень 2017 року з урахуванням часу, коли боржник не працював, і з урахуванням довідки про доходи, виданої за місцем роботи боржника - СФГ «Сонячне», куди останній був прийнятий у жовтні 2017 року.

Доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на підтвердження зворотного скаржником надано не було, так само як доказів добровільної сплати аліментів до моменту звернення стягувача з приводу примусового виконання судового рішення.

При цьому посилання скаржника на положення ч. 3 ст. 197 СК України судом до уваги не приймаються, огляду на виключення вказаної частини на підставі Закону № 1404-VIII від 02.06.2016 року.

Невідповідності оскаржуваної довідки вимогам СК України, зокрема, положенням ст. 195 СК України, судом також не встановлено, а скаржником не доведено в порядку, визначеному цивільним процесуальним законодавством.

За таких обставин, у державного виконавця були відсутні визначені законом підстави для проведення перерахунку, а тому відсутні підстави вважати, що головний державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Тущенко П.Л. допустив дії, внаслідок якої порушені права боржника ОСОБА_1

Відповідно до п.7.20.3 Розділу VII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/2 від 02.04.2012 року, заборгованість нараховується до прийняття судом в установленому законом порядку рішення про зменшення розміру аліментів за позовом боржника.

Згідно з ч. 9 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання свого обов`язку по сплаті аліментів скаржник (боржник) надав квитанції за 12.12.2018 року, 25.01.2019 року та 06.02.2019 року проте, на думку суду, не надано підтвердження того, як зазначалось вище, що сплати мали місце з червня 2014 року по вересень 2017 року.

До того ж, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, копія якого міститься у матеріалах справи, в подальшому державним виконавцем провадились перерахунки заборгованості по сплаті аліментів, і на час розгляду скарги заборгованість відсутня через її погашення в повному обсязі ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню, оскільки в діях державного виконавця відсутні порушення закону.

На підставі викладеного, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст. 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

у задоволенні скарги адвоката Богатиренка Олега Івановича, в інтересах ОСОБА_1 на дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції к м. Києві про визнання незаконними дії про нарахування заборгованості по виконавчому листу у виконавчому провадженні про стягнення аліментів, заінтересована особа - ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дати складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 27.05.2019 року.

Суддя В.С. Хоменко