Справа № 464/5102/18
пр.№ 2/464/165/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.05.2019 м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Мички Б.Р.

секретар судового засідання Шутяк М.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Бєлікової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №464/5102/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

представник позивача звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1 інфомацію, поширену ОСОБА_3 03.07.2018 шляхом розповсюдження аркушів формату А4 наступного змісту: «Увага аферисти. Ця тьотка вкрала документи і не хоче віддавати. Так давайте зробемо її популярною. Будьте уважни і не вступайе в контакт. Шановна аферистка, якщо ви не повернете вкрадене я буду діяти більш рішуче»; стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50 000,00 грн в якості відшкодування моральної шкоди. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 16.12.2011 зареєструвала шлюб з відповідачем, у якому у них народилась спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Вказує, що з квітня 2018 року сторони припинили спільне проживання та ведення господарства з огляду на фактичне припинення шлюбних відносин. Відносини останнім часом між ними були неприязні, а спілкування зводилось лише щодо вирішення питань відносно спільної дитини - участі відповідача у її вихованні та утриманні, тому звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Зазначає, що після отримання позовної заяви відповідач безпідставно почав звинувачувати позивачау викраденні документів, одним із яких, на її думку, було свідоцтво про шлюб. Стверджує, що такі звинувачення є абсолютно безпідставними так як жодних документів, які б відносились до прав чи обов`язків відповідача позивач не викрадала та не приховувала у себе та, окрім цього, повідомила відповідачу, що свідоцтво про шлюб можна отримати повторно без будь-яких проблем. Проте відповідач наполегливо вимагає у позивача повернення невідомих їй документів та вживає заходів, які порушують її честь та гідність. Зокрема, 03.07.2018 о 15.00 год. мало відбутись судове засідання у Сихівському районному суді м.Львова щодо розгляду справи №464/2159/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. 15.05.2018 відповідач надіслав позивачу повідомлення на її особистий телефон з метою отримання інформації щодо місця розгляду справи. Відправивши йому дані про місце розгляду, останній перетелефонував позивачу та уточнив, чи це буде суд про розірвання шлюбу. Натомість позивач повідомила, що позову про розірвання шлюбу вона не подавала і він може самостійно його пред`явити, а судове засідання відбудеться щодо призначення аліментів з нього на утримання їх дитини. Відповідач у судове засідання не з`явився та після цього почав надсилати позивачу повідомлення на мобільний телефон, які містять неправдиві відомості, ображають честь та гідність позивача. Насамперед, о 15.17 год. направлено смс-повідомлення наступного змісту: документи би вернула то шо вкрала. Ну раз ти така дурна то будем дивитись чи на довго тебе хватить; о 16.22 год. - визми трубку даю 50 грн, о 16.22 год. - 40 грн., о 16.22 год. - 30 грн; о 16.53 годині ой бачу обидилась. Ну ти поки то шо вкрала спокою мати не будеш. Язаймусь тим шоб тебе навчити тому; о 17.05 годині - документи верни аферистка. В цей час позивач поверталась із вищевказаного судового засідання. Підійшовши до під`їзду за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає разом із батьками та малолітньою дитиною, побачила розкидані аркуші А4 формату біля під`їзду та, як потім з`ясувалось, у кожному з 5-ти під`їздів будинку АДРЕСА_2 .Володимира Великого, на яких зображено її фото та напис «УВАГА АФЕРИСТИ. Ця тьотка вкрала документи і не хоче віддавати. Так давайте зробемо її популярною. Будьте уважни і не вступайе в контакт. Шановна аферистка, якщо ви не повернете вкрадене я буду діяти більш рішуче». Вказує, що позивач зібрала усі аркуші біля та в під`їзді. Згодом вона подивилась, чи є такі аркуші в інших під`їздах і побачила, що в кожному розкидано близько по 5-10 ідентичних аркушів паперу. Такі ж аркуші паперу були розповсюджені біля сусідніх будинків, які знаходяться поряд за місцем проживання позивача. Стверджує, що позивач безсумнівно впевнена, що це вчинив відповідач, так як він перед тим, як розкинути вищевказані аркуші паперу біля її місця реєстрації, надіслав позивачу ряд смс-повідомлень, окрім вищезгаданих: о 17.06 год. 03.07.2018 - мейл скажи я тоби на провирку рекламний пост дам. Чи там гарно вийшла; о 17.07 год. 03.07.2018 - чи може пити надрукувати пару пачок и в тебе на райони рознести по почтовим ящикам; о 18.23 год. 03.07.2018 - завтра ми збільшимо тираж до 500 екземплярів і трошки більше інфи буду добавляти. ОСОБА_5 ті документи боком вийдуть. Позивач зрозуміла що це вчинив відповідач, так як він неодноразово до цього і в цей день писав позивачу щодо повернення невідомих їй докуметів і при цьому називав її аферисткою. Також, в розповсюдженому аркуші А4 формату вказано про намір діяти рішуче і в цей час позивачу надійшли наступні смс-повідомлення від відповідача: о 18.30 год. 03.07.2018 - прікінь я Шяс зроблю так шо всі хто на південному бачили то; о 18.30 год. 03.07.2018- я ше в школу твою навідаюсь; о 01.21 год. 04.07.2018 - завтра напишу заяву. Так що якщо надумала документи вернути прошу це зробити. Бо я зі всім піду. Зазначає, що вищевказані повідомлення підтверджують, що розробка та розповсюдження аркуша А4 формату із неправдивою інформацією, яка принижує честь та гідність позивача була здійснена відповідачем. Окрім цього, розповсюдження вищевказаних аркушів паперу формату А4 із неправдивою інформацією бачили ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Окрім цього, відповідач написав коментар під постом про дружбу між позивачем, ОСОБА_9 , та її подругою ОСОБА_10 , який принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Щодо неправомірних діянь відповідача 25.07.2018 позивачем було подано заяву до Франківського ВП ГУ НП у Львівській області. Згідно з довідкою про результат проведення перевірки по факту звернення ОСОБА_1 від 08.08.2018 - подана інформація знайшла своє підтвердження. Зазначає, що вищевказаними діяннями відповідач порушує права позивача та завдає шкоди її інтересам. Насамперед, поширення неправдивої інформації щодо того, що позивач викрала документи та аферистка принижує її честь та гідність в очах сусідів за місцем її реєстрації, так як невідомо скільки часу ці аркуші паперу із вищевказаною інформацією знаходились не лише у під`їзді, де проживає позивач, але і на дворі та у всіх інших під`їздах будинку. Невідомо, чи позивач зібрала всі аркуші, чи можливо сусіди також брали заради цікавості та ознайомлення із інформацією невідому кількість аркушів паперу. Коли позивач збирала аркуші оточуючі люди спостерігали за цим, зупинялись щоб подивитись, що саме вона збирає та прочитати їх зміст. Для позивача це було надзвичайно принизливо, завдало останній душевних страждань та було величезним психологічним стресом. Декілька днів позивач не могла нормально вести звичний спосіб свого життя, в неї порушився сон, їй принизливо було гуляти із малолітнім сином, так як її сусіди активно обговорювали вищевказані події та з кожним її виходом на вулицю зі зверхністю та зневагою дивились на неї. Позивач дуже переживала, що такі події повторяться, відповідач поїде (як він вказував у смс-повідомленнях) до школи, де вона працює вчителем та розповсюдить такі ж листівки. Для позивача, яка працює вчителем, є порушенням її честі, гідності та ділової репутації поширення такого роду неправдивої інформації. Позивач має бути правильним прикладом для своїх учнів, маючи авторитет та можливість повчально виховувати дитину. Поширення ж вищевказаної неправдивої інформації порочить її статус вчителя як в очах дітей, так і їх батьків. Зазначення ж в смс-повідомленнях про намір дати позивачу 50 АДРЕСА_3 40, 30 гривень за те, що позивач дасть відповідь на його дзвінок є її психологічним приниженням з боку відповідача, який ставить себе набагато вище за неї, вказуючи останній на її матеріальну залежність від нього, оскільки позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та, відповідно, жодного доходу не має. Відповідач натомість зареєстрований як ФОП та надає послуги в сфері ІТ-технологій, співпрацюючи із іноземними компаніями. Позивач важко пережила вищевказані події і була змушена звернутись 09.07.2018 до спеціаліста психолога ОСОБА_11 Є.А. Як наслідок, психолог у своєму заключенні вказав, що позивач психологічно виснажена та наявні симптоми психологічної травми. Виходячи із принципів виваженості, розумності, справедливості, з урахуванням вищеописаних обставин, глибини та тривалості моральних страждань і переживань, які перенесла позивач, вказує, що розмір грошових стягнень на відшкодування їй моральної шкоди становить 50 000,00 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02.10.2018 відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, відкрито провадження у такій, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у ньому та просять такий задовольнити.

У судовому засіданні представники відповідача щодо задоволення позову заперечили, покликаючись на те, що висновок позивача про поширення 03.07.2018 недостовірної інформації відносно неї грунтується виключно на припущеннях та не підтверджується жодними доказами. Відповідач стверджує, шо він не розповсюджував листівок вказаного позивачем змісту. Вказують, що на підтвердження своєї позиції позивач поклилається на смс-повідомлення, отримі нею у день виявлення зазначених аркушів, проте дані повідомлення не містять інформації, що саме відповідач 03.07.2018 здійснював розповсюдження листівок. Водночас позивач не надає жодних доказів, що номер телефону, з якого до позивача надходили смс-повідомлення, належить саме відповідачу. Натомість відповідач стверджує, що ним не надсилались дані смс-повідомлення позивачу. Окрім цього, позивач покликається на довідку про результати проведення перевірки факту її звернення ЄО № 16244 від 26.07.2018, видану Франківським ВП ГУ НЕ Львівській області від 08.08.2018, однак така підтверджує, що у діях відповідача відсутні ознаки кримінального правопорушення, а до адміністративної відповідальності відповідач за даними фактами не був притягнутий, що свідчить про відсутність у його діях будь-яких порушень. У даному висновку також не підтверджено факт розповсюдження відповідачем зазначених листівок з недостовірною інформацією щодо позивачки у визначену дату і час визначному колу осіб. Коментар під постом про дружбу між позивачкою і її подругою ОСОБА_9 у соціальній мережі «Фейсбук» не був написаний відповідачем. Факт того, що даний коментар написано користувачем «Oleg Bouchulyak», який має схоже прізвище і ім`я з відповідачем, ще не доводить, що він був написаний саме ним. Факт розповсюдження відповідачем даних листівок також не підтверджується показами допитаних у судових засіданнях свідків. Жоден свідок не вказав, що особа, яка розкидувала листівки біля під`їзду розповсюджувала саме листівки, про які йде мова у даній справі, тобто листівки формату А4 із зображенням особи, схожої на позивача, із текстом: «УВАГА АФЕРИСТИ....». Свідки лише стверджують, що бачили, як відповідач розкидує якісь папери. При цьому їх покази є суперечливими. Вказують, що жоден із свідків не заходився у момент розповсюдження невідомою особою листівок поруч з нею біля під`їзду, свідки спостерігали за ситуацією лише на певній відстані, що дає підстави для сумнівів. А тому та обставина, що саме відповідачем 03.07.2018 було поширено інформацію щодо позивача шляхом розповсюдження аркушів з визначеним текстом, не знаходить підтвердження. Окрім цього зазначають, що текст, викладений у розповсюджуваних аркушах, також викликає ряд сумнівів, оскільки точно ідентифікувати особу щодо якої поширено інформацію неможливо. Адже у тексті не зазначено, кого саме поширювач інформації вважає «аферисткою». Розміщення на даних листівках фотографії особи, схожої на позивача, не доводить факт того, що такі листівки стосувалися саме її. Вказують, що у позовній заяві не зазначено осіб, яким оскаржувана інформація була повідомлена, позивачем не вказано, які саме немайнові права були порушені відповідачем. Разом із тим, позивач не просить захистити своє право у спеціальний спосіб, такий як спростування інформації та (чи) заборона розповсюдження інформації, що порушує особисті права особи. При цьому вона не пояснює, яке саме особисте немайнове право порушується діями відповідача. Вказують, що позивач вважає, що поширення інформації, яка була зазначена на листівці порочить її статус вчителя в очах дітей і їх батьків. Однак такі покликання є необгрунтованими, адже висловлювання, викладені у листівках, жодним чином не впливають на її ділову репутацію вчителя молодших класів, оскільки не направлені на дискредитацію її як педагога. При цьому дані аркуші не були розповсюджені безпосередньо у школі, серед її колег та дітей. Разом із тим, встановлення фактів психологічного приниження, особистих стосунків між позивачем і відповідачем, існування матеріальної залежності позивача від відповідача, розмір доходу позивача і відповідача, не має жодного значення для вирішення даної справи по суті, а тому не можуть братися до уваги. Стверджують, що наданий позивачем висновок психолога ОСОБА_12 . А. від 09.07.2018 не підтверджує завдання відповідачем моральної шкоди позивачці, неналежним чином засвідчений, а тому є неналежним і недостовірним доказом, який не може братися до уваги. Наявність моральної шкоди, завданої позивачу, не підтверджена належними доказами, відсутній факт протиправної поведінки відповідача, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та завданою позивачу шкодою з його боку. З урахуванням викладеного, у задоволенні позову просять відмовити у повному обсязі.

З`ясувавши обставини, на які посилаються учасники справи як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов до наступного висновку з огляду на таке.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16.12.2011 Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, та в якому мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

У відповідності до ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 28 Конституції України.

У відповідності до статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі. Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації та може звернутися до суду про захист такої.

Згідно з пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Поширенням інформації також є вивішування (демонстрація) в громадських місцях плакатів, гасел, інших творів, а також розповсюдження серед людей листівок, що за своїм змістом або формою порочать гідність, честь фізичної особи або ділової репутації фізичної та юридичної особи.

Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_6 повідомила суду, що є матір`ю позивача. Вказала, що в той день, коли чоловік дружини порозкидав листівки відносно неї, вона гуляла з онуком, оскільки донька була у суді. Підійшовши до під`їзду вона побачила, як відповідач виходить із під`їзду та сідає у машину «BMW». Підійшовши ближче, побачила, що на дверях розвішені паперові наклейки та такі розкидані повсюди. Ствердила, що їх розкидав саме чоловік її доньки та на них був напис «Увага аферисти», а також фото її доньки.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_7 дала суду показання, що є подругою матері позивача та їх сусідкою. Стояла на балконі з онуком та побачила, що якийсь хлопець під`їхав на машині, спершу зайшов у під`їзд та в подальшому вийшов із під`їзду, розкидаючи листочки. Потім розкидав листівки і у інших під`їздах. Спершу не знала, хто це, але потім зрозуміла, що це чоловік ОСОБА_13 . Він був одягнутий у світлу футболку, темні шорти та темні кросівки. Вийшовши на вулицю з онуком, побачила, що у розкиданих ним листівках було зазначено, що ОСОБА_14 шахрайка

ОСОБА_15 у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_8 повідомила суду, що 03.07.2018 о другій половині дня приблизно з 17.30 год. до 18.30 год. гуляла з дитиною та побачила автомобіль «BMW» сірого кольору, який стояв на узбіччі. Біля сусіднього будинку, навпроти її під`їзду, побачила молоду особу, яка була одягнута в світлу футболку, темні шорти та кросівки. Коли вказана особа повернулася до нього обличчям, вона впізнала ОСОБА_16 , який є чоловіком ОСОБА_13 . Біля під`їзду були розкидані брошурки формату А4, а також такі були розвішані на дверях під`їзду. Підійшовши, побачила, що у них був напис «увага аферисти» та зображена фотографія ОСОБА_13 .

Разом із тим, на підтвердження обставин про те, що відповідач ОСОБА_3 поширював щодо позивача недостовірну інформацію, яка принижує її честь, гідність та ділову репутацію, позивач надала роздруковані на паперовому носії скріншоти з смс-повідомленнями та зображення з інтернет-сторінки, однак суд приходить до переконання, що такі не можуть бути доказом поширення недостовірної інформації відповідачем щодо позивача, оскільки не підтверджують того, що саме відповідачу належить номер телефону, з якого надходили вказані повідомлення, а також, що коментар у соціальній мережі був написаний саме відповідачем, а не будь-якою іншою особою, яка зареєстрована у мережі як «Oleg Bouchulyak». Вказані обставини відповідачем заперечуються.

Окрім цього, згідно з довідкою про результати проведення перевірки по факту звернення ОСОБА_1 від 08.08.2018 подана інформація відносно неправомірних (хуліганських) дій ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , знайшла своє підтвердження на підставі спілкування із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ; юридична кваліфікація: відсутні ознаки кримінального правопорушення. Суд відхиляє покликання позивача на вказану довідку, як на доказ поширення відповідачем листівок, оскільки відсутнє рішення відповідного органу, що набрало законної сили, про притягнення його до відповідальності за вчинення таких дій.

Суд відхиляє покликання представників відповідача, що показання свідків є суперечливими, оскільки кожен свідок вказав, що бачив факт розповсюдження листівок саме відповідачем, якого впізнав, а також ствердив, що ознайомився зі змістом таких. Покликання представників відповідача на те, що жоден із свідків не знаходився у момент розповсюдження невідомою особою листівок поруч з нею біля під`їзду, а спостерігали за ситуацією на певній відстані, не спростовують вищевказаних обставин, оскільки з показань свідків вбачається, що такі в короткий проміжок часу після побаченого підходили до розкиданих листівок та ознайомлювались з такими.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оспорювана позивачем інформація була поширена саме відповідачем 03.07.2018 шляхом розповсюдження аркушів А4, доведена до відома інших осіб та стосується позивача, що підтверджується показаннями свідків.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» передбачено, що обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, необхідно визначити характер такої інформації та з`ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (п.19 вказаної Постанови).

За приписами ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до пункту 4 вищевказаної Постанови під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків.

Відповідно до Тлумачного словника української мови значення слова «аферист» зазначається як той, хто займається аферами, шахрай.

Відтак, аналізуючи викладену відповідачем у оскаржуваних листівках інформацію, суд дійшов висновку, що така містить чіткі твердження про факти, які можуть бути перевірені на предмет їх достовірності. Разом із тим, всупереч вимог ст.81 ЦПК України відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про достовірність інформації, викладеної у листівках, відтак, інформація «…Увага аферисти. Ця тьотка вкрала документи і не хоче віддавати. Так давайте зробимо її популярною. Будьте уважни і не вступайте в контакт. Шановна аферистка, якщо ви не повернете вкрадене я буду діяти більш рішуче» є недостовірною, а з огляду на зміст вказаних тверджень в загальному контексті листівки, є також образливою, негативною, оскільки містить твердження про неетичну поведінку позивачки, що мала на меті принизити її честь та гідність.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач працює у ЛСЗШ І ступеня «Джерельце» з поглибленим вивченням ангійської мови на посаді вчителя англійської мови. Станом на дату видачі довідки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до виповнення нею трьох років, що підтверджується довідкою директора школи ОСОБА_17 №168 від 07.06.2018.

Разом із тим, суд дійшов висновку, що розповсюдження листівок із зазначеним вище змістом не принижує її ділову репутацію, оскільки позивачем не доведено, що висловлювання, викладені у листівках, впливають на її ділову репутацію як вчителя, а також що такі були розповсюджені безпосередньо у школі або ж доведені до відома її колег, учнів чи їх батьків.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи» вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до пунктів 19, 27 вказаної Постанови способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов`язок відшкодувати моральну шкоду. При визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.

Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.

Відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

У відповідності до роз`яснень п. 5 та п. 9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з заключенням психолога ОСОБА_18 від 09.07.2018 ОСОБА_1 останній рік часу має проблеми із засинанням, часто відсутній апетит, наявні шкірні алергічні реакції, що пов`язує зі зрадою чоловіка та подальшими поганими стосунками з ним. ОСОБА_19 є емоційно лабільна, має низьку самооцінку, психологічно виснажена, плаксива, наявні симптоми психологічної травми. Рекомендації: налагодити сон і харчування, по можливості обмежити зустріч і розмови з чоловіком, психокорекція емоційного стану.

Беручи до уваги вищевказані докази, висновки суду про винність відповідача у розповсюдженні неправдивої інформації про позивача, суд вважає, що діями відповідача заподіяно моральну шкоду позивачу внаслідок поширення недостовірної інформації, що ганьбить її честь та гідність, внаслідок чого вона перенесла душевні страждання, у неї погіршився стан здоров`я. Проте судом також враховується і те, що, як зазначає позивач, погіршення стану її здоров`я відбулось не виключно внаслідок поширення неправдивої інформації відповідача про неї, а і внаслідок інших обставин. Суд відхиляє покликання позивача на розмір доходу відповідача як на підставу для стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 грн, оскільки такі дані в жодний спосіб не підтверджують вказаний розмір відшкодування моральної шкоди. Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг її страждань, яких вона зазнала, ступінь вини відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями відповідача та вини останнього в її заподіянні, та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково та для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди стягнути із відповідача у її користь 3000,00 грн.

На підставі ст.ст. 28, 32, 55, 68 Конституції України, ст.ст. 23, 280, 298, 299 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 77, 81, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою що принижує честь та гідність ОСОБА_1 інформацію, поширену ОСОБА_3 03.07.2018 шляхом розповсюдження аркушів формату А4 наступного змісту: «Увага аферисти. Ця тьотка вкрала документи і не хоче віддавати. Так давайте зробимо її популярною. Будьте уважни і не вступайте в контакт. Шановна аферистка, якщо ви не повернете вкрадене я буду діяти більш рішуче».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3000 грн моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 704 грн 80 коп. судового збору в дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається з урахуванням Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття судом апеляційної інстанції постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст судового рішення складено 28.05.2019.

Головуючий Б.Р. Мичка