ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2019 року м. Чернівці справа № 725/2209/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н.К.,

суддів: Владичана А.І., Лисака І.Н.

секретар Собчук І.Ю.

за участю: представника «ОТП Банк» - Кутровської Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 квітня 2019 року, постановлену суддею Іщенко І.В., у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Чернівецької міської ради, приватного нотаріуса Калашнікової Інни Сергіївни, приватного нотаріуса Балацького Олега Олександровича, третіх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання недійсними правочинів та скасування рішень державних реєстраторів та реєстраційних записів,

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Чернівецької міської ради, приватного нотаріуса Калашнікової І.С., приватного нотаріуса Балацького О. О. про визнання недійсними правочинів та скасування рішень державних реєстраторів та реєстраційних записів.

Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву, в якій просив суд забезпечити його позов шляхом накладення арешту на спірне майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2

Вказувало, що не вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження даного майна та вчинення реєстраційних дій щодо нього може призвести до подальших незаконних дій відповідачів з цим майном без відома іпотекодержателя.

Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 квітня 2019 року у задоволенні заяви акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову відмовлено.

На вказану ухвалу акціонерне товариство «ОТП Банк» подало апеляційну, в які просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.

Зазначає, що з недобросовісних дій ОСОБА_5 чітко вбачається загроза подальшого порушення цілісності об`єкта іпотеки та його можливе подальше відчуження. Тільки забезпечення позову шляхом арешту майна може забезпечити належний захист прав банку як іпотекодержателя для погашення суми боргу більше 170 тис. доларів США.

Вказує, що постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року було підтверджено законність договору іпотеки та її дійсність.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не зазначено будь-яких обґрунтувань та не надано доказів на їх підтвердження, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача без вжиття заходів забезпечення позову. Також позивачем не конкретизовано в заяві ринкову вартість майна, внаслідок чого неможливо встановити співмірність заходів забезпечення позову з пред`явленими вимогами.

З таким висновком суду погодитися не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального права, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нового судового рішення, яким заяву про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріали справи свідчать, що акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Чернівецької міської ради, приватного нотаріуса Калашнікової І.С., приватного нотаріуса Балацького О. О. про визнання недійсними правочинів та скасування рішень державних реєстраторів та реєстраційних записів.

Обгрунтовуючи вказаний позов АТ «ОТП Банк» зазначало, що 4 серпня 2006 року між АКБ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 89757,37 доларів США.

В якості забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, відповідно до якого останній передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: відокремлену Ѕ частину житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 249,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , після перейменування назва АДРЕСА_2

Вказувало, що після ухвалення Верховним Судом постанови від 31 січня 2019 року у справі №725/4846/15-ц про стягнення боргу за вказаним кредитним договором банк дізнався про те, що предмет іпотеки був відчужений у період розгляду даної справи. Підставою таких дій власника іпотеки був факт визнання недійсним вказаного договору іпотеки рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 листопада 2015 року, яке було залишено в цій частині без змін рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 11 лютого 2016 року.

Однак, постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року вказані судові рішення у даній справі були скасовані, а в позові щодо визнання недійсним іпотечного договору - відмовлено.

Таким чином, все вищевказане майно є предметом іпотеки за договором іпотеки №PCNL-OAJ/507/2006 від 8 серпня 2006 року.

Водночас відновлення запису про іпотеку є неможливим, оскільки рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 2 жовтня 217 року вказаний предмет іпотеки був поділений між подружжям на дві частини: квартиру загальною площею 91,90 кв.м., що складає 37/100 часток визнано за ОСОБА_5 , а друга частина майна, загальною площею 157,40 кв.м., що складає 63/100 часток визнана за ОСОБА_6

Пізніше, кожен із них свою частку відчужив.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником 37/100 частки іпотечного майна є ОСОБА_1 , а власником 63/100 частки є ОСОБА_2 .. При цьому, частка ОСОБА_2 передана в іпотеку ОСОБА_3 за договором іпотеки №591 від 4 червня 2018 року.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів вважає, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову про визнання недійсними правочинів, скасування рішень державних реєстраторів та реєстраційних записів вчинених у період розгляду справи №725/4846/15-ц про стягнення боргу за кредитним договором.

Відповідно висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для забезпечення позову є необґрунтованим.

Однак обраний заявником вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами, оскільки такий спосіб забезпечення позову може призвести до необґрунтованого обмеження права власника на реалізацію захищеного права володіння майном.

Таким чином, колегія суддів вважає за доцільне змінити вид заходу забезпечення позову.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Серед передбачених ч.1 ст.150 ЦПК України видів забезпечення позову, такий вид як накладення арешту є крайнім заходом забезпечення позову, для застосування якого ні матеріли справи, а ні викладені в заяві про забезпечення позову доводи позивача не містять достатніх даних.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням обставин справи, предмету спору, завдань цивільного судочинства та забезпечення рівності прав і охоронюваних законом інтересів сторін достатнім для забезпечення позову у даному випадку є такий вид забезпечення позову як заборона відчуження нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівці від 12 квітня 2019 року скасувати.

Заяву акціонерного товариства «ОТП Банк» про забезпечення позову задовольнити частково.

Забезпечити позов акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Чернівецької міської ради, приватного нотаріуса Калашнікової Інни Сергіївни, приватного нотаріуса Балацького Олега Олександровича про визнання недійсними правочинів та скасування рішень державних реєстраторів та реєстраційних записів шляхом заборони відчуження нерухомого майна, а саме: квартири, виділеної частки в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 157,40 кв.м. і знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) та квартири, виділеної частки в натурі нерухомого майна, яка складається з двох кімнат загальною площею 91,90 кв.м. і знаходиться за адресою АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), які до поділу на частки за рішенням суду разом становили відокремлену Ѕ частину житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 249,3 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , після перейменування назва АДРЕСА_2

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 23 травня 2019 року.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.Н. Лисак