Провадження № 2/760/2914/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - Букіної О.М.
при секретарі - Кривулько С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві за правилами спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
29.11.2018 позивач звернулася до суду з позовом та просить суд визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Для повного та своєчасного виконання зобов`язань за Кредитним договором, 27.06.2013 між ОСОБА_4 та Банком був укладений Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком за р. №5928. Згідно умов Іпотечного договору Іпотекодавець передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 25,30 кв.м., житловою площею 16,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, 15.02.2018 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором, засвідчений приватним нотаріусом КМНО Лісіциною Я.Б. за р. № 191, за умовами якого ОСОБА_1 прийняла права вимоги за Іпотечним договором від 27.06.2013 іпотекодавцем по якому виступає ОСОБА_4 .
В Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис про право власності за № 132989863.
Вказує, що з дня набуття права власності в квартирі ніхто не проживає.
16.08.2018 ОСОБА_1 звернулася до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про надання інформації, які особи зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 та зняття їх з реєстрації.
У відповіді № 108-108/м-1709-3644 від 28.08.2018 ОСОБА_1 було повідомлено, що згідно ЗУ «Про інформацію» відомості щодо реєстрації місця проживання громадян належить до категорії персональних даних про особу, тобто є конфіденційною інформацією і надаються виключно у випадках, передбачених законами України або за згодою самого громадянина та правові підстави для надання запитуваної інформації відсутні.
Разом з тим, позивач зазначає, що не зважаючи на зміну власника спірної квартири, відповідач з реєстраційного обліку не знявся, а тому позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.
З огляду на викладене, позивач просила задовольнити позов.
29.11.2018 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді ОСОБА_5
Ухвалою суду від 17.01.2019 в справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24.01.2019 до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 .
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ від 14.02.2019, вищезазначену справу було передано головуючому судді Букіній О.М. у зв`язку з тимчасовим відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя.
13.03.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача ОСОБА_4 на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки згідно з реєстру територіальної громади м. Києва у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 станом на 11.03.2019 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3
13.03.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, оскільки ОСОБА_3 є неповнолітнім.
З урахуванням наведеного, просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
20.03.2019 не виходячи до нарадчої кімнати судом було замінено неналежного відповідача належним - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та залучено до участі у справі в якості третьої особи - Службу у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації.
Відзив на позовну заяву відповідачами не подано.
Позивач в судове засідання не з`явилася, проте як вбачається з матеріалів справи, представником позивача було подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.
Про причину неявки суд до відома не поставили.
Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним.
Третя особа - Служба у справах дітей Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
27.06.2013 між ОСОБА_4 та Банком був укладений Іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом КМНО Ковальчуком за р. №5928. Згідно умов Іпотечного договору Іпотекодавець передав у іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру, загальною площею 25,30 кв.м., житловою площею 16,90 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.48-50).
Також, 15.02.2018 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором, засвідчений приватним нотаріусом КМНО Лісіциною Я.Б. за р. № 191, за умовами якого ОСОБА_1 прийняла права вимоги за Іпотечним договором від 27.06.2013 іпотекодавцем по якому виступає ОСОБА_4 (а.с.54).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності внесено відповідний запис про право власності ОСОБА_1 на вказану вище квартиру за № 132989863 від 02.08.2018 (а.с.57).
Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які не суперечать закону.
Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому.
Відповідно до положень цих норм, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
У разі, коли право власності на житло переходить до нового власника житла, новий власник має право вимагати визнання колишнього власника майна таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому втрата права користування житловим приміщенням є наслідком припинення права власності на житлове приміщення колишнього власника житла (ст. 346 ЦК ).
Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом (ст. Конституції України, ст. ст. 316-319 ЦК), то власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом (ч. 1 ст. 346 ЦК), що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, у разі звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника.
Враховуючи ту обставину, що 15.02.2018 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ОСОБА_1 був укладений Договір купівлі-продажу майнових прав за іпотечним договором, засвідчений приватним нотаріусом КМНО Лісіциною Я.Б. за р. № 191, за умовами якого ОСОБА_1 прийняла права вимоги за Іпотечним договором від 27.06.2013 із забезпеченням однокімнатної квартири, загальною площею 25,30 кв.м., житловою площею 16,9 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , попередній власник, тобто ОСОБА_4 , є таким, що втратив право власності на спірну квартиру.
Враховуючи наведене, суд погоджується з доводами позивача про те, що останній набув правомочностей власника й відповідно має право на судовий захист у разі порушення, оспорювання або невизнання прав і охоронюваних законом інтересів.
Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 16.11.2018 у спірній квартирі зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.60).
Також, згідно з витягу з реєстру територіальної громади згідно з реєстру територіальної громади м. Києва у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 станом на 11.03.2019 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.61).
Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 150 Житлового кодексу України, власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності. Положення цієї статті кореспондуються з вимогами ст. 405 ЦК України, згідно частини першої якої члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Отже право члена сім`ї власника квартири щодо користування квартирою, є похідним від прав власника на це житло.
З матеріалів справи також вбачається, що відповідачі у родинних стосунках з позивачем не перебувають та відповідно, житлового сервітуту ні в силу закону, ні в силу договору відповідачі не набули.
З огляду на викладене вище та враховуючи те, що право власності на спірну квартиру ОСОБА_4 припинено в силу п.8 ч.1 ст.346 ЦПК України то відповідно, відповідачі втратили право користування спірною квартирою, як члени сім"ї колишнього власника.
Відповідно до п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5 застосовуючи положення статті 391 ЦК України відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити з того, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями (бездіяльністю) відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги те, що новим власником спірної квартири є позивач, відповідачі не є особами у розумінні вимог чинного законодавства, які набули право користування спірною квартирою в силу закону чи правочину, оцінюючи зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.
Керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 321, 346, 391 ЦК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст. 3, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ) судовий збір у розмір 704,80 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Букіна О.М.