ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1127/18 Номер провадження 22-ц/814/1375/19Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.

за участю секретаря Зеленської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської област від 28 лютого 2019 року, ухваленого у складі головуючого судді Городівського О. А., із складанням повного тексту судового рішення - 11 березня 2019 року,

у справі за позовом ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, треті особи: Друга Миргородська державна нотаріальна контора та ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2018 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Територіальної громади в особі Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, в якому просив визнати за ним, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , право власності на господарські будівлі, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: сарай «Б», убиральню «В».

Позов мотивовано тим, що за час життя ОСОБА_3 , заповів все належне йому майно ОСОБА_2 . У встановленому законом порядку, прагнучі успадкувати зазначене майно, позивач звернувся до Другої Миргородської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна, на що отримав лист в якому роз`яснено про те, що оскільки на земельній ділянці відсутні конструктивні елементи житлового будинку, на господарські споруди без житлового будинку свідоцтво про право на спадщину не видається. За життя ОСОБА_4 набула у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок, однак, у 2007 році вказаний будинок було зруйновано внаслідок пожежі. ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , однак її оформлення не відбулося.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду від 12 грудня 2018 року залучено в якості третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 .

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області 28 лютого 2019 року визнано за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 право власності на господарські будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: сарай «Б», убиральню «В».

Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі посилаючись на невідповідність висновків обставинам справи порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 , в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Зазначає, що рішенням Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області №16 від 20 квітня 2017 року йому було надано дозвіл, на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд із земельного запасу комунальної власності площею 0.25 га., яка розташована в АДРЕСА_1 . Спірна земельна ділянка є комунальною власністю.

Вказує, що об`єкти оскаржуваного права власності були створені та відновлені ним та не можуть перейти у власність позивачу, оскільки господарські споруди зазначені в заповіті та успадковані ОСОБА_2 відсутні.

Вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування відсутні, оскільки спірне майно не належить позивачу за заповітом.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , після якої відкрилася спадщина (а.с.75).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_3 , який в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після смерті матері. ОСОБА_3 за життя склав заповіт, відповідно до змісту якого все належне йому майно заповів ОСОБА_2 . (а.с.12)

Позивач, у встановлений законом строк звернулася до Другої Миргородської державної нотаріальної контори із заяваю про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак нотаріусом надано роз`яснення, згідно якого, зважаючи на те, що на земельній ділянці відсутні конструктивні елементи житлового будинку, на господарські споруди без житлового будинку свідоцтво про право на спадщину не видається. (а.с.4).

Згідно з актом обстеження будинковолодіння ДКП «Миргородтехінвентаризація» № 304 від 12 липня 2017, станом на 31 грудня 2012 право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване, технічна інвентаризація не проводилася та інвентарна справа відсутня.

12 липня 2017 було проведено інвентаризацію та оцінку будинковолодіння: сарай «Б» фізичний знос - 40%, убиральня «В» фізичний знос - 60%. На земельній ділянці відсутні конструктивні елементи житлового будинку (а.с.6).

Згідно з повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 1311/112-17 від 16.08.2017, станом на 01.01.2013 згідно з книгою записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі на земельну ділянку, розташовану на території АДРЕСА_1 , площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_4 , інформація щодо реєстрації державних актів на право власності а землю та на право постійного користування землею відсутня (а.с.5).

Відповідно даних погосподарських книг з 1987 року по 2000 рік господарство числиться за ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 без номеру будинку. З 2001 року по 2007 рік погосподарський номер за адресою: АДРЕСА_1 числиться за громадянкою ОСОБА_4 (а.с.77,78,79,80).

Незважаючи на внесення записів у погосподарську книгу, ОСОБА_4 право власності на вказані будівлі в БТІ не зареєструвала.

Визнаючи право власності на господарські будівлі за ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що спадкодавець ОСОБА_4 , за життя була власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке після неї успадкував її син ОСОБА_3 , спадщину після якого на підставі заповіту прийняв позивач.

Проте, колегія суддів не може погодитись таким з висновком суду, з наступних підстав.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків, щодо обставин справи не пов`язаних із встановленням належності відповідача.

ОСОБА_2 , звертаючись з позовом до Територіальної громади в особі Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на господарські будівлі, не вказав чим саме Шахворостівська сільська рада Миргородського району Полтавської області порушує законні інтереси позивача на вказані будівлі.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що спірні господарські будівлі знаходяться на земельній ділянці, яка перебуває в запасі сільської ради. Рішенням Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області № 16 від 20 квітня 2017 року, ОСОБА_1 , було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд із земель запасу комунальної власності площею 0,25 га, яка розташована в АДРЕСА_1 . Як тільки був готовий генплан с. Шахворостівка, він подав документи в державний земельний кадастр. На вказаній земельній ділянці, як стверджує ОСОБА_1 , він відбудував зруйновані при пожежі спірні господарські будівлі, та вважає їх своїми.

З викладеного вбачається, що оскаржуване рішення, може порушувати інтереси саме ОСОБА_1 , позовні вимоги до якого не заявлялися.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Шахворостівської міської ради Миргородського району Полтавської області, треті особи: Друга Миргородська державна нотаріальна контора та ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, що не позбавляє права звертатися з відповідним позовом до належного відповідача у передбачений законом спосіб та порядок.

Керуючись ст.ст. 367, ч. 1 п. 2 ст. 374, п. 3, 4 ч. 1 ст. 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційній суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської област від 28 лютого 2019 року - скасувати. Ухвалити нове.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Шахворостівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, треті особи: Друга Миргородська державна нотаріальна контора та ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови суду складено 23 травня 2019 року.

Головуючий суддя: О.О. Панченко

Судді: Т.В. Одринська

В.П. Пікуль