Справа № 473/1607/19
"24" травня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Козаченко О.І., позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в якому вказувала, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема:
-2/3 часток майна на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду від 20 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вознесенської ОДПІ, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ВАТ «Державний ощадний банк України», Управління ПФУ в м. Вознесенську, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ ДВС Вознесенського МРУЮ, про поділ майна подружжя та звільнення частки майна з-під арешту, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ ДВС Вознесенського МРУЮ, про звільнення майна з-під арешту;
-1/3 частки майна на підставі свідоцтва про придбання майна на прилюдних торгах від 21 березня 2019 року.
Водночас, набутий у власність будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0311 га., призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.
Право власності щодо ділянки зареєстроване за попереднім власником будинку Василець В.П.
Зважаючи на те, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, а тому ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,0311 га., розташовану по АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, судом відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, причину неявки суду не повідомив.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , зокрема:
-2/3 часток майна на підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду від 20 жовтня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Вознесенської ОДПІ, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ВАТ «Державний ощадний банк України», Управління ПФУ в м. Вознесенську, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ ДВС Вознесенського МРУЮ, про поділ майна подружжя та звільнення частки майна з-під арешту, та за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: відділ ДВС Вознесенського МРУЮ, про звільнення майна з-під арешту;
-1/3 частки майна на підставі свідоцтва про придбання майна на прилюдних торгах від 21 березня 2019 року, реєстр. №254.
Водночас, набутий у власність будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,0311 га., призначеній для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд.
Право власності щодо ділянки зареєстроване за попереднім власником будинку ОСОБА_2 .
Спірна ділянка під арештами та заборонами, в іпотеці на час розгляду справи не перебуває.
Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).
Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.
У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.
Разом з тим, згідно п.п. ґ п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що з 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. N 1702-VI.
Крім цього, згідно ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року та п.п. 5.10.2 «Інструкції про проведення виконавчих дій», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року, №74/5 (чинних на час набуття позивачем на прилюдних торгах 1/3 частки житлового будинку, для о бслуговування якого призначена спірна ділянка), разом з належним боржнику житловим будинком стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.
За таких обставин, суд вважає, що спірна земельна ділянка дійсно перейшла у власність ОСОБА_1 , а тому її вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв