Пр.№ 2/155/480/19
Справа № 155/456/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі: головуючого - судді Адамчук Г.М.

при секретарі судового засідання Ревуцькій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Горохівського районного суду в м.Горохів Волинської області справу за позовом ОСОБА_1 до Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача - Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, зазначаючи у позовній заяві про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та земельні ділянки передані безоплатно у приватну власність згідно виписки з рішення Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 31 березня 1994 року №16/5 ОСОБА_2 , а саме площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування будівель та площею 0,21 га. для ведення особистого підсобного господарства. При житті ОСОБА_2 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 все своє майно в тому числі належний їй житловий будинок. Оскільки правовстановлюючих документів на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , та на зазначені земельні ділянки немає, а нотаріальна контора відмовила позивачу у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, то позивач просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на своє ім`я земельних ділянок після смерті ОСОБА_2

Представник відповідача - Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області в судове засідання не з`явився, однак звернувся до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак скерувала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що даний позов підлягає до задоволення повністю з наступних підстав.

Відповідно до ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Із виписки з рішення Бранівської сільської ради Горохівського району від 31 березня 1994 року № 16/5 "Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність" вбачається, що ОСОБА_2 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки, надані для будівництва та обслуговування будівель площею 0,2500 га. та для ведення особистого підсобного господарства площею 0,2100 га. (а.с.8).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 28 березня 1997 року Бранівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.9), ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Брани Горохівського району Волинської області і після її смерті відкрилася спадщина.

Із довідки Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області №158 від 11 лютого 2019 року (а.с.16), вбачається, що згідно запису з погосподарської книги № 2 за 1997р. особовий рахунок № 217 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1 , значиться за ОСОБА_2 до дня смерті проживала зі своєю дочкою ОСОБА_1 Чоловік ОСОБА_3 помер. Спадкоємцем за законом є дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 , за заповітом - дочка ОСОБА_1 , яка вступила у фактичне володіння спадковим майном до шести місяців шляхом спільного проживання.

Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс 1963 р.(далі - ЦК 1963 р.), обговорюючи питання про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5

Згідно з ч.1 ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно з ст.527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті.

Згідно з ч.1 ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

При житті ОСОБА_2 заповіла своїй дочці ОСОБА_1 все своє майно належне їй на праві особистої власності в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями, що вбачається із заповіту, посвідченого 24 грудня 1996 року Бранівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.13), який в подальшому не скасовувався та не змінювався, що стверджується інформаційною довідкою із реєстру заповітів та спадкових договорів № 56211376 від 20 травня 2019 року, виданою Горохівською державною нотаріальною конторою.

Згідно ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом серії АЕІ №428211, виданого 27 грудня 2001 року держаним нотаріусом Островською Т.В., спадкоємцем майна ОСОБА_2 є її дочка ОСОБА_1 , яка успадкувала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності селянської спілки «Мрія» с.Довгів Горохівського району Волинської області розміром 1.84 в умовних кадастрових гектарах, спадкова справа №1155.

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 09 червня 1973 року Бранівською сільською радою Горохівського району Волинської області, позивач ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Брани Горохівського району Волинської області, її батьком є ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_2 (а.с.14).

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого Бранівською сільською радою Горохівського району Волинської області (а.с.14), вбачається, що ОСОБА_6 зареєструвала шлюб із ОСОБА_7 , після змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Як вбачається із технічної документації на садибний житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , даний будинок побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз.2 п.1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії Горохівської державної нотаріальної контори від 04 квітня 2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.23).

Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець майна померлої ОСОБА_2 за заповітом, має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право власності на житловий будинок з відповідними надвірними та господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , та право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, наданих спадкодавцю безоплатно у приватну власність, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її ім`я в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.12, 13, 89, 259, 264-265 ЦПК України, ст.ст. ч.1 ст.524, ст.ст.527, 534, 548, 549 ЦК УРСР, розділом X "Перехідні положення" ЗК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з відповідними надвірними та господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,25 га. для будівництва та обслуговування будівель та площею 0,21 га. для ведення особистого підсобного господарства, які були передані у приватну власність ОСОБА_2 на підставі виписки з рішення Бранівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 31 березня 1994 року № 16/5.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Г.М.Адамчук