Провадження № 22-ц/810/231/18
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2019 року, лютого місяця, 27-го дня, Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого Яреська А.В. (судді - доповідача), суддів: Дронської І.О., Карташова О.Ю., за участю секретаря судового засідання Вовчанської С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року у цивільній справі (№ 428/13426/17 суддя І інстанції - Журавель Т.С.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» звернулися до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави. Просили суд в рахунок погашення заборгованості перед ТОВ «Фінансова компанія «Позика» за кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року у розмірі 98 640, 54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме транспортний засіб марки Renault, модель Logan KSR3НГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» право власності на предмет застави - автомобіль марки Renault, модель «Logan» KSR3НГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3. Зобов'язати ОСОБА_2, передати ТОВ «ФК «Позика» предмет застави автомобіль марки Renault, модель Logan KSR3НГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задоволено. Суд вирішив в рахунок погашення заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» за кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року у розмірі 98640,54 грн. звернути стягнення на предмет застави, а саме на: транспортний засіб марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, шляхом визнання за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» права власності на предмет застави автомобіль марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3. Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, передати ТОВ «Фінансова компанія «Позика» автомобіль марки RENAULT модель LOGAN KSR3НГ, 2012 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 з комплектом ключів, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вирішено питання по судовим витратам.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року та ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивача про звернення стягнення на предмет застави відмовити в повному обсязі.

Представники позивача та відповідачка до судового засідання суду апеляційної інстанції не з'явилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені у передбаченому законом порядку. Представники позивача -поштовим повідомленням. Щодо відповідачки - ОСОБА_2 - з огляду на підтвердження інформації про її місце реєстрації відомостями відділу обліку та моніторінгу місця проживання територіального органу ДМС у відповідь на запит суду(а.с. 103 на звороті т.2) та отриманих судом відомостей про відсутність за місцем проживання - підтверджено складеним працівником суду за місцем її реєстрації актом від 15 лютого 2019 року (а.с. 126 т.2), численними повернутими через закінчення терміну зберігання рекомендованими повідомленнями (а.с. 45 т.2, а.с.73-74 т.2, а.с. 89-90 т.2) - було вжито передбачені процесуальним законом заходів щодо її повідомлення - шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, що було розміщено 15 лютого 2019 року - тобто більш ніж за десять днів до дати судового засідання (а.с. 127 т.2). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи - відповідно до приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК.

Представники скаржника у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали, надали пояснення відповідні до наявних у апеляційній скарзі.

Заслухавши доповідача, пояснення представників скаржника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Так, відповідно до правил ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При розгляді справи по суті суд першої інстанції встановив, що предметом спору є кредитна заборгованість в сумі 98 640, 54 грн., яка складається: з суми простроченого основного боргу за кредитом - 5 458, 73 грн.; суми залишку за кредитом - 66 530, 75 грн.; суми нарахованих процентів - 793, 68 грн.; суми прострочених процентів - 1 141, 79 грн.; суми інфляції - 20 000, 59 грн.; 3 % річних - 4 715, 00 грн. Відповідно до укладеного договору № 1/1260649 від 12.11.2012 року ПАТ «Креді Агріколь банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі 90 891 грн. 24 коп. на строк з 12.11.2012 року по 11.11.2019 року (включно) на купівлю транспортного засобу RENAULT LOGAN вартістю 108400 грн. та сплату страхової премії за договором добровільного страхування в сумі 4171,24 грн. Згідно пункту 1.1.1.2 кредитного договору позичальник повертає кредит банку щомісячно до 12-го числа кожного місяця згідно Графіку погашення заборгованості. Пунктом 1.2. кредитного договору передбачено, що у якості забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором щодо погашення кредиту, визначеному у п. 1.1. цього Договору, сплати нарахованих процентів, комісій, можливих санкцій, а також інших платежів, Позичальник в день укладення цього Договору укладає: - договір застави, за яким в заставу передається транспортний засіб RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VІN-НОМЕР_3, рік випуску 2012; - договір поруки з фізичною особою, за яким/якою є ОСОБА_4. 12.11.2012 року ПАТ «Креді Агріколь банк» в якості заставодержателя та ОСОБА_1 в якості заставодавця уклали нотаріально посвідчений договір застави транспортного засобу № Z1/1260649, згідно із умовами якого для забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором заставодавець передав у заставу заставодержателю транспортний засіб марки RENAULT, модель LOGAN KSR3HГ, рік випуску 2012, номер шасі (кузова, рами) VІN-НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований 10.11.2012 року ВРЕР м. Сєвєродонецька при УДАІ УМВС України в Луганській області, та який належить Заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5, виданого 10.11.2012 року ВPEP м. Сєвєродонецька при УДАІ УМВС України в Луганській області. Згідно пункту 1.2. договору застави, заставна вартість предмету застави становить 108400,00 грн. 30.10.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-IV, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 1/1260649 від 12.11.2012 року, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь банк» та ОСОБА_1, перейшло до TOB «ФК «Позика». Також, 19.11.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» було укладено нотаріально посвідчений Договір про відступлення права вимоги за договорами застави, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним договором застави, укладеним між ПАТ «Креді Агріколь банк» та ОСОБА_1, перейшло до TOB «ФК «Позика». Копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 54725271 від 31.01.2018 року підтверджується факт реєстрації 14.11.2012 року о 14:41:57 застави щодо автомобіля RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова, рами) VІN-НОМЕР_3, рік випуску 2012 на підставі вищенаведеного договору про відступлення права вимоги за договорами застави. 11.12.2015 року обтяжувача замінено на TOB «ФК «Позика» та зареєстровано звернення стягнення на предмет застави. 05.01.2017 року зареєстровано звернення стягнення на підставі договору застави, 1, 19.11.2015 року ТОВ «ФК «Позика». Згідно відповіді Територіального сервісного центру № 4442 Регіонального сервісного центру в Луганській області №31/12/4442-677 від 13.04.2018 року право власності на автомобіль RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_2, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3, 2012 р.в. було зареєстровано 18.12.2015 року за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для перереєстрації транспортного засобу стали договір купівлі-продажу транспортного засобу №226 від 18.12.2015 року та заява ОСОБА_2 №82467356 від 18.12.2015 року.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання за кредитним договором №1/1260649 від 12.11.2012 року на даний час ОСОБА_1 не були виконані. Право вимоги за вказаним кредитним договором на підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами № 10-IV від 30.11.2015 року та Договору про відступлення права вимоги за договорами застави від 19.11.2015 року було відступлено позивачу. Станом на 18.12.2015 року (день перереєстрації спірного автомобіля) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомості про обтяження автомобіля RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VІN-НОМЕР_3, рік випуску 2012 були внесені. Тобто ОСОБА_1 без погодження та дозволу заставодержателя продав транспортний засіб, який є предметом застави та відомості про обтяження якого внесені до Державного реєстру, відповідачу - ОСОБА_2 За таких обставин суд першої інстанції дійшов до висновків що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, є достовірними та обґрунтованими, сумніву у суду не викликають, а тому визнав обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції - адже до них він дійшов із належним дотриманням норм матеріального та процесуального права, вказані обставини та висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення, при оцінці наявних у справі доказів суд дотримувався правил оцінки доказів, не припустив таких порушень норм процесуального права, що давали б підстави для зміни чи скасування рішення. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, адже не дають підстав для скасування чи зміни рішення.

Щодо посилань апелянта на розгляд справи судом першої інстанції за відсутності відповідачки - то п. 3 частини 3 ст. 376 ЦПК дійсно передбачає що порушення норм процесуального права є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо «справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою». Між тим, як вбачається з журналу судового засідання (а.с. 223-224 т.1) справу було розглянуто за участі представників апелянта, він був належний чином повідомлений про час та місце судового розгляду, його представники приймали участь у розгляді справи (а.с. 216 т.1). Обґрунтування підстав скасування оскаржуваного рішення у апеляційній скарзі належним чином повідомленого учасника процесу доводами про неповідомлення про розгляд справи іншого учасника процесу не дають підстав для скасування рішення з огляду на наведені вище положення процесуального законодавства. Крім того, колегія суддів враховує тут, що у матеріалах справи є наявними і письмові заперечення проти позову підписані від імені ОСОБА_2 (а.с. 63 т.1).

Що ж до доводів апеляційної скарги про порушення процесуальних прав апелянта через недопит заявленого ним свідка - то ст. 78 ЦПК э передбаченим, що «обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування», наявність станом на 18.12.2015 року (день перереєстрації спірного автомобіля) у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна автомобіля RENAULT моделі LOGAN KSR3HГ, державний номер НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) VІN-НОМЕР_3, рік випуску 2012 є доведеним належними та допустимими письмовими доказами. 14.11.2012 р. було зареєстровано приватне обтяження спірного автомобіля, об'єкт обтяження було заборонено відчужувати. 11.12.2015 р. зареєстровано заміну обтяжувача з ПАТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ПОЗИКА». 05.01.2017 р. зареєстровано звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином хибними є і доводи апелянта про унеможливлення витребування майна у добросовісного набувача - адже згідно до правил ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України лише за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Між тим по зазначеній справі ця умова не була дотримана - відомості про обтяження спірного автомобіля були наявними у реєстрі - ця обставина є перевіреною судом та не спростована апелянтом. Вилучення та передача предмета застави заставодержателю є передбаченим законом примусовим заходом щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження, що вживається на підставі рішення суду на період до його реалізації, якщо такий необхідний. Такий спосіб захисту є ефективним і відповідає правилу статті 5 ЦПК України та природі цивільних відносин, що виникли між сторонами спору. Подібна правова позиція була викладена і Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 219/10989/15-ц. Відповідно до частини другої статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося учасниками справи, спірний автомобіль, який є предметом застави, 18.12.2015 року був перереєстрований на громадянку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Тобто автомобіль був відчужений боржником ОСОБА_1, в порушення умов п. 3.2.1. Договору застави, без згоди заставодержателя (а.с.14а). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна у реєстр внесено 14 листопада 2012 року відомості про обтяження спірного автомобіля на підставі договору застави транспортного засобу №Z1/1260649 від 12 листопада 2012 року. Системний аналіз частини третьої статті 9, частини першої статті 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» дозволяє зробити висновок, що у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи. Аналогічний висновок зроблено в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2018 року у справі № 522/11377/13-ц.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторони, що був наведений зокрема у запереченнях проти позову чи апеляції. Межі цього обов'язку можуть бути різними залежно від характеру рішення (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає і критерію обґрунтованості судового рішення, є достатньо вмотивованим та обґрунтованим. З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду було ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 28 лютого 2019 року.

Головуючий

Судді