ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2019 року м. Кропивницький

справа № 390/123/19

провадження № 22-ц/4809/1032/19

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Соколівська сільська рада, представник за довіреністю - Болотських Альбіна Юріївна

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Болотських Альбіни Юріївни в інтересах Соколівської сільської ради на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2019 року у складі судді Терещенка Д. В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Соколівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Соколівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Зазначала, що є спадкоємцем чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , і після смерті якого вона своєчасно прийняла спадщину. У квітні 2018 року вона звернулась до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,1653 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та надала державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 , виданий 15 вересня 1998 року на ім?я ОСОБА_3. Однак нотаріусом їй було відмовлено, оскільки державний акт містить виправлення у місці розташування земельної ділянки та її цільовому призначенні. Виправити помилку в державному акті неможливо, оскільки з 01 січня 2013 року державні акти, як правовстановлюючі документи не видаються і такі бланки відсутні.

Просила визнати за нею у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку, площею 0,1653 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2019 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,1653 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнуто з Соколівської сільської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1768 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення з сільської ради судового збору, в іншій частині рішення суду залишити без змін. Зазначає, що по суті позовних вимог сільська рада не має заперечень, на зазначену земельну ділянку не претендує та не належить до кола спадкоємців після смерті спадкодавця. 18 грудня 2018 року позивач звернулась до сільської ради про видачу державного акту без виправлень. Сільською радою їй надано відповідь про неможливість видачі ані дубліката, ані нового державного акта у зв?язку із змінами у законодавстві, відповідно до яких такого правовстановлюючого документу як державний акт на сьогоднішній день не існує. Тому жодних спадкових чи будь-яких інших прав позивача відповідачем не порушено, а сільська рада є відповідачем лише у зв?язку з відсутністю інших спадкоємців. Судові витрати можуть стягуватись з відповідача на користь позивача виключно за наявності спору між сторонами та порушення прав позивача відповідачем. Також у судовому засіданні зазначалось, що зміни до державного акту були внесені не сільською радою, а посадовою особою Кіровоградського районного відділу земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах Н.Мороз. Статтею 142 ЦПК України визначено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у встановленому законом порядку вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Апеляційне провадження відкрито 13 травня 2019 року, зазначено, що справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи (а.с.88). Ухвалою від 27 травня 2019 року призначено розгляд справи на 29 травня 2019 року (а.с.98).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду залишити без змін, стягнути з відповідача судовий збір на її користь. Зазначає, що в порушення норм чинного законодавства відповідальними особами Соколівської сільської ради видано ОСОБА_3 державний акт, який має виправлення. У судовому засіданні представник сільської ради звинуватила у внесенні виправлень до державного акту посадову особу Кіровоградського районного відділу земельних ресурсів Державного Комітету по земельних ресурсах Н. Мороз , проте останній печаткою лише завірив виправлення (а.с.95,96).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат - без змін з таких підстав.

За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позовних вимог - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 після смерті якого залишилося спадкове майно, яке, зокрема, складається з житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на АДРЕСА_1 ( до перейменування АДРЕСА_2 ) та земельна ділянка, на якій розміщений зазначений будинок з будівлями.

Оформлення права на спадщину покладається на нотаріусів.

Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок (а.с.29), а у видачі їй свідоцтва на земельну ділянку державний нотаріус постановою від 11 квітня 2018 року відмовив з тих підстав, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, виданий спадкодавцю містить виправлення щодо місця знаходження земельної ділянки та її цільового призначення (а.с.6).

З Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 15 вересня 1998 року Соколівською сільською радою на підставі рішення сесії Соколівської сільської ради від 03 грудня 1997 року, вбачається, що його текст надруковано з використанням комп`ютерної техніки, зазначено, що земельна ділянка на території с.Соколівка (перекреслено) Соколівської сільської ради по с.Нова Павлівка, вул.70 років Жовтня 25а, землю передано для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), та ведення особистого підсобного господарства, слова «ведення особистого підсобного господарства» перекреслено. Державний акт підписаний головою Соколівської сільської ради та поставлено печатку ради. (а.с.7).

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до п.2.4, 2.5, 3.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку (в редакції на час видачі акту спадкодавцю) в державному акті усі записи мають бути зроблені чітко і акуратно, помарки і виправлення не допускаються. Державний акт підписується головою відповідної місцевої ради і скріплюється гербовою печаткою. Сторінку державного акта із зображенням плану земельної ділянки підписує інженер-землевпорядник. Державні акти на право приватної власності на землю видаються і реєструються тією сільською, селищною, міською, районною радою, яка прийняла рішення про передачу земельної ділянки у власність.

Наведене свідчить, що посадові особи, в тому числі керівник органу місцевого самоврядування Соколівської сільської ради не мав права підписувати Державний акт, який містить виправлення щодо місця знаходження земельної ділянки і її цільового призначення та ставити на ньому печатку сільської ради. Посадова особа відповідача підписала завідомо нікчемний Державний акт.

Саме ця обставина змусила позивача звертатися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат зі сплати судового збору та витрат на оцінку земельної ділянки для визначення ціни позову, оскільки саме внаслідок неправильних дій органу місцевого самоврядування виник спір.

Такий висновок суду відповідає визначеним в ст.2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства щодо відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Судове рішення ухвалено не в порядку ст.206 ЦПК України за визнанням відповідачем позову, тому посилання в апеляційній скарзі на необхідність розподілу судових витрат за правилами ч.1 ст.142 ЦПК України є безпідставним.

В межах вимог та доводів апеляційної скарги передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору не встановлено. В іншій частині рішення суду в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючисьп.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375,381,382,384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Болотських Альбіни Юріївни в інтересах Соколівської сільської ради залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 березня 2019 року в частині розподілу судових витрат без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 травня 2019 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В. Черненко