Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 4-с/641/15/2019 Справа № 641/501/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Фанда О.А.,

за участю секретаря судових засідань Конюх С.М.,

представника боржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 .Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександра Вікторовича;

в с т а н о в и в:

25 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, визначеному Розділом VІІ ЦПК України.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилався на те, що рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 часки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21 жовтня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

7 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Однак, у зв`язку з відкриттям касаційного провадження у вказаній справі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2017 року було зупинено виконання рішення суду першої інстанції до закінчення касаційного провадження, за виключенням стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

23 травня 2018 року Верховним Судом прийнято постанову про залишення без змін рішення суду першої інстанції та поновлено виконавче провадження.

Постановою державного виконавця від 18 вересня 2018 року накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_6 , що містяться на його банківських рахунках.

2 листопада 2018 року він, ОСОБА_6 , подав заяву до державної виконавчої служби з підтверджуючими документами про здійснення ним у період з 1 лютого 2017 року по 31 жовтня 2018 року у добровільному порядку грошових витрат в рахунок сплати аліментів.

Однак, державний виконавець відмовився зарахувати в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів здійснені ним платежі, окрім тих, які були ним здійснені виключно в грошовій формі та перерахованих поштовим переказом безпосередньо на ім`я ОСОБА_4 в сумі 28000 грн, а також сплачені шляхом відрахувань із заробітної плати за місцем роботи в сумі 5898 грн, у зв`язку з чим його заборгованість зі сплати аліментів станом на 30 вересня 2018 року була визначена в сумі 427537 грн за період з 1 листопада 2016 року по 30 вересня 2018 року.

ОСОБА_6 зазначав, що починаючи з 1 січня 2017 року він добровільно забезпечував дітей харчуванням, одягом та освітою. Перераховував грошові кошти на банківські картки дітей з призначенням платежу «аліменти», оскільки платежі на банківську картку стягувача ОСОБА_4 не проходили та повертались на його банківську картку.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_6 зазначав, що сума його аліментних платежів здійснених у добровільному порядку за період з 1 січня 2017 року по 31 серпня 2018 року склала 281 089 грн.

Таким чином, загальна сума сплачених аліментів з 21 жовтня 2016 року по 30 вересня 2018 року становить 286987 грн, з яких державним виконавцем зараховано в якості аліментів лише 33989 грн.

Крім цього, 11 січня 2019 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження йому стало відомо про прийняття державним виконавцем постанов щодо обмеження його прав, зокрема: постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями відчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

Посилаючись на вказані обставини заявник просив: визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шеремета О.В. у виконавчому провадженні щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів станом на 30 вересня 2018 року в сумі 427 537 грн незаконними; визнати заборгованість ОСОБА_6 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні станом на 30 вересня 2018 року в сумі 174 448 грн; визнати дії державного виконавця щодо прийняття постанов від 18 вересня 2018 року про обмеження прав ОСОБА_6 незаконними; скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шеремета О.В. про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_6 у праві виїзду за межі України; скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шеремета О.В. від 18 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_6 у праві користування мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями відчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; скасувати постанову старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ ГТУЮ у місті Києві Шеремета О.В. від 18 вересня 2018 року про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання.

В судове засідання ОСОБА_6 не з`явився, направив до суду свого представника, який скаргу підтримав в повному обсязі.

Представник стягувача проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на її безпідставність. При цьому зазначала, що карткові рахунки, які ОСОБА_6 відкрив на дітей, насправді є додатковими до його власного рахунку, а стягувач не має відношення до вказаних карток. З квитанцій про оплату навчання дітей, які надані боржником державному виконавцю вбачається, що вказані витрати були понесені батьком боржника. Подарунки, які зроблені боржником дітям на свята не можуть бути враховані в якості аліментів.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, а також копії матеріалів виконавчого провадження приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковими до виконання, держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно із статтею 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За змістом п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Цивільним процесуальним кодексом України, а саме розділом VІІ врегульовано судовий контроль за виконанням судового рішень.

За нормами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 448 ЦПК України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судовим розглядом встановлено наступне.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 часки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21 жовтня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

7 серпня 2017 року старшим державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2017 року було зупинено виконання рішення суду першої інстанції до закінчення касаційного провадження, за виключенням стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

23 травня 2018 року Верховним Судом прийнято постанову про залишення без змін рішення суду першої інстанції та поновлено виконавче провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.

Згідно з частиною восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

Згідно розрахунку державного виконавця заборгованість ОСОБА_6 зі сплати аліментів станом на 30 вересня 2018 року була визначена в сумі 427537 грн за період з 1 листопада 2016 року по 30 вересня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 28 лютого 2017 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 часки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 21 жовтня 2016 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Питання щодо зміни порядку або способу виконання рішення суду судом не вирішувалося. Згоди на зміну порядку та способу виконання рішення суду стягувач також не надавала, а тому у державного виконавця були відсутні підстави для зарахування витрат боржника у рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів. Такі витрати боржник поніс добровільно, а тому підстави для задоволення скарги в цій частині та визначення іншого розміру заборгованості відсутні.

Щодо вимог скарги в частині скасування постанов державного виконавця від 18 вересня 2018 року щодо тимчасового обмеження прав боржника, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положенням ст. ст. 6, 11 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

6 лютого 2018 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів», яким внесено зміни до ряду законодавчих актів, в тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема посилено відповідальність платників аліментів у разі допущення заборгованості, введено відповідні заходи та порядок їх застосування, з наданням відповідних повноважень державному виконавцю.

Відповідно до положень ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи, що боржник має значну заборгованість зі сплати аліментів, а також те, що ОСОБА_6 не надав суду беззаперечних доказів, що обмеження такого права позбавить його основного законного джерела доходів, підстави для скасування вказаної постанови державного виконавця відсутні.

Обмеження боржника у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості по сплаті аліментів на відміну від права керувати транспортними засобами не позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, та не позбавляє його права на працю і не перешкоджає виконанню судового рішення.

В той же час, вказані обмеження у даному випадку застосовані із дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, слід зазначити, що обмеження боржника у праві полювання, у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та ополощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії стосується як щодо існуючих прав так і можливого набуття вказаних прав у майбутньому.

Доводи ОСОБА_6 про те, що оскаржувані постанови державного виконавця порушують його конституційні права, - спростовуються вимогами закону. Тимчасові обмежувальні заходи, вжиті державним виконавцем 18 вересня 2018 року на підставі ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», не посилюють відповідальність, а вдосконалюють порядок примусового стягнення, спрямовані на забезпечення належного виконання рішень щодо стягнення аліментів з метою зменшення розміру їх заборгованості, забезпечення захисту інтересів та належного утримання осіб, які їх отримують.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З врахуванням вищезазначеного, дії державного виконавця вчинені ним у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 259, 260, 263, 447, 448, 451 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремета Олександра Вікторовича про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно п.п. 15.5 п. 15 Розділу XIIІ «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Стягувач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Державний виконавець старший державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шеремет Олександр Вікторович, , місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 110.

Повний текст судового рішення складений 4 червня 2019 року.

Суддя -О. А. Фанда