ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 711/4139/15-ц

провадження № 61-30595 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Коротуна В. М., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2017 року в складі судді Колоди Л. Д. та на постанову апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2018 року в складі колегії суддів Карпенко О. В., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом та з уточненням позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь 315 765 грн боргу за розпискою, 3 % річних у розмірі 5891 грн, а всього - 321 656 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідно до розписки від 20 червня 2014 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_4 автомобіль марки «Audi» модель «А4», д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску (далі - автомобіль) за 13 500 доларів США.

29 липня 2014 року ОСОБА_3 склав розписку, відповідно до якої він зобов`язується повернути ОСОБА_4 13 500 доларів США за автомобіль.

31 липня 2014 року автомобіль було затримано працівниками ВДАІ м. Черкаси та доставлено на штраф-майданчик Соснівського РВ у м. Черкаси для проведення слідчих дій, а пізніше - відкрито кримінальне провадження за реєстраційним номером 0003076.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2014 року накладено арешт на автомобіль та зобов`язано ОСОБА_4 видати автомобіль.

ОСОБА_4 зазначає, що в зв`язку з накладеним на автомобіль арештом він не може користуватися ним.

Уважає, що ОСОБА_3 ухиляється від повернення суми боргу за розпискою від 29 липня 2014 року та порушив взяті на себе зобов`язання за договором позики.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2017 року задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 315 765 грн боргу, 3 % річних у розмірі 5891 грн і 243,6 грн судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не виконав узяті на себе зобов`язання за договором позики від 29 липня 2014 року та не повернув у встановлений строк ОСОБА_4 борг.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2017 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних доказів дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Особа, яка подала касаційну скаргу, просила скасувати оскаржувані судові рішення як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

18 квітня 2018 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції в цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 11 квітня 2019 року дану справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

В обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_3 зазначав, що між сторонами виникли правовідносини за договором купівлі-продажу транспортного засобу, а тому підстави для стягнення з нього на користь ОСОБА_4 коштів за договором позики відсутні.

Відзив на касаційну скаргу

У липні 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду відзив на дану касаційну скаргу та просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що згідно з розпискою ОСОБА_3 від 20 червня 2014 року він продав автомобіль ОСОБА_4 за 13 500 доларів США та отримав грошові кошти повністю.

29 липня 2014 року ОСОБА_3 склав розписку, відповідно до якої він зобов`язується повернути ОСОБА_4 13 500 доларів США за автомобіль до 05 серпня 2014 року.

31 липня 2014 року автомобіль було затримано працівниками ВДАІ м. Черкаси та доставлено на штраф-майданчик Соснівського РВ у м. Черкаси для проведення слідчих дій, а пізніше - відкрито кримінальне провадження за реєстраційним номером 0003076.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2014 року накладено арешт на автомобіль та зобов`язано ОСОБА_4 видати автомобіль.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Обґрунтованим є висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позову в даній справі, оскільки ОСОБА_3 не виконав взяті на себе згідно з розпискою зобов`язання повернути 13 500 доларів США в строк до 05 серпня 2014 року.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування та суду, стягнення відрахованих із заробітної плати коштів за час відбування покарання та втраченого заробітку - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 02 серпня 2017 року та постанову апеляційного суду Черкаської області від 21 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

В. М. Коротун

В. І. Крат