ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року

м.Суми

Справа №592/1033/19

Номер провадження 22-ц/816/2681/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Хвостик С. Г.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

у присутності:

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цюпки О.В.,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Копаківського районного суду м.Суми від 14 лютого 2019 року, ухвалене під головуванням судді Костенка В.Г. у м.Суми, повний текст якого складений 19 лютого 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року позивач звернулась до місцевого суду з позовом і свої вимоги обґрунтовувала тим, що 16.06.2018 близько 12-00 год. в АДРЕСА_1 , відповідач, керуючи транспортним засобом ЗИЛ 133 ГЯ, Автокран 10-20 Т- С, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачу. Внаслідок цього автомобілю Renault Duster були заподіяні механічні ушкодження. Згідно висновку звіту про незалежну експертну оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу і розміру матеріального збитку, заподіяного його власнику в результаті пошкодження автомобіля Renault Duster, розмір матеріального збитку складає 84 657 грн., в тому числі втрата товарної вартості - 17 098,00 грн., вартість комплекту декоративних накладок складає 7 459,93 грн.. Частково вказана шкода була відшкодована ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування», шляхом перерахування грошових коштів на користь ТОВ «Автоцентр-С», яким було здійснено відновлювальний ремонт автомобіля Renault Duster. Залишилися невідшкодованою вартість накладок декоративних правих передніх дверей та втрата товарного вигляду, а всього на суму 24 557 грн. 93 коп..

Також вважала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй була заподіяна моральна шкода , яка полягає у тому, що їй необхідно було вживати додаткових зусиль для організації життя, вона була позбавлена можливості використовувати транспортний засіб протягом трьох місяців, що створювало їй незручності у відвідуванні матері, що мешкає за межами м .Суми та пересування у місті та за межами разом із дитиною.

Просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача 24 557 грн. 93 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Також просила стягнути з відповідача понесені судові витрати у загальній сумі 7968,40 грн., з яких 768,40 грн. судовий збір, 5 000,00 грн. витрати на правову допомогу адвоката Цюпка О.В., 2200,00 грн. витрат понесених на оплату послуг експерта Сітало Є.В..

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 14 лютого 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди у сумі 24 557 грн. 93 коп., відшкодуванням моральної шкоди у сумі 8 000 грн., відшкодування понесених судових витрат 5 235 грн. 24 коп., а усього 37 793 грн. 17 коп.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив судове рішення в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі вказує, що вартість комплекту декоративних накладок встановлена за ремонтною калькуляцією № 41 від 06.07.2018 року, яка в свою чергу є складовою звіту № 056 про незалежну оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу і розміру матеріального збитку, заподіяного його власнику в результаті пошкодження автомобіля складеного ФОП ОСОБА_5 06.07.2018 року і даним звітом передбачена загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача у розмірі 67559 грн.. В той же час, позивач погодилась на відновлення пошкодженого в ДТП автомобіля за ремонтною калькуляцією № 1.003 .18.0 від 23.07.2018 року виконаною ТОВ «Фірма-ремонтавтоцентр-С» і загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача за даною ремонтною калькуляцією склала 57349 грн.10 коп. Вважає, що дані збитки були в повному обсязі відшкодовані страховою компанією.

Що стосується збитків понесених позивачем у виді втрати товарної вартості автомобіля у сумі 17098 грн.00 коп., то дані збитки повинні бути стягнуті з власника автомобіля ЗИЛ 133 ГЯ Автокран 10-20т-с д.н.з НОМЕР_1 , яким є ТОВ «Сумський регенераторний завод», а не з нього як водія винного у ДТП.

Також вважає, що позивачем не доведено факту заподіяння моральної шкоди саме у заявленому розмірі 8000 грн.00 коп.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Цюпка О.В. просить скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін. При цьому вказує, що відповідно до ст.1166 ЦК України саме відповідач, як особа яка на відповідній правовій основі володіла транспортним засобом ЗИЛ 133 ГЯ Автокран 10-20т-с д.н.з НОМЕР_1 , повинна відшкодувати позивачу завдані їй збитки, що не були покриті страховою виплатою. Також він повинен відшкодувати і заподіяну їй моральну шкоду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції за наявними в справі і додатково поданими доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 16 червня 2018 року близько 12-00 в м.Суми по вул.Харківській, б.132 водій ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом ЗИЛ 133 ГЯ Автокран 10-20Т-с д.н. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не впевнившись в безпечності маневру та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб Renault Duster, д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження, зазначені в матеріалах ДТП з матеріальними збитками. Постановою Зарічного районного суду м.Суми від 5 липня 2018 року його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 340 грн.00 коп. (а.с.6).

Згідно звіту № 056 від 06.07.2018 про незалежну експертну оцінку ринкової вартості колісного транспортного засобу і розміру матеріального збитку, заподіяного його власнику в результаті пошкодження автомобіля Renault Duster, розмір матеріального збитку складає 84 657 грн., в тому числі втрата товарної вартості - 17 098,00 грн., вартість комплекту декоративних накладок - 7 459,93 грн.. На складання зазначено висновку експертом позивачем витрачено 2200 грн. (а.с.8-28).

Автомобіль позивача було застраховано на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 382987а7с укладеною між нею та АТ «СК» «АХА Страхування» 20 листопада 2017 року (а.с.124).

Пунктом 29.4.12 Договору було передбачено, що страховик не відшкодовує та не включає до розрахунку суми страхового відшкодування втрату товарної вартості транспортного засобу. Також п.29.2.4 Договору страхування визначено, що не є страховими випадками знищення (пошкодження) або викрадення додаткового обладнання, якщо страхування цього додаткового обладнання не було окремо обумовлено в розділі 6 Договору.

26.09.2018 року транспортний засіб позивача відремонтований ТОВ «АВТОЦЕНТР-С» про що складений акт виконаних робіт від 26.09.2018 року. Загальна вартість робіт та запчастин складала 57 349,10 грн. Вартість ремонту сплачена ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» 25.07.2018 платіжним дорученням №477 446.

Також встановлено, що при проведенні ремонту транспортного засобу не було відновлено накладки декоративні правих передніх дверей, що вбачається з зазначеного акту виконаних робіт від 26.09.2018 року.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З роз`яснень викладених у п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» вбачається, що якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за заподіяння шкоди.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає, що місцевим судом обґрунтовано була покладена відповідальність за заподіяння шкоди не на власника транспортного засобу ЗИЛ 133 ГЯ Автокран 10-20Т-с д.н. НОМЕР_1 ТОВ «Сумський регенератний завод», з яким відповідач не перебував у трудових відносинах, а на відповідача, як на особу, яка на законній підставі використовувала цей транспортний засіб.

При цьому місцевий суд обґрунтовано послався і на п. 2.2 «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 за яким власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Погоджується колегія суддів з висновками місцевого суду і щодо розміру майнової шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у справі, оскільки відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно положень п.29.2.4, 29.4.12 Договору страхування укладеного між позивачем та АТ «СК «АХА Страхування» страхова компанія здійснювала розрахунок виплати страхового відшкодування за пошкодження автомобіля Renault Duster, д.н.з. НОМЕР_2 , належного позивачу у справі без урахування втрати товарної вартості транспортного засобу та вартості заміни декоративних накладок, тому відповідальність за заподіянні цієї шкоди обґрунтовано була покладена саме на відповідача у справі.

Належних та допустимих доказів на спростування розміру заподіяної майнової шкоди відповідачем суду надано не було.

Таким чином, рішення місцевого суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у загальному розмірі 24557 грн.93 коп. є законним та обґрунтованим і скасуванню або зміні не підлягає.

В той же час, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги в частині необґрунтованості розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.4 ст.1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди заподіяно вчиненням злочину.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 3, 9 постанови № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищезазначеного колегія суддів вважає, що місцевий суд при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача не врахував характер немайнових втрат позивача, оскільки з матеріалів справи вбачається, що пошкоджений автомобіль вже протягом одного місяця був відремонтований і вартість відновлювального ремонту сплачена страховою компанією. Не надано позивачем доказів і на підтвердження того, що внаслідок пошкодження автомобіля у неї виникали труднощі при відвідуванні матері , яка мешкає за межами м.Суми.

Також місцевим судом не було враховано і майновий стан відповідача у справі та розмір отримуваної ним заробітної плати.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення місцевого суду в частині розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача і виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у сумі 3000 грн.00 коп.

Підлягає зміні і рішення місцевого суду в частині відшкодування судових витрат понесених позивачем у справі та на підставі ст.141 ЦПК України виходячи з пропорційності розміру задоволених позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати понесені у суді першої інстанції у сумі 4430 грн. 43 коп.

Також необхідно пропорційно розміру задоволених позовних вимог стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на правничу допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у сумі 2780 грн.00 коп.

Відповідно до положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відносяться до малозначних справ.

Враховуючи, що ціна позову не перевищує 193600 грн. 00 коп., дана справа є малозначною, а тому касаційному оскарженню відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 14 лютого 2019 року змінити в частині визначення розміру моральної шкоди та розміру понесених судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ) відшкодування майнової шкоди у сумі 24557 грн 93 коп., відшкодування моральної шкоди у сумі 3000 грн 00 коп., відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 4430 грн 43 коп.

В частині визначення майнової шкоди рішення місцевого суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати за перегляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 2780 грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 03 червня 2019 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: О. Ю. Кононенко

С. Г. Хвостик