Справа № 461/8318/17 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д.
Провадження № 22-ц/811/1016/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю ОСОБА_1 , представника ТзОВ «ЕСТЕЙТ КЕПІТАЛ ГРУП» - Вовк У.Я.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2019 року у справі за позовом заяву ОСОБА_1 про забезпечення його позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ КЕПІТАЛ ГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЛІКО», третя особа - Компанія Авірре Коммерс ЛТД, про визнання недійсними договорів про купівлю-продаж предмета іпотеки іпотекодержателем, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2019 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Омега», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСТЕЙТ КЕПІТАЛ ГРУП», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛЛІКО», третя особа - Компанія Авірре Коммерс ЛТД, про визнання недійсними договорів про купівлю-продаж предмета іпотеки іпотекодержателем, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1

В апеляційній скарзі посилається на те, щосудом не було вжито заходів,щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідачів.

Натомість вказує, що у заяві наведено факти не можливих - а реальних дій, так, зокрема, 17 лютого 2019р.,о 8 год. відбулося рейдерське захоплення представником ТОВ «Елліко`та «Естейт кепітал груп» п.С.Козій вищезгаданого майна -приміщень з меблями,обладнанням та ін.,за адресою АДРЕСА_1 ,де були змінені замки, виставлена охорона,припинено доступ до приміщень та вивішено інформаційну довідку.

На думку заявника, судом не виконано головної мети правосуддя - не надано захисту права позивача,майна позивача, майна інших осіб,за які позивач несе відповідальність,що вже привело до пошкодження та часткової втрати деякого майна, і такі дії продовжуються.

Просить ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2019 року скасувати та постановити ухвалу про забезпечення позову, якою задовільнити його заяву .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ТзОВ «ЕСТЕЙТ КЕПІТАЛ ГРУП» - Вовк У. Я. на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у листопаді 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив:

1) визнати недійсними договори купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені між ТОВ «Факторингова Компанія «Омега» та ОСОБА_2 від 03 грудня 2014 року №4390, від 03 грудня 2014 року № 4384 та від 25 грудня 2014 року № 4634;

2) витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «Естейт Кепітал Груп» на його користь квартири за адресами у АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_7, АДРЕСА_8, нежитлові приміщення НОМЕР_2, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6 , що розташовані за адресою АДРЕСА_1, будинок АДРЕСА_9 , земельну ділянку на території Розлуцької сільської ради Турківського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , ТОВ «Елліко» - нежитлові приміщення з 2-3 по 2-6, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 у АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 АДРЕСА_10, АДРЕСА_11 ;

3) визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_4 на майно: квартири за адресами у АДРЕСА_12, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, АДРЕСА_13 АДРЕСА_8, АДРЕСА_14, АДРЕСА_5 АДРЕСА_10, АДРЕСА_11 , а також на будинок АДРЕСА_9 , земельну ділянку на території Розлуцької сільської ради Турківського району Львівської області, кадастровий номер НОМЕР_1 , нежитлові приміщення, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

Предметом позову є договори купівлі-продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені між ТОВ «Факторингова Компанія «Омега» та ОСОБА_2 від 03 грудня 2014 року № 4390, від 03 грудня 2014 року № 4384 та від 25 грудня 2014 року № 4634, а також як наслідок визнання цих договорів недійсними питання витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на майно в порядку спадкування.

18 лютого 2019 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову. У цій заяві позивач просить суд накласти арешт на зазначене у позові майно. Крім того просив заборонити відповідачам будь-які дії щодо майна, зобов`язати останніх передати майно позивачу та відновити попередній стан, що існував до 17 лютого 2019 року; заборони іншим органам вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстраційні) щодо майна; накласти обмеження щодо майбутніх змін власників майна

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Метою забезпечення позову є негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК).

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативні наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічних інтересів правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Частиною 10 ст.150 ЦПК України передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи вищенаведене, те, що задоволення вказаної заяви про забезпечення позову фактично тотожне задоволенню заявлених позовних вимог, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на арешти ВДВС Галицького району в рамках виконавчих проваджень ВП22055167 та ВП 22055682 як на підставу передання йому майна на відповідальне зберігання не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до онлайн сервісу "Автоматизована система виконавчого провадження" обидва виконавчі провадження, зазначені заявником, є завершеними (видрук інформації є в матеріалах справи). Такі відомості є у відкритому доступі за номером виконавчого провадження.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є правильними та ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів, а відтак, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу про забезпечення позову залишити без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 лютого 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 24 травня 2019 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.