Справа № 310/7871/19
РІШЕННЯ

Іменем України

03 жовтня 2019 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Дубровської Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Гоноболіної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Бердянський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт народження дитини. В обґрунтування заяви зазначив, що з 21.08.2004 він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина ОСОБА_2 в м. Донецьку, на тимчасово окупованій території, народила дівчинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження № 621 від 05.09.2019. Заявник звернувся до Бердянського міськрайонного відділу ДРАЦС для реєстрації народження дитини і видачі свідоцтва про народження дитини українського зразка, але йому було відмовлено через те, що надані ним документи, складені без урахування вимог чинного законодавства України. Просить встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дитини жіночої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Донецьку, батько ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, підстава запису відомостей про батька актовий запис про шлюб № 281 від 21.08.2004.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, при викладенні вимог заяви просив справу розглянути за його відсутності.

Представник заінтересованої особи Бердянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Згідно ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається: 1) сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; 2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; 3) повітряний простір над територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини.

З свідоцтва про одруження НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21.08.2004 у відділі реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №281.

З медичного свідоцтва про народження № 621 виданого 05.09.2019 Центральною міською клінічною лікарнею №6 міста Донецька вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народила дівчинку ІНФОРМАЦІЯ_4 .

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових прав заявника та дитини, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі з урахуванням медичного свідоцтва про народження № 621 від 05.09.2019 року Центральної міської клінічної лікарні №6 міста Донецька, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 208-209, 213-215, 256-259, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт народження дитини жіночої статі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у місті Донецьк Донецької області, Україна, у громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Донецьк Донецької області, Україна, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дитини громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець м. Донецька Донецької області, Україна, підстава запису відомостей про батька - актовий запис про шлюб № 281 від 21 серпня 2004 року.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя Н. М. Дубровська