КОПІЯ
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/2622/18
Провадження № 22-ц/4820/1545/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

за участю апелянта ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника ДВС м. Хмельницького ГТУЮ в Хмельницькій області Гураєвського М.М.

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/2622/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07 червня 2019 року (повне судове рішення складено 13 червня 2019 року, суддя Приступа В.І. ) у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця першого відділу державної виконавчої служби м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із скаргою ОСОБА_1 вказував, що 30 березня 2018 року Хмельницьким міськрайонним судом ухвалено заочне рішення про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 по 930 грн. щомісячно. Скаржник зазначає, що державним виконавцем йому були надані розрахунки заборгованості зі сплати аліментів по ВП №57166430 та ВП №57165988, відповідно до яких кошти в сумі 12310 грн., які ОСОБА_1 сплачував як аліменти на утримання дітей були зараховані як аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , а тому була заборгованість лише у розмірі 1170 грн. на утримання сина та заборгованість у сумі 13480 грн. на утримання доньки ОСОБА_5 . Скаржник вказує, що 09.04.2019 року ним була сплачена зазначена заборгованість по аліментах, проте 23.04.2019 року державним виконавцем був наданий новий розрахунок, згідно якого кошти в сумі 12310 грн., що були зараховані на утримання сина ОСОБА_4 , взагалі не враховані державним виконавцем як сплата аліментів. А тому ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Першого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області Цілімецької О.Б. щодо нарахування заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 13480 грн. на утримання сина ОСОБА_4 та в розмірі 13480 грн. на утримання доньки ОСОБА_5 ; зобов`язати старшого державного виконавця ОСОБА_6 О.Б. здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів та зарахувати сплачені ОСОБА_1 аліменти в сумі 12310 грн. та 1270 грн. на утримання сина ОСОБА_4 та 13580 грн. на утримання доньки ОСОБА_5 .

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 07 червня 2019 року в задоволені скарги відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. Так, апелянт вказує, що державний виконавець неправомірно здійснила перерахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 та виключила кошти в сумі 12310 грн. (що були сплачені як аліменти) на підставі заяви ОСОБА_3 , яка не вважала вказані кошти аліментами. Апелянт вказує, що суд не врахував положення п. 4 розділу 16 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року. Крім того, апелянт вважає, що суд помилково не взяв до уваги довідку АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка містить відомості про перерахунок коштів ОСОБА_1 із зазначенням їх призначення. Враховуючи викладене апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скаргу задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_1 та його представник підтримали апеляційну скаргу з підстав у ній наведених.

Представник першого відділу ДВС м. Хмельницький апеляційну скаргу не визнав та просить її відхилити, залишивши ухвалу суду першої інстанції без змін.

ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта, його представника та представника першого відділу ДВС м. Хмельницький дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із доводів апеляційної скарги, апелянтом судове рішення в частині відмови щодо визнання дій виконавця щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 та в частині відмови у зобов`язанні державного виконавця зарахувати сплачені ним кошти в розмірі 13480 грн. на утримання доньки ОСОБА_5 не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення відповідає вказаним вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи (а.с. 24-25) заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 30 березня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 930 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02 лютого 2018 року і до повноліття дітей. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущеного до негайного виконання.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що на виконанні в Першому відділі ДВС м. Хмельницький ГТУЮ в Хмельницькій області знаходяться виконавчі листи, що видані Хмельницьким міськрайонним судом 06.09.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 та доньки ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі в розмірі по 930 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 02.02.2018 року і до повноліття дітей за ВП №57166430 та ВП №57165988 відповідно.

09.04.2019 року державним виконавцем надано розрахунки заборгованості зі сплати аліментів по виконавчим провадженням №57166430 та № 57165988, відповідно до яких кошти в сумі 12310 грн., що сплачені скаржником, були зараховані як аліменти на утримання сина ОСОБА_4 . Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів в скаржника виникла заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі 1 170 грн. та на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 13 480 грн. (а.с. 46, 47).

09.04.2019 року скаржник сплатив зазначену заборгованість по аліментам, що підтверджується квитанціями №105 та №106 (а.с. 48, 49).

23.04.2019 року державним виконавцем Цілімецькою О.Б. видано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №57166430 (виконавче провадження про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 ), відповідно до якого кошти в сумі 12310 грн. не враховано як сплата аліментів (а.с. 45).

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем розрахунок заборгованості по аліментам здійснено відповідно до вимог діючого законодавства, в зв`язку з чим прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права.

Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактичною перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 4, 8 ст. 71 зазначеного Закону України виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Посилання апелянта на те, що державний виконавець в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» здійснив перерахунок заборгованості боржника по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 (ВП №57166430) без врахування сплачених скаржником коштів в сумі 12310 грн. не заслуговують на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження доказів сплати аліментів ОСОБА_1 надав виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 АТ КБ «ПРИВАТБАНК, зі змісту яких прослідковується, що грошові перекази проводилися на картковий рахунок сина ОСОБА_4 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с. 50-52).

Разом з тим, ОСОБА_1 долучені до матеріалів справи квитанція №106 від 09.04.2019 року про сплату 13580 грн. на рахунок першого міського відділу ДВС із призначенням платежу аліменти з 01.02.2018 року - 01.03.2019 року ВП-57165988 (донька ОСОБА_9 ) та №105 від 09.04.2019 року про сплату 1270 грн. на рахунок першого міського відділу ДВС із призначенням платежу аліменти ВП-57166430 (син ОСОБА_10 ) (а.с.48, 49).

Відповідно до п. п. 3, 4 розділу 16 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» № 512/5 від 02.04.2012 року у разі, якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 23.04.2019 року був проведений державним виконавцем на підставі заяви стягувачки від 22.04.2019 року, в якій остання просила державного виконавця не приймати до уваги сплачені ОСОБА_1 на картку сина ОСОБА_4 кошти, оскільки вважає це виявом особистої волі скаржника (а.с.59, 59 зворот) та на підставі копії квитанції від 09.04.2019 року без врахування обставин щодо фактичної оплати та отримання коштів, як сплату аліментів на картку сина ОСОБА_4 .

Таким чином, дії державного виконавця по нарахуванню заборгованості по сплаті аліментів відповідають закону, оскільки стягувачем у виконавчому провадженні ВП-57166430 є саме ОСОБА_3 і скаржником не надано доказів на підтвердження сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_4 саме на її користь.

З огляду на вищенаведене судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 07 червня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Судді (підпис) А.П. Корніюк

(підпис) І.В. П`єнта

(підпис) О.І.Талалай

Згідно з оригіналом

Суддя А.П. Корніюк