Провадження №: 2/755/205/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника позивача про перехід до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування, за правилами загального позовного провадження, -

у с т а н о в и в:

20.12.2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування.

Ухвалою суду від 27.12.2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з клопотанням про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Вимоги клопотання мотивовано тим, що позовні вимоги стосуються визнання недійсними двох договорів квартири загальною площею 152,1 кв.м. Тобто, зазначений спір виник з приводу нерухомого майна, вартість якого перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Підставою позовних вимог є твердження про фіктивність договору дарування квартири від 30.07.2013 року. Доведення умислу померлої ОСОБА_7 при вчинення цього правочину, позивач буде доводити як показаннями свідків, так і письмовими доказами. У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_6 стверджує, що спірна квартира була придбана померлою ОСОБА_7 за кошти отримані від продажу квартири АДРЕСА_1 , що належала їй на праві приватної власності. За твердженням сторони позивача, вказана обставина не відповідає дійсності, і джерела придбання квартири, що є об`єктом спору, теж підлягають дослідженню судом. Також зазначений відповідач стверджує, що ремонт у квартирі здійснювався за її кошти, що, на думку відповідача, підтверджує добровільну волю ОСОБА_7 при укладенні договору дарування квартири від 30.07.2013 року. За твердженням сторони позивача, ця обставина теж не відповідає дійсності, оскільки ремонт у квартирі здійснювався за кошти позивача. Посилаючись на положення ч. 6 ст. 277 ЦПК України та зазначаючи про коло обставин, які підлягають дослідженню у справі, та обсяг доказів, які потребують дослідження, представник вказує, що справа не може вважатись справою незначної складності, тому представник просить перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача Кияшко Н.Г. в судовому засіданні заперечує проти задоволення заявленого клопотання посилаючись на те, що стороною позивача пропущені процесуальні строки для подання відповідного клопотання, позивач не надав жодних доказів про дійсну вартість спірної квартири, а саме клопотання, на думку представника, спрямоване на затягування розгляду справи.

Суд, вивчивши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, приходить до висновку про те, що клопотання представника позивача підлягає залишенню без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 277 ЦПК України, питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 2 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 222 ЦПК України, головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідно до положень ст. 126, 127 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.

З аналізу наведених норм закону вбачається, що клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження сторона позивача мала подати разом із позовною заявою, або ж до початку першого судового засідання у справі враховуючи, що ухвалою суду про відкриття провадження у справі призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження і в такому випадку всі процесуальні дії, які за правилами загального позовного провадження вчиняються в підготовчому засіданні, обмежені першим судовим засіданням при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Натомість відповідних вимог процесуального закону стороною позивача не дотримано.

При цьому, представник позивача не був позбавлений можливості обґрунтувати поважність причин пропуску процесуального строку для звернення із клопотання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, однак сторона позивача із заявою про поновлення пропущеного процесуального строку до суду не зверталась, і в судовому засіданні представник позивача жодних пояснень з приводу подання відповідного клопотання із порушенням строків на його подання, суду не надав.

За таких обставин, враховуючи, що суд позбавлений процесуальної можливості самостійно вирішити питання про поважність причин пропуску процесуального строку без наявності відповідної заяви позивача, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 126, 127, 222, 259, 277, 279, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника позивача про перехід до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними договорів дарування, за правилами загального позовного провадження - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 04.06.2019 року.

Суддя -