Справа № 761/3259/19
Провадження № 2-о/761/129/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Пономаренко Н.В..

з участю секретаря: Малашевського О.В.

заявника: ОСОБА_1

представника заявника: ОСОБА_2

заявника: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження справу за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Зазначають, що шлюб між ними було укладено 22.10.1999 р. у в Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис № 459. Від шлюбу народились діти, наразі : повнолітній син ОСОБА_4 та неповнолітній син ОСОБА_5.

Заявники дійшли спільної згоди розірвати шлюб у зв'язку з небажанням його продовження, оскільки фактичні шлюбні відносини припинені. На даний час між заявниками жодного спору немає, в тому числі майнового чи з приводу аліментів. Між заявниками досягнуто домовленостей стосовно розміру оплати аліментів на утримання неповнолітнього ина та участі батька у вихованні дітей, дійшли згоди, що після розірвання шлюбу за згодою заявників син ОСОБА_5 буде проживати разом з матір'ю, а батько дитини ОСОБА_1, братиме участь у її вихованні та до досягнення нею повноліття щомісячно буде надавати матеріальну допомогу для забезпечення умов його життя, що передбачено нотаріально посвідченим договором між батьками про участь у вихованні та утриманні дитини від 27.12.2018 р. За вказаних обставин заявники просять суд розірвати шлюб.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено до розгляду на 12.02.2019 року на 12-45 год.

В судовому засіданні заявники підтримали спільну вимогу щодо розірвання шлюбу просили задовольнити.

Вислухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так, згідно наявного в матеріалах справи оригіналу свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1, судом встановлено, що 22 жовтня 1999 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, зареєстрований в Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №459 (а.с.15).

Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видане в Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, про що зроблено актовий запис № 27 (а.с.16).

В наданій суду заяві про розірвання шлюбу та відповідних поясненнях безпосередньо в судовому засіданні заявники зазначили, що вони дійшли згоди щодо розірвання шлюбу та відсутністю наміру його продовжувати оскільки фактичні шлюбні відносини вони припинили на початку 2018 року, з того часу не ведуть спільного господарства та фактично проживають окремо.

Положеннями ст. 104 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України.

При цьому, згідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, і справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Разом з тим, положеннями ч.ч. 1,2 ст. 109 СК України визначено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно договору про участь у вихованні та утриманні дитини від 27.12.2018 року який було укладено між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, вбачається, що батьки узгодили між собою питання щодо проживання, виховання та фінансове забезпечення молодшого сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

За умовами зазначеного договору, заявники визначили, що місцем поживання дитини після розірвання шлюбу - стане місце проживання матері та встановили обов'язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти та в разі необхідності додаткові витрати, визначили взаємні права та обов'язки щодо дитини.

Договір між заявниками посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горіною І.В., зареєстровано в реєстрі за №1664 (а.с.18-19).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

Частиною ж 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

При реєстрації шлюбу заявник ОСОБА_3 не змінювала своє дошлюбне прізвище «ОСОБА_3 на прізвище чоловіка «ОСОБА_3».

Разом із тим, матеріали справи містять довідку Відділу громадянства паспортної та міграційної служби Управління МВС України у Львівській області за №19/65 від 24.02.2004 року, зі змісту якої вбачається, що громадянці Ізраїля ОСОБА_3 взамін посвідки НОМЕР_2 видали нову НОМЕР_3 від 10.11.2003 року у зв»язку з зміною прізвища у національному паспорті (а.с.14).

Згідно довідки Шевченківського районного відділу Головного управління в м.Києві Державної міграційної служби вбачається, що гр. ОСОБА_3 видано паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 Шевченківським РВ РУДМС України в місті Києві 19.12.2015 року замість посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_4 у зв»язку із набуттям громадянства України (довідка про реєстрацію особи громадянином України №1742/2015, видана ГУ ДМС України в м. Києві 19.11.2015 року) (а.с.13).

Судом під час розгляду справи за даною заявою не було встановлено обставин, які б свідчили про порушення інтересів заявників чи спільної дитини та можливість збереження шлюбу між заявниками, а тому, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку про задоволення вказаної спільної заяви подружжя про розірвання шлюбу між ними.

За положеннями ч. 4 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 293,294 ЦПК України, ст.ст. 104,109,112,113 СК України, суд -

в и р і ш и в :

спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб міжОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації:АДРЕСА_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: АДРЕСА_1), зареєстрований 22.10.1999 року в Шевченківському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Львова, актовий запис №459, - розірвати.

Прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін.

Відповідно до п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 14.02.2019 року.

Суддя: