Провадження № 6/761/425/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Кузик О.С.,

за участі:

представника заявників: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

В лютому 2019р. заявники: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаною заявою, в якій просили суд: визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи, видані 20 січня 2016р. на виконання заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015р. у справі № 761/21707/15-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 02 квітня 2008р. заборгованості у сумі 44757,92 дол. США та 28891,29 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом.

Свої вимоги заявники обґрунтовували тим, що зазначене вище заочне рішення, на час видання Шевченківським районним судом м. Києва виконавчих листів не набрало законної сили. Крім того, на теперішній час припинені зобов`язання за відповідним кредитним договором та договором поруки, у зв`язку з зарахуванням однорідних вимог.

В судовому засіданні представник заявників подану заяву підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в ній просила суд, визнати виконавчі листи такими, що не підлягають задоволенню.

Кредитор ОСОБА_6 надіслав на адресу суду письмові пояснення в яких, просив суд задовольнити подану заяву про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають задоволенню, розгляд справи здійснювати у його відсутність.

Решта учасників процесу в судове засідання не з`явились, поважності причин неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка сторін, не є перешкодою для розгляду поданої заяви.

Суд, заслухавши пояснення представника заявників, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, вважає, що подана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015р. позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 02 квітня 2008р. у розмірі 44757,92 дол. США та 28891,29 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентам за користування кредитом. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі по 1827,0 грн. з кожного.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 січня 2018р. заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015р. залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22 серпня 2018р. апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 - залишено без задоволення; заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2015р. - залишено без змін.

20 грудня 2018р. між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було укладено договір факторингу № 20/12/1, згідно умов якого банк передав, а фактор прийняв право грошової вимоги, існуючі або майбутні до боржника ОСОБА_2 і поручителів щодо погашення (стягнення, повернення) заборгованості, що виникли та/або виникнуть на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 02 квітня 2008р.

20 грудня 2018р. між ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та ОСОБА_6 було укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого ОСОБА_6 набув право вимоги до боржника за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 02 квітня 2008р., та до поручителя за договором поруки № 194105 від 02 квітня 2008р.

15 лютого 2019р. між боржником ОСОБА_2 та новим кредитором ОСОБА_6 була укладена угода про зарахування зустрічних однорідних вимог.

За змістом ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, в тому числі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; чи фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Звертаючись до суду з вказаною заявою заявники зазначали, що видані Шевченківським районним судом м. Києва виконавчі листи, коли рішення не набрало законної сили, а також відсутній обов`язок боржників сплатити суму заборгованості, оскільки мало місце зарахування однорідних зустрічних вимог.

Однак, під час розгляду зазначеної заяви судом не встановлено, що виконавчі листи були видані, коли рішення суду не набрало законної сили. Також суд не вбачає правових підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, оскільки між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 15 лютого 2019р. була укладена угода про зарахування зустрічних однорідних вимог, при цьому судом враховано правові позиції ВП Верховного Суду наведені в постанові від 11 вересня 2018р. по справі № 909/968/16 (п. 106), а також КЦС Верховного Суду в постанові від 16 січня 2018р. по справі № 755/15479/15-ц від 16 січня 2018р.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви.

Керуючись ст. ст. 258-261,263, 268, 353, 354, 432 ЦПК України; ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 13 травня 2019р.

Суддя