Справа № 149/1120/19
Провадження №4-с/149/4/19
У Х В А Л А

"16" травня 2019 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Робак М. В. ,

при секретаріПоліщук Л.А.

за участі представника скаржника - адвоката Вонсовича М.М.

приватного виконавця Турського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказана скарга, яку ОСОБА_3 мотивує тим що на виконанні у приватного виконавця Туровського О.В. перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів, виданих Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області поцивільній справі про стягнення з неї боргів на користь ОСОБА_2 . 26.03.2019 року приватним виконавцем Туровським О.В. було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника згідно якої описано та накладено арешт на права оренди земельних ділянок, яку скаржниця отримала 10.04.2019 року.

Скаржниця вважає дану постанову приватного виконавця протиправною, оскільки вона не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та вважає, що накладаючи арешт на право оренди земельних ділянок приватний виконавець перевищив свої повноваження.

13.05.2019 року на адресу суду надійшов відзив на скаргу, відповідно до якого приватний виконавець зазначає, що його дії відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а саме ст. 10 Закону передбачає звернення стягнення на майнові права боржника, а ст. 56 вказаного Закону не обмежує права виконавця щодо накладення арешту на майнові права боржника. Крім того, в переліку майна на яке заборонено накладати стягнення, заборона звернення стягнення на право оренди земельної ділянки відсутня. Також вказав, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області не висловило заборони щодо вчинення такої виконавчої дії.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги скарги, крім того зазначив, що згідно вимог Земельного кодексуУкраїни накладення стягнення на право оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній чи комунальній власності є безпідставним, оскільки таке право може відчужуватися, в тому числі продаватися лише власником земельної ділянки.

Приватний виконавець в судовому засіданні посилався на обставини, що ним зазначені в відзиві на скаргу. Крім того, зазначив, що ст. 135 ЗК України не забороняє звернення стягнення на земельні ділянки або прав на них у порядку встановленому Законом України «Про виконавче провадження»

Суд, заслухавши сторін та дослідивши матеріали скарги, прийшов до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною1 статті 5 Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст..10 Закону, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону).

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст.18 Закону).

Статтею 56 Закону встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Отже, Законом надано право приватному виконавцю накладати арешт на майнові права боржника. При цьому арешт накладається з метою виконання рішення суду. Тобто за рахунок майнових прав здійснюється повне або часткове погашення боргу боржника перед стягувачем.

Проте, відповідно до ч.5 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки може відчужуватися, в тому числі продаватися, лише власником земельної ділянки.

Таким чином, належне орендарю на підставі договору оренди право користування земельною ділянкою не може бути ним відчужено.

Згідно ст..407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (далі - землекористувач).

Право користування земельною ділянкою державної або комунальної власності для сільськогосподарських потреб не може бути відчужено її землекористувачем іншим особам, внесено до статутного фонду, передано у заставу.

Таким чином, оскільки право оренди не може відчужуватися орендарем, оскільки належить лише власнику земельної ділянки, то відповідно дане право не може бути відчужене в процесі виконавчого провадження де боржником є орендар. Тому накладання приватним підприємцем арешту на право орендаря ОСОБА_3 на оренду земельної ділянки є безпідставним та необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 353,354,450,451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Турського О.В. від 26 березня 2019 року, прийняту в межах виконавчого провадження №57378649 про опис та накладення арешту на права оренди земельних ділянок площею 12,8041 га кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 20,8681 га кадастровий номер НОМЕР_1 ; площею 9,1912 га кадастровий номер НОМЕР_1 ; площею 42,4250 га кадастровий номер НОМЕР_1 . що розташовані на території Березнянської сільської ради.

Дата складення повного тексту ухвали - 20.05.2019 року

Ухвала підлягає оскарженню до Вінницького апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Робак М. В.