Справа № 594/256/19
У Х В А Л А

04 жовтня 2019 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Кушнір Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві заяву ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення у цивільній справі №594/256/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить відстрочити до 07 червня 2020 року виконання рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2019 року у справі №594/256/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7» до нього про стягнення заборгованості, яким з нього на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7» стягнуто заборгованість по внесках та платежах співвласників об`єднання за період з 01 листопада 2016 року по 07 лютого 2019 року в сумі 3377, 38 грн. В обгрунтування заяви посилається на те, що він має старечий вік, є важкохворим, інвалідом ІІ групи, двічі на рік проходить курси стаціонарного лікування у спеціалізованих клінічних закладах. Наявні у нього хвороби потребують регулярного прийому ліків, які дуже дорогі. У нього низька пенсія по інвалідності, а необхідність постійного проходження лікування в медичних закладах, так і постійна необхідність придбання ліків, харчів, поїздок, оплату комунальних послуг, внесків та зв`язкових платежів, ставить його у скрутне фінансове становище.

Належно повідомлений заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, заяв про відкладення розгляду заяви від нього не надходило.

Належно повідомлений стягувач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7» не забезпечив явку свого представника у судове засідання, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Рішенням Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7», заборгованість по внесках та платежах співвласників об`єднання за період з 01 листопада 2016 року по 07 лютого 2019 року в сумі 3927 грн. 77 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 14 червня 2019 року виправлено описку, допущену у рішенні Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2019 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та в першому абзаці резолютивної частини зазначено «в сумі 3377 (три тисячі триста сімдесят сім) грн. 38 коп.» замість «в сумі 3927 (три тисячі дев`ятсот двадцять сім) грн. 77 коп.»

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2019 року залишено без змін.

01 жовтня 2019 року на підставі заяви від 27 вересня 2019 року судом на адресу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна АДРЕСА_1 » направлено виконавчі листи по справі.

Згідно довідки МСЕК від 03 грудня 1997 року та пенсійного посвідчення серії № НОМЕР_1 , виданого 10 січня 1997 року ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, загальне захворювання.

Згідно виписки із медичної карти амбулаторного(стаціонарного) хворого від 11 вересня 2019 року №141 ОСОБА_1 встановлено діагноз: ішемічна хвороба серця, стенокардія напруження II функціональний клас, кардіосклероз, гіпертонічна хвороба II ступеня, гіпертрофія другого шлуночку, ризик високий, ДОАПФС ІІ ступеня. ОСОБА_2 знаходився на амбулаторному лікуванні з 13 травня 2019 року по 17 травня 2019 року. ОСОБА_3 назначено розчин 0,9%, 100 + кавінтон 2,0 крапельно та пірацетам- 50 в/в струмінно.

За даними виписки ГУ ННЦ «Інститут кардіології ім. акад. Н.Д.Стражеско» від 22 березня 2017 року №1896 ОСОБА_1 рекомендовано прийом ліків:амлеса; кардіомагніл;; індап; Аторвастатин; сиднофарм; гліцисед.

Згідно довідки про доходи №961948 11 вересня 2019 року сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по 31 серпня 2019 року складає 22701,30 грн.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3,4 ст.435ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання удового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1)ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2)щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10постанови від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Відповідно до вимог ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюється іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні (ОСОБА_7 проти України) було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання, судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy). [GC], N 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Судом не встановлено, а заявником не надано суду доказів на підтвердження передбачених законом виняткових підстав для відстрочки виконання судового рішення та обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання.

Із наданих копій медичних виписок вбачається, що ОСОБА_1 хворіє та перебував на лікуванні в медичних закладах. Проте, жодних доказів про те, що на даний час ОСОБА_1 або члени його сім`ї хворіють на тяжкі захворювання, у зв`язку із чим перебувають на лікуванні, суду не надано. Також ОСОБА_1 не надано доказів про те, що він двічі на рік проходить курси стаціонарного лікування у спеціалізованих клінічних закладах.

Окрім того, ОСОБА_1 не надано будь-яких підтверджень про те, що ним були придбані лікарські засоби та на яку суму, оскільки перелік лікарських засобів, рекомендований ОСОБА_1 ще у 2017 році у виписці ГУ ННЦ «Інститут кардіології ім. акад. Н.Д.Стражеско» від 22 березня 2017 року №1896.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права, а ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскількинаявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Таким чином, ОСОБА_1 не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, за європейським стандартом доказування «поза розумним сумнівом», факт існування виняткових обставин, які утруднюють чи роблять неможливим виконання нею рішення суду.

Крім того, суд приймає до уваги те, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, пенсіонером, іншого доходу крім пенсії не отримує, а також те, що тривале невиконання зобовязання порушує пункт 1 статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та позбавляє позивача права на користування власністю.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2019 року у справі №594/256/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 267, 353-355, 435 ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження",суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання рішення у цивільній справі №594/256/19 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Гагаріна 7» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повна ухвала складена 04 жовтня 2019 року.

Головуючий