Дата документу 04.10.2019 Справа № 320/9783/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 320/9783/18 Головуючий в 1-й інстанції - Редько О.В.
Провадження №22-ц/807/2953/19 Суддя-доповідач Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Гончар М.С.,

Кримської О.М.,

секретаря Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання зобов`язання припиненим (про захист прав споживачів), -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання зобов`язання припиненими ( про захист прав споживачів).

Позовна заява обґрунтована тим, що 16.01.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № 910.129000, відповідно до якого банк надав у строкове оплатне користування грошові кошти в розмірі 113 355 грн. 64 коп. строком на 60 місяців, тобто до 16.01.2017 року для придбання транспортного засобу зі змінною процентною ставкою, яка на день укладення договору становить 14,3700%, що разом з маржою Банку складає 16,9900%.

Умови основного зобов`язання були забезпечені заставою транспортного засобу CHERY TIGGO, 2011 року випуску.

ОСОБА_1 виконав умови кредитного договору, виплативши всю суму кредиту у повному обсязі достроково.

ПАТ « Ідея Банк» вважаючи наявність боргу, звернувся до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису на договорі застави.

Виконавчий напис було пред`явлено до виконання, але рішенням Мелітопольського міськрайонного суду, яке набрало чинності 22.11.2018 року вказаний напис визнано таким, що не підлягає виконанню. Відтак, на думку ОСОБА_1 , ним зобов`язання виконано належним чином.

Виходячи з наведеного ОСОБА_1 просив суд визнати припиненими правовідносини, що випливають з кредитного договору № 910.129 000 від 16.01.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк», виключити з будь-яких реєстрів обтяжень майна всі обтяження, пов`язані із заставою автомобіля марки CHERY TIGGO, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_1

АТ « Ідея Банк» 28.01.2019 року подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у відповідності до умов кредитного договору ( п.п.3, 5 параграфу 2) сторони домовились, що АТ « Ідея Банк» у будь-який момент повідомляє позивача про зміну розміру процентної ставки та надає позивачу новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін ( доповнень) до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідмлення про зміну розміру процентної ставки стає невід`ємною частиною договору.

У зв`язку з чим в період дії кредитного договору, у відповідності до п.п. 3.5 параграфу 2 неодноразово було змінено змінювану процентну ставку з розміру 16,9900% до розміру 24.09% річних, про що було повідомлено позивача. Всього позивач за весь період дії кредитного договору сплатив 167509.07 грн. з яких: 105231.19 грн. по тілу кредиту та 62777.88 грн. за процентами. На теперішній заборгованість по тілу кредиту становить 8124.45 грн., заборгованість за процентами в розмірі -4201.15 грн., що разом складає 12325 грн. Оскільки ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором від 10.01.2012 року № 910.12900 Банк просив відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненими правовідносини, що випливають з Кредитного договору № 910.129000 від 16.01.2012 року, що укладений між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» .

Виключено з будь-яких реєстрів обтяжень майна всі обтяження, пов`язані із заставою автомобіля марки CHERRY, модель Tiggo, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просив скасувати рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

Узагальнюючими доводами апеляційної скарги є те, що за період дії кредитного договору, АТ « Ідея Банк» у відповідності до п. п. 3.5 параграфу 2 неодноразово було змінено ( збільшено) змінювану процентну ставку з розміру 16,9900% до розміру 24.09% річних, про що позивача було повідомлено. Позивачем за весь період дії кредитного договору, по тілу кредиту та процентах сплачено 167 509,07 грн., з яких 105 231,19 грн. - сплачено по тілу кредиту та 62 777,48 грн. - за процентами, при цьому, сума кредиту, яку отримав позивач становила 113355.64 грн. та є більшою ніж сплата, тому твердження суду, що кредит був повністю погашений не відповідає дійсності, а сума в розмірі 170 816,57 грн. є непідтвердженою та суперечить розрахунку Відповідача у справі. Отже, зобов`язання позивачем в повному обсязі не виконані. На день ухвалення оскаржуваного рішення в ОСОБА_1 мається заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8124,45 грн. та заборгованість за процентами в розмірі - 4201,15 грн.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не надав.

Учасники справи, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлені про місце та час розгляду справи згідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України ( а.с.131-133 ). Будь яких клопотань від них не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Судова колегія, враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої стататті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення не відповідає.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно умов договору, зокрема, графіку платежів, сума для повної виплати кредиту становить 168918.57 грн. Згідно квитанцій ОСОБА_1 сплатив 170816.57 грн. ще у листопаді 2016 року, строк кредитування сплинув 16.01.2017 року. Отже, виконання зобов`язання проведено ОСОБА_1 належним чином, а тому наявні підстави для визнання припиненим правовідносин, що випливають з кредитного договору. Враховуючи, що договір застави автомобіля є похідним від кредитного договору та забезпечує його виконання, суд прийшов до висновку щодо виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна всі обтяження пов`язані із заставою автомобіля.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Судом встановлено, що 16.01.2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та позивачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 910.12900, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 113355,64 грн. на строк 60 місяців, тобто до 16.01.2017 року. Мета кредитування: 110160 грн. на фінансування купівлі позичальником транспортного засобу, 3195,64 грн. - фінансування страхового платежу /а.с.5/.

В якості забезпечення вимог кредитора між банком та позичальником був укладений договір застави транспортного засобу №910.12900 від 23.02.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. за р.№2005, відповідно до якого в заставу банку передано транспортний засіб марки CHERRY Tiggo 2011 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, який належить позивачу на праві власності /а.с.3/.

24 липня 2017 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. вчиив виконавчий напис за реєстровим номером 1157 на договорі застави транспортного засобу, на підставі якого було звернуто стягнення на транспортний засіб марки CHERRY, модель TIGGO, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, що належить позивачу /а.с.4/.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області (цивільна справа №320/9648/17) позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ідея банк», треті особи: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню було задоволено повністю. Виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем за реєстровим номером 1157, за яким було запродано звернути стягнення на транспортний засіб марки CHERRY, модель Tiggo, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний державний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, визнати таким, що не підлягає виконанню /а.с.24-26/.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

При цьому, ЦК України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору у статтях 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Умови укладеного між сторонами договору є обов`язковими для його сторін та їх правонаступників.

Так згідно пункту 1 параграфу 2 кредитного договору № 910.12900 від 16.01.2012 року за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процетну ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 2.6200% ( Маржа Банку).

У відповідності до пункту 3 та 5 параграфу 2 Кредитного договору, сторони домовились, що відповідач у будь-який момент повідомляє позивача про зміну розміру процентної ставки та надає позивачу новий графік щомісячних платежів листом або на електронну пошту без внесення змін ( доповнень) до договору не пізніше як за 15 календарних днів до дати, з якої почне діяти нова ставка. Повідолмлення про зміну розміру процентної ставки стає невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 6 договору позичальник стверджує, що розуміє суть і принципи визначення процентної ставки, усвідомлює ризики, які випливають зі змінної частини ставки за весь період кредитування і погоджується на ці ризики.

Відповідно до п. 7 договору максимальний розимір збільшення процентної ставки може становити не більше ніж 40% річних.

Сторонами договір підписаний і будь яких зауважень до змісту, умов договору позивач не надаав.

Натомість, приймаючи рішення, суд першої інстанції не врахував, що за період дії кредитного договору відповідачем у відповідності до п.п. 3,5 параграфу 2 неодноразово було змінено ( збільшено) змінювану процентну ставку з розміру 16,9900% до розміру 24.09% річних.

Згідно з розрахунку заборгованості за період з 16.01.2012 року по 16.01.2017 року за кредитним договором, що складений 11.01.2019 року відсоткова ставка згідно договору була змінена: 16 листопада 2012 року до розміру 17,99%; 17 травня 2014 року до розміру 21.59%; 10 березня 2015 року до розміру 24.09%. ( а.с. 49-51).

Зокрема, на виконання пункту 5 параграфу 2 кредитного договору, відповідач у зв`язку із значним збільшенням вартості ресурсів листом від 18.10.2012 року за вих.. № 16.1.1 - 84372 повідомив позивача про новий розмір процентної ставки в розмірі 17.99%, який почне діяти з 16 листопада 2012 року та надав новий графік щомісячних платежів.

Листом від 17.04.2014 року за вих.. № 16.1-05/40519 повідомив позивача про новий розмір процентної ставки в розмірі 21.59 %, який почне діяти з 15 травня 2014 року та надав новий графік платежів з розрахунком сукупної впартості кредиту та реальної процентної ставки до кредитного договору.

Листом від 27.01.2015 року за вих.. № 06.2/8624 Банк повідомив позивача про новий розмір процентнох ставки в розмірі 24.09%, який почне діяти з 10 березня 2015 року та надав новий графік щомісячних платежів з розрахунком сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки до кредитного договору ( а.с. 52-66).

Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого Банком за весь період дії кредитного договору по тілу кредиту та процентах позивачем було сплачено 167509.07 грн., з яких: 105231.19 грн. тіло кредиту та 62777.88 грн. - процентів, при цьому, сума кредиту, яку отримав позивач становила 113355.64 грн. та є більшою ніж сплата тіла кредиту позивачем. Відповідно до цього розрахунку також вбачається, що у зв`язку збільшенням процентноъ ставки мається заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8124.45 грн., заборгованість за процентами в розмірі - 4201.15 грн., що разом складає - 12325 грн. ( а.с. 49-51).

Належних та беззаперечних доказів на спростування зазначеного розрахунку позивач суду не надав.

Проте, суд першої інстанції всупереч положенням ст. 89 ЦПК України ніякої оцінки розрахунку банку не надав, однак, прийшов до висновку, що позивач на погашення платежів за кредитним договором сплатив суму в розмірі 170816.57 грн., а сума для повної виплати кредиту відповідно до умов договору, зокрема, графіку платежів становить 168918.57 грн. При цьому, суд першої інстанції послався на надані позивачем ксерокопії квитанцій, копія яких знаходиться в матеріалах справи ( а.с. 8-12).

Натомість, не всі квитанції містять інформацію щодо сплати ОСОБА_1 відповідної суми платежів для погашення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, тому висновок суду про те, що позивачем на погашення заборгованості за кредитним договором № 910.12900 від 16.01.2012 року була сплачена сума в розмірі 170816.57 грн., не заслуговує на увагу, оскільки не підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 77, ст. 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачем ОСОБА_1 в повному обсязі виконані зобов`язання за кредитним договором № 910.12900 від 16.01.2012 року матеріали справи не містять.

Водночас, ПАТ «Ідея Банк» надав розрахунок заборгованості, який не спростовано позивачем про наявність у останнього заборгованості за вищезазначеним кредитним догором в розмірі 12325 грн.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку вважаючи, що є правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

За вказаних обставин оскаржуване рішення на підставі статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, в тому й числі щодо виключення з державного реєстру обтяжень рухомого майна всі обтяження пов`язані із заставою автомобіля, оскільки договір застави автомобіля є похідним від кредитного договору та забезпечує його виконання.

Аргументи апеляційної скарги є виправданими.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено, понесені відповідачем витрати зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції підлягають компенсації у розмірі 1057.20 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 червня 2019 року у цій справі скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання зобов`язання припиненим (про захист прав споживачів) - відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір в розмірі 1057.20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 04 жовтня 2019 року.

Головуючий Г.С. Подліянова

Судді: М.С. Гончар

О.М. Кримська