Справа №173/2300/18
Провадження №2/173/250/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої: - судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні спрощеному провадженні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

24.09.2018 року до суду звернувся позивач АТ КБ «Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості.

26.10.2018 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача фізичної особи.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 29.10.2018 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 04.02.2019 року.

31.01.2019 року відповідачем наданий відзив на позовну заяву.

04.02.2019 року розгляд справи відкладений в зв`язку з необхідністю витребувати додаткові докази у позивача. Справу призначено до розгляду на 17.05.2019 року

Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за укладеним кредитним договором № б/н від 22.09.2011 року , яка виникла станом на 08.07.2018 року в загальній сумі 71854.80 грн., яка складається з наступного:

-13850.47 грн., заборгованість за кредитом.

-4596.92 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом

-49509.56 грн., заборгованість за пенею

-500 грн., - штраф фіксована частина

-3397.85 грн., - штраф процентна складова.

А також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 22.09.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000.00 грн., у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві

Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3 п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання Банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (Збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом в заяві.

При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі,в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 « Умов та правил надання банківських послуг»

Пунктом1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3. до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції на картрахунках

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором та Угодою виконав в повному обсязі, а саме надав перерахував на картковий рахунок відповідачу кредитні у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти на погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що відображено у Розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 , станом на 08.07.2018 року має заборгованість в загальній сумі 71854.80 грн., яка складається з наступного:

-13850.47 грн., заборгованість за кредитом.

-4596.92 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом

-49509.56 грн., заборгованість за пенею

-500 грн., - штраф фіксована частина

-3397.85 грн., - штраф процентна складова.

Вказану суму заборгованості відповідач не сплачує в добровільному порядку, що й стало підставою звернення до суду.

Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву згідно якого відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в зв`язку з тим, що на розгляді в вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних та кримінальних справ знаходить справа № 173/1982/16-ц на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 року якими задоволені його вимоги до банку про стягнення з банку незаконно списаних коштів з урахуванням відсотків.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається між сторонами виник спір з кредитних правовідносин.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву б/н від 22.09.2011 року згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦПК України правочин вважається таким, що вчинений в письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

Судом встановлено, що підписана відповідачем заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Таким чином відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та кредитний договір, шляхом складання зазначених вище документів, був укладений у належній письмовій формі.

Крім того, судом встановлено, що сторони уклали договір про приєднання, керуючись ч. 1 ст. 634, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін в формулярах або інших стандартних формах, який можу бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі,в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 « Умов та правил надання банківських послуг»

Пунктом1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.1.1.2.3. до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції на картрахунках

Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу банку позичальник зобов`язаний виконати зобов`язання з повернення Кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту) та оплатити винагороди банку.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн., + 5% від суми позову.

Позивач обґрунтовує заявлені ним позовні вимоги тим, що уклавши із акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач ОСОБА_1 , порушив договірні зобов`язання, що призвело до виникнення заборгованості, яка згідно з розрахунком позивача станом на 08.07.2018 року складає: 71854.80 грн., яка складається з наступного:

-13850.47 грн., заборгованість за кредитом.

-4596.92 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом

-49509.56 грн., заборгованість за пенею

-500 грн., - штраф фіксована частина

-3397.85 грн., - штраф процентна складова.

Відповідач заперечує проти вимог позовної заяви виходячи з того, що вказана заборгованість виникла не з його вини. Так як з його рахунку 09.08.2016 року було здійснене несанкціоноване списання грошових коштів. І на даний час є рішення суду, яке набрало законної сили, яким даний факт встановлений.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.

Судом встановлено, що рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 року за позовом ОСОБА_2 , до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з банку незаконно списаних коштів з урахуванням відсотків та моральної шкоди позовні вимоги були задоволені частково та зобов`язано ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» поновити ОСОБА_1 , кошти кредитного ліміту в сумі 15000 грн., списаних з карткового рахунку НОМЕР_1 НОМЕР_2 в період 09.08.2016 року по 10.08.2016 року, як несанкціоновано списаних з рахунку ОСОБА_1 . Дане рішення набрало законної сили на підставі ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.10.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України - Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином факт несанкціонованого списання (викрадення) грошових коштів з рахунку відповідача підтверджується рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2017 року і доказуванню не підлягає.

За даних обставин судом встановлено, що вищезазначена заборгованості у відповідача ОСОБА_1 , виникла не в результаті неналежного виконання, останнім обов`язків за укладеним кредитним договором. Факт викрадення кредитних грошових коштів з рахунку відповідача встановлений рішенням суду і позивач не повинен був нараховувати відповідачу відсотки та штрафні санкції, тобто ту заборгованість, яку просить стягнути з відповідача. В свою чергу рішенням суду було зобов`язано позивача поновити відповідачу ОСОБА_1 , кредитний ліміт в сумі 15000 грн., на його картковий рахунок.

З метою повноти та всебічності розгляду даної справи суд зобов`язував позивача надати суду інформацію щодо того: на який картковий рахунок відповідача ОСОБА_1 , були переховані кредитні кошти в сумі 15000 грн., за укладеним вище кредитним договором та зобов`язано надати виску із даного рахунку. Але ухвала Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 04.02.2019 року позивачем не виконана. Таким чином суд не має можливості перевірити в який період: до несанкціонованого списання грошових коштів з рахунку відповідача, після їх списання, чи після відновлення кредитних коштів на рахунок відповідача за рішенням суду виникла заборгованість, яку просить стягнути позивач та перевірити правильність її розрахунку. Тобто позивач не обґрунтував свої позовні вимоги та не надав доказів того, що вищезазначена заборгованість за кредитним договором виникла в результаті неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 , взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором. А не в результаті безпідставного списання (викрадення) кредитних грошових коштів з карткового рахунку відповідача.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приймає до уваги, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі , а тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру заявлених позовних вимог, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, покладаються на позивача та не відшкодовуються за рахунок відповідача.

На основі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», (01001 м. Київ вул. Грушевського. 1Д. Код р/р НОМЕР_3 , МФО 305299) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22 вересня 2011 року, яка виникла станом на 08.07.2018 року в загальній сумі: 71854.80 грн., яка складається з наступного:

-13850.47 грн., заборгованість за кредитом.

-4596.92 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом

-49509.56 грн., заборгованість за пенею

-500 грн., - штраф фіксована частина

-3397.85 грн., - штраф процентна складова - відмовити в повному обсязі

Понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762.00 грн., покласти на позивача акціонерне товариство комерційний банк ПРИВАТБАНК (01001 м. Київ вул. Грушевського. 1Д. Код р/р НОМЕР_3 , МФО 305299).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 17 травня 2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 17.05.2019 року

Оприлюднене: 27.05.2019 року

Дата набрання законної сили: 19 червня 2019 року