Справа № 279/5590/18
Провадження № 2/279/423/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2019 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Шульги О.М., з секретарем Башинською Н.М., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу №279/5590/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, шляхом визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . З 2005 року в будинку зареєстрований її колишній чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу добровільно змінив своє місце проживання, і з 2016 року по даний час в будинку не проживає, що стверджується актом сусідів та довідкою з місця проживання, однак добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає. Реєстрація відповідача в зазначеному будинку позбавляє її можливості оформити субсидію. З підстав, передбачених ст.ст. 317, 319, 321, 386, 391, 405 ЦК України просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail ). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Коростенської районної державної нотаріальної контори Житомирської області ОСОБА_3 від 24.11.2018 року, власником будинку АДРЕСА_1 є позивач, що також стверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В даному будинку з 21.09.2005 року зареєстрований відповідач, про що міститься інформація в паспорті відповідача, копія якого наявна в справі.

В справі відсутні докази про те, що відповідач користується спірним житлом, приймає участь в його утриманні, сплачує комунальні послуги.

З довідки Білошицької сільської ради Коростенського району Житомирської області №570/02-26 від 27.11.2018 року слідує, що ОСОБА_2 зареєстрований, але не проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, що передбачено ч.1 ст.391 ЦК України.

Підстави втрати права користування житлом визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до зазначеної норми закону, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Статтею 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

В розумінні зазначених норм законодавства, позивач має право на захист свого права власності, право користування чужим майном може бути припинено за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що відповідач тривалий час не користується майном позивача, яке припинив добровільно, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, отже втратив право на користування ним, що є підставою для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 383, 391, 405 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року", -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ., РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: