Єдиний унікальний номер 225/8074/18 Номер провадження 22-ц/804/1025/19

Єдиний унікальний номер 225/8074/18
Номер провадження 22-ц/804/1025/19
Головуючий у 1 інстанції Челюбєєв Є.В.
Доповідач Агєєв О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Агєєва О.В.

суддів Космачевської Т.В., Санікової О.С.

за участю секретаря судового засідання Самойленко Г.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в м.Бахмут цивільну справу № 225/8074/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю та стягнення одноразової допомоги, за апеляційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 18 січня 2019 року (суддя Челюбєєв Є.В.), ухваленого в приміщенні суду в м. Дзержинськ Донецької області, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про встановлення факту проживання однією сім`єю та стягнення одноразової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його син ОСОБА_2 . Оскільки за адресою, де був зареєстрований його син, житловий будинок зруйнований і непридатний для проживання, ОСОБА_2 весь час проживав разом зі своїми батьками в будинку АДРЕСА_1 , вони вели спільне господарство, мали сумісний бюджет, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права і обов`язки сім`ї.

Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по день смерті останнього, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Петрівка м.Торецька Донецької області за адресою вул АДРЕСА_2 Лесі Українки, АДРЕСА_3 . АДРЕСА_1 , необхідно позивачу для реалізації свого права на отримання одноразової допомоги у разі смерті сина внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Просив встановити факт проживання однією сім`єю та стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу у розмірі 192100 гривень.

Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 18 січня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Встановлено факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 по день смерті ОСОБА_2 , яка сталася 30.04.2018р. Стягнуто з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї померлого на виробництві у розмірі 176200 (сто сімдесят шість тисяч двісті) грн.

Позивач Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не погодилось з даним рішенням суду першої інстанції та ним подано апеляційну скаргу, що підписана представником Фонду Ведь А.А., в якій просив оскаржуване рішення скасувати, постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Посилається на ст.41, ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст.3 СК України, ст.ст.76, 81 ЦПК України та звертає увагу, що загиблий на виробництві ОСОБА_2 був зареєстрований разом зі своєю матір`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_4 ; заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Враховуючи наведене, скаржник вважає, що факт реєстрації за різними адресами позивача ОСОБА_1 та загиблого ОСОБА_2 свідчать про відсутність підстав для встановлення факту проживання їх однією сім`єю.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не з`явився; про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився; про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що факт проживання однією сім`ю підтверджено належними доказами, тому він підлягає встановленню, та, оскільки право на страхову виплату виникає в день настання страхового випадку, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, про що був складений акт за формою Н-5 від 21.08.2018 року спеціального розслідування нещасного випадку та акт за формою Н-1 від 21.08.2018 року про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом.

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , є уродженцем с.Щербинівка м.Торецька Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Депутатом Щербинівської селищної ради ОСОБА_4 20.09.2018 року підтверджено факт проживання та ведення спільного господарства між ОСОБА_2 та його батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно акта, підписаного головою вуличного комітету ОСОБА_6 , ОСОБА_1 фактично мешкав зі своїми батьками за адресою АДРЕСА_1 (а.с.6).

З наданих в судовому засіданні пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , вбачається, що мав місце факт проживання загиблого ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 однією родиною разом зі своїм батьком, позивачем по справі ОСОБА_1

Відповідно до частини 3 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т. п.

Таким чином, доводи апеляційної скарги стосовно факту реєстрації позивача ОСОБА_1 та загиблого ОСОБА_2 за різними адресами не заслуговують на увагу, адже належними та допустимими доказами у сукупності підтверджено факт проживання однією сім`єю позивача та ОСОБА_2

За положенням статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страховими виплатами є грошові суми, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини 6 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

З копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року встановлено у розмірі 1762 гривні.

Оскільки право позивача на отримання виникає з моменту смерті ОСОБА_2 , тобто з 30 квітня 2018 року, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на користь позивача одноразової допомоги у розмірі 176 200 гривень.

Колегія суддів не приймає доводів апеляційної скарги про наявність підстав для відмови у задоволенні позову через різну реєстрацію місця мешкання померлого ОСОБА_2 та позивача, оскільки факт проживання однією родиною було встановлено судом в ході розгляду справи і він підтверджується наданими позивачем належними та допустимими доказами, дослідженими в установленому законом порядку судом першої інстанції, а саме підтвердженням даного факту депутатом Щербинівської селищної ради ОСОБА_4 від 20.09.2018 року, актом голови вуличного комітету ОСОБА_6 (а.с.5, 6) а також показаннями свідків, наданих в судовому засіданні.

Інших аргументів, в тому числі щодо розміру стягнутою судом на користь позивача суми допомоги, апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає висновок суду про часткове задоволення похідної вимоги стягнення одноразової грошової допомоги з відповідача на користь ОСОБА_1 , таким що ґрунтується на вимогах діючого законодавства.

Таким чином, аргументи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, які тягнуть скасування рішення суду першої інстанції, що в свою чергу, згідно ст.375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 18 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Агєєв

Судді: Т.В. Космачевська

О.С. Санікова

Повне судове рішення складено 23 травня 2019 року.

Головуючий суддя : О.В. Агєєв