КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7197/2019
Головуючий у суді першої інстанції: Майбоженко А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5», третя особа: Відділ державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування установчих документів та державної реєстрації юридичної особи,

за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року,

встановив:

у грудні 2017 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просила суд визнати недійсними установчі документи та статут відповідача ОСББ «Наш дім Прирічна 5» та скасувати державну реєстрацію ОСББ, посилаючись на те, що об`єднання було зареєстроване на підставі сфальсифікованих документів та з порушенням Законів України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року позов було задоволено частково, визнано недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Наш дім Прирічна 5», скасовано державну реєстрацію юридичної особи.

Не погоджуючись із рішенням, представник ОСББ «Наш дім Прирічна 5» подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника ОСББ «Наш дім Прирічна 5» - Козачук Н.Ю., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилалась на те, що вона є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Зазначала, що 12 вересня 2016 року відділом реєстрації Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації було здійснено державну реєстрацію ОСББ «Наш дім Прирічна 5» та затверджено його статут, який не відповідає вимогам чинного законодавства. Вказувала, що установчі збори було проведено із численними порушеннями, підписи власників квартир підроблено, чим порушено права її та інших мешканців будинку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року позов було задоволено частково, визнано недійсним рішення установчих зборів ОСББ «Наш дім Прирічна 5», скасовано державну реєстрацію юридичної особи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що установчі збори були проведені із порушенням вимог чинного законодавства, що є підставою для скасування державної реєстрації ОСББ.

Не погоджуючи з рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив рішення суду скасувати, а у задоволенні позову - відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила суд рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу представник відповідача зазначала, що судом першої інстанції не було враховано те, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Так, за правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

При визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.

Визначальною ознакою приватно-правових відносин є наявність майнового чи особистого немайнового інтересу. Оспорювані або невизнані майнові права та інтереси підлягають захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення такого права або інтересу призвели дії суб`єкта владних повноважень при виконанні ним владних управлінських функцій.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі статтею 385 Цивільного кодексу України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до статті 4 даного Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником частини квартири в будинку, співвласниками якого було створено ОСББ «Наш дім Прирічна 5». Позивач вважає, що державну реєстрацію було проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки рішення про створення ОСББ було ухвалено проведених на підставі сфальсифікованого опитування з підробленими підписами мешканців.

Отже, спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 - мешканкою будинку, у якому створено ОСББ, яка має право брати участь у його діяльності, та фактичними учасниками ОСББ і державним реєстратором щодо державної реєстрації юридичної особи - ОСББ «Наш дім Прирічна 5».

За таких обставин цей спір стосується не стільки правомірності дій суб`єкта владних повноважень щодо державної реєстрації юридичної особи - ОСББ «Наш дім Прирічна 5», скільки приватного інтересу - права ОСОБА_1 , як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушеного, на її думку в ході створення та реєстрації юридичної особи - ОСББ «Наш дім Прирічна 5».

Спір про скасування державної реєстрації юридичної особи є спором про наявність або відсутність цивільної правоздатності та господарської компетенції (можливості мати господарські права та обов`язки). Цей спір не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до ЄДР суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи; не є спором, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин; не є спором, що виникає у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності, а є спором про абстрактну можливість брати участь у конкретних правовідносинах.

При цьому процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору.

Велика Палата Верховного Суду постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 та у постанові від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, заповнюючи цю прогалину закону, зазначила, що подібні спори є найбільш наближеними до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (пункт 3 частини першої статті 1 статті 20 ГПК), а тому повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що даний спір має вирішуватися за правилами ГПК України незалежно від суб`єктного складу.

Положеннями ст. 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції слід скасувати, а провадження у справі - закрити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 377, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 лютого 2019 року скасувати, а провадження за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Наш дім Прирічна 5», третя особа: Відділ державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про скасування установчих документів та державної реєстрації юридичної особи - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 04 червня 2019 року.

Головуючий

Судді