Постанова

Іменем України

08 травня 2019 року

м. Київ

справа № 308/13620/16-ц

провадження № 61-27997св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2017 року у складі судді Леміш О. М. та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року у складі колегії суддів: Собослоя Г. Г., Кожух О. А., Готри Т. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовна заява мотивована тим, що 16 липня 2016 року ОСОБА_2 допустив зіткнення з його автомобілем, який отримав значні технічні ушкодження. Відновлювальний ремонт автомобіля було виконано за його власні кошти в сумі 7 401 грн. Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01 серпня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП України.

Таким чином, внаслідок неправомірних дій відповідача йому заподіяно матеріальну шкоду в сумі 7 401 грн, яку він просив стягнути з останнього на свою користь. Позивач просив також компенсувати йому сплачений судовий збір у сумі 551,20 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 401 грн матеріальної шкоди, а також 551,20 грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач належними та допустимими доказами довів розмір шкоди, завданої його автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача. У порядку статті 88 ЦПК України 2004 року з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року відхилено апеляційну скаргу ОСОБА_2 , рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2017 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що позивач надав докази, які підтверджують факт завдання шкоди відповідачем та розмір цієї шкоди, а тому в силу вимог закону останній має її відшкодувати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи

У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Максимчук Е. С. просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій у частині розподілу судових витрат, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно стягнув з відповідача, який звільнений від сплати судового збору в силу вимог закону, на користь позивача судові витрати, а апеляційний суд, переглядаючи законність рішення суду першої інстанції, на ці порушення процесуального закону не звернув уваги та не надав оцінки відповідним доводам апеляційної скарги.

Оскільки касаційна скарга містить доводи лише в частині розподілу судами судових витрат, тому законність ухвалених у справі судових рішень відповідно до вимог статті 400 ЦПК України переглядається лише у цій частині.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 грудня 2017 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2018 року справу передано до Верховного Суду, а ухвалою від 18 квітня 2019 року - призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Матеріли справи не містять документально підтверджених відомостей щодо сплати позивачем судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до довідки № 0396937 до акта огляду МСЕК від 09 січня 2010 року ОСОБА_2 є інвалідом першої групи (а.с. 35).

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 401 грн матеріальної шкоди, а також 551,20 грн судового збору.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам судові рішення першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині не відповідають з таких підстав.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 88 ЦПК України 2004 року, зокрема якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина друга цієї статті).

Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-152цс17.

Встановивши, що згідно із довідкою до акта огляду МСЕК ОСОБА_2 є інвалідом першої групи, отже звільнений від сплати судового збору в силу вимог Закону України «Про судовий збір», суди безпідставно задовольнили позовні вимоги в частині стягнення з нього судового збору, оскільки у цьому випадку судові витрати повинні компенсуватися за рахунок держави. Крім того, суди не звернули уваги на те, що матеріали справи не містять відомостей щодо сплати ОСОБА_1 судового збору у сумі 551,20 грн за подання позову до суду, натомість відповідно до положень статті 88 ЦПК України 2004 року компенсації підлягають саме документально підтверджені судові витрати. Отже, відсутні законні підстави для компенсації судових витрат за рахунок держави.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів Верховного Суду встановила, що рішення суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції у справі, яка переглядається, в частині позовних вимог про стягнення судових витрат є незаконними.

Згідно зі статтею 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено неправильне застосування норм процесуального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню в частині розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 26 вересня 2017 року в частині розподілу судових витрат скасувати.

Відмовити у стягненні з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судових витрат.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник О. В. Білоконь Б. І. Гулько Є. В. Синельников С. Ф. Хопта