Справа № 323/3383/18
Провадження № 4-с/323/1/19
УХВАЛА

Іменем України

27.05.2019 р. м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді Гуцал О.П., при секретарі Тахтаул А.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Галь М.І., заінтересована особа ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Галь М.І., що полягає у використанні під час здійснення виконавчого провадження звіту щодо ринкової вартості належного скаржнику майна автомобіля Peugeot 405 1990 року випуску, складеного станом на 01.10.2018 року ТОВ «Земля плюс». В обґрунтування скарги заявник зазначив, що Хортицьким ВДВС м. Запоріжжя здійснюються виконавчі дії за виконавчим листом, виданим Оріхівським районним судом Запорізької області 06.12.2010 року про стягнення з заявника на користь ОСОБА_2 аліментів (виконавче провадження № 36105065). В межах цього виконавчого провадження заявнику розраховано суму боргу, а також відібрано і передано на реалізацію належний йому автомобіль Peugeot 405 1990 року випуску. 25.10.2018 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження заявник дізнався про те, що було призначено оцінку автомобіля, і суб`єкт оціночної діяльності - ТОВ «Земля плюс», визначило його вартість станом на 01.10.2018 року у розмірі 27399,00 грн. Заявник вважає результати оцінки такими, що не можуть бути підставою для визначення дійсної ринкової вартості майна боржника, а відтак - і для подальшого використання органами і посадовими особами ДВС під час здійснення заходів з примусового виконання судового рішення, з наступних підстав:

1) Реальна ринкова вартість автомобілів марки Peugeot 405 1990 р. випуску складає в середньому 45 - 50 тис. грн., про що відомо з відкритих джерел в Інтернеті;

2) Оцінювач об`єкти оцінки не оглядав, хоча жодних перешкод для такого огляду не існувало і не існує. Автомобіль вилучався без участі заявника і був вивезений у невідомому напрямку;

3) У відповідності до пп. 36 Національного стандарту № 1 оцінювач повинен, як правило, застосувати кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення, після чого дані, отримані внаслідок застосування цих декількох підходів, зіставляються. Це правило оцінювачем порушено;

4) оцінювачем не виконано вимоги п. 53 Національного стандарту № 1, згідно до якого залежно від обраних методичних підходів та методів оцінки оцінювач повинен: зібрати та проаналізувати всі істотні відомості про об`єкт оцінки, зокрема вихідні дані про його правовий статус, відомості про склад, технічні та інші характеристики, інформацію про стан ринку стосовно об`єкта оцінки та подібного майна, відомості про економічні характеристики об`єкта оцінки (прогнозовані та фактичні доходи і витрати від використання об`єкта оцінки, у тому числі від його найбільш ефективного використання та існуючого використання), проаналізувати існуючий стан використання об`єкта оцінки та визначити умови його найбільш ефективного використання, зібрати необхідну інформацію для обґрунтування ставки капіталізації та (або) ставки дисконту; визначити правові обмеження щодо об`єкта оцінки та врахувати їх вплив на вартість об`єкта оцінки, обґрунтувати застосування методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби - застосування спеціальних методів оцінки та оціночних процедур (комбінування кількох методичних підходів або методів);

5) Згідно з п. 4.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних і транспортних засобів (надалі - КТЗ) оцінка КТЗ передбачає урахування технічних, технологічних характеристик та особливостей об`єкта оцінки, умов його експлуатації, обслуговування та зберігання, технічного стану на підставі відповідної технічної, довідкової, облікової документації та обстежень. Однак жодної документації в салоні автомобіля не було. Відомостей про те, що якась документація передана оцінювачу, в матеріалах ВП не міститься;

6) В порушення пп. "г" п. 4.4 Методики у звіті про оцінку не зазначено питання, що поставлені перед оцінювачем (мета оцінки). Зазначено про визначення якоїсь "начальной стоимости", проте Методика такого терміну не знає. Огляд автомобіля проводився без участі заявника, а тому він був позбавлений права перевірити вже під час огляду додержання оцінювачем вимог пп. "л, "м, "н" пункту 4.4 Методики.

Заявник вважає, що перелічених недоліків достатньо, аби визнати звіт про оцінку таким, що не має сили. У зв`язку із зазначеним заявник просить визнати незаконними дії Хортицького відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя в частині використання під час здійснення виконавчого провадження звіту щодо ринкової вартості належного заявнику майна автомобіля Peugeot 405 1990 року випуску, складеного станом на 01.10.2018 року ТОВ «Земля плюс», поновити порушене право боржника шляхом визнання таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна, звіту від 18.10.2018 року про оцінку майна боржника - автомобіля Peugeot 405 1990 року випуску, виконаного ТОВ «Земля Плюс».

Заявник та його представник в судовому засіданні підтримали скаргу, пославшись на викладені в ній факти та доводи.

Державний виконавець Галь М.І. проти задоволення скарги заперечувала, посилаючись на її необґрунтованість.

Стягувач ОСОБА_2 участі у розгляд скарги не брала, про причини неявки в судові засідання не повідомляла, будучи належним чином повідомленою про час і місце їх проведення, письмових заяв по суті скарги не надала.

Суд, вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

На виконанні в Хортицькому ВДВС м. Запоріжжя знаходиться виконавче провадження №36105065 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4747/2010 від 06.12.2010 року, виданого Оріхівським районним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, починаючи з 08.11.2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Галь М.І. від 21.08.2018 року описано та накладено арешт на транспортний засіб Peugeot 405, державний номер НОМЕР_1 , білого кольору (наявна іржа та корозія по всьому кузову, вм`ятина задньої правої двері, подряпини заднього правого крила, пошкоджений задній бампер, ключі та технічний паспорт відсутні), що належить на праві власності боржнику ОСОБА_1

Як видно із вказаної постанови, спірний автомобіль було вилучено без участі стягувача та боржника.

Постановою про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 13.09.2018 року, згідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ «Земля плюс 2006».

Копія вказаної постанови була надіслана сторонам виконавчого провадження листом № 114918 від 13.09.2018 року.

Як зазначено у Звіті про незалежну оцінку вартості автомобіля Peugeot 405, державний номер НОМЕР_1 , складеного 18.10.2018 року ТОВ «Земля плюс 2006» (надалі - Звіт), метою даного дослідження було визначення початкової вартості об`єкта оцінки, яким є колісний транспортний засіб Peugeot 405, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , 1990 року випуску. Огляд транспортного засобу проводився 01.10.2018 року на території охоронюваної стоянки за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Виборзька, 19.

Відповідно до Звіту, початкова вартість для реалізації на електронних торгах вказаного автомобіля станом на 01.10.2018 року становить 27399,00 грн. (без ПДВ).

Листом № 11397/14 від 23.10.2018 року державний виконавець Галь М.І. надіслала сторонам виконавчого провадження повідомлення щодо результатів оцінки арештованого майна.

Відповідно до протоколу № 372198 проведення електронних торгів та акту про проведені електроні торги від 28.11.2018 року, спірний автомобіль реалізовано за ціною 29864,91 грн.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 41 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Згідно до ст.. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно. Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Згідно до ст.. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Реалізація за фіксованою ціною застосовується щодо майна, оціночна вартість якого не перевищує 50 мінімальних розмірів заробітної плати. Реалізація за фіксованою ціною не застосовується до нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден незалежно від вартості такого майна. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

Отже, законодавством України встановлено дії державного виконавця із визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження, що у послідовній сукупності складається із такого: арешту та опису майна боржника, виконання вимог закону із використання сторонами виконавчого провадження можливості у десятиденний строк з моменту винесення постанови про арешт, дійти згоди з приводу визначення вартості майна боржника, у разі відсутності такої згоди сторін,- визначення вартості такого майна за ринковими цінами самостійно або із залученням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, після чого письмово повідомити про це сторін виконавчого провадження.

Однак досліджені в судовому засіданні матеріали вказують на те, що державний виконавець Галь М.І. не дотрималась в повній мірі наведених вище вимог.

Так, суду не було надано доказів на підтвердження того, що державний виконавець забезпечила сторонам виконавчого провадження можливість у десятиденний строк з моменту винесення постанови про арешт, дійти згоди з приводу визначення вартості майна боржника, тоді як за змістом ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» лише відсутність згоди між сторонами щодо цього питання є підставою для вжиття державним виконавцем наступних заходів - визначення вартості майна за ринковими цінами самостійно або із залученням суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Крім того, зміст Звіту та висновок суб`єкта оціночної діяльності, викладений у ньому, не відповідають вимогам чинного законодавства, що полягає у такому.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

У пунктах 15, 16 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440 (надалі Національний стандарт № 1) передбачено, що методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Відповідно до пункту 52 Національного стандарту № 1 оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

В ході судового розгляду заявник надав суду Рецензію на Звіт № VR190511-001-R від 11.05.2019 року, складену ТОВ «Експерт ІН» в особі експерта ОСОБА_3 , який відповідає встановленим законом вимогам, що надають право проводити рецензування звітів про оцінку майна.

За змістом зазначеної Рецензії, Звіт класифікується як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним, і не може бути використаний. В обґрунтування такого висновку рецензент послався на неповноту та численні порушення при застосуванні методичних підходів, методів і оціночних процедур під час складання Звіту, що полягають у такому:

По-перше, Звіт не містить окремих розділів та видів інформації, яку повинен містити відповідно до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (надалі Методика № 142), та Національного стандарту № 1.

Так, в порушення п. 56 Національного стандарту № 1 у Звіті не зазначена мета проведення оцінки та обґрунтування вибору відповідної бази оцінки, відсутній перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки, відсутній виклад усіх припущень, в межах яких проводилась оцінка, відсутні додатки з копіями всіх вихідних даних та інших інформаційних джерел, які роз`яснюють і підтверджують припущення.

По-друге, ідентифікація об`єкта оцінка була проведена з порушеннями вимог п. п. 6.1, 7.3 Методики № 142: не було проведено ідентифікацію 17-значного VIN-коду автомобіля на предмет дати його виготовлення, модельного року та інших основних параметрів автомобіля (типу, моделі, версії, року виготовлення, комплектності, укомплектованості, робочого об`єму двигуна тощо). Невірно визначений строк експлуатації автомобіля, що потягло використання невірних показників коефіцієнту коригування ринкової вартості автомобіля за величиною пробігу. У додатках до Звіту не зазначено джерело інформації при підборі об`єкта порівняння до автомобіля, що оцінювався.

По-третє, найістотнішим порушенням при складанні Звіту стало визначення суб`єктом оціночної діяльності так званої «початкової вартості» спірного автомобіля, тоді як ані Методикою № 142, ані Національним стандартом № 1 не передбачено такого виду вартості, яка може бути визначена оціночним шляхом.

Як випливає із змісту п. п. 11, 28 Національного стандарту № 1, вибір бази оцінки майна, що відповідає ринковій вартості або неринковим видам вартості, залежить від мети, з якою проводиться оцінка, але визначення ринкової вартості майна презюмується. Однак замість цього оцінювач фактично визначив не ринкову, і навіть не «початкову», а ліквідаційну вартість спірного автомобіля, правила визначення якої та випадки використання якої істотно відрізняються від правил, що стосуються ринкової вартості, що врешті-решт призвело до штучного заниження вартості спірного автомобіля.

Державний виконавець не надав доказів і не навів доводів, які б ставили під сумнів обґрунтованість Рецензії, обмежившись загальними фразами про правильність Звіту.

Крім того, заявник надав до матеріалів справи Акт приймання-передачі виконаних робіт від 23.07.2018 року між ним та приватним підприємцем ОСОБА_4 , з якого випливає, що за місяць до вилучення та арешту спірного автомобіля на ньому за замовленням та за рахунок заявника було встановлене газобалонне обладнання на загальну суму 34061,00 грн. Однак у Звіті наявність в автомобілі такого обладнання взагалі не відображена і не врахована при визначенні його вартості.

Як випливає з ч. 1 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», реалізація арештованих транспортних засобів здійснюється шляхом електронних торгів в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року, Реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

При цьому саме на державного виконавця покладено вчинення дій щодо передачі майна на реалізацію.

Таким чином, дії державного виконавця щодо передачі спірного автомобіля на реалізацію за вартістю, визначеною у Звіті, що був складений з очевидними порушеннями і не містив відомостей про ринкову вартість цього майна, не відповідали вимогам ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки фактично вартість спірного автомобіля не була визначена в порядку, передбаченому ст. 57 згаданого Закону.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст.447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Галь М.І., заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Галь М.І. в частині використання під час здійснення виконавчого провадження звіту щодо ринкової вартості належного ОСОБА_1 автомобіля Peugeot 405, 1990 року випуску, складений станом на 01.10.2018 року ТОВ «Земля Плюс».

Визнати таким, що не підлягає використанню при визначенні стартової ціни під час проведення торгів з реалізації майна, звіту від 18.10.2018 року про оцінку майна боржника - автомобіля Peugeot 405, 1990 року випуску, виконаного ТОВ «Земля Плюс».

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 30.05.2019 року.

Суддя О.П. Гуцал