Справа № 562/4804/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2019 р. Здолбунівський районний суд

Рівненської області в складі:

головуючого судді Ємельянової Л.В.

з участю секретаря Аврамчук Н.П.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Здолбунові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 липня 2008 року до 01 листопада 2011 року, від спільного життя мають малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2011 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

20 грудня 2011 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 . Від даного шлюбу вони мають двох малолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В даний час він є безробітним, тому йому матеріально важко утримувати дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання дочки ОСОБА_5 та визначити аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1100 (Одна тисяча сто) грн. щомісячно до досягнення дочкою повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному об`ємі. Просить задовольнити позов.

Представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнав. Пояснив суду, що дочка сторін ОСОБА_10 хворіє на "офтальмічну мігрень" та "метаболічну кардіоміопатію", у зв`язку з чим потребує регулярного обстеження та тривалого лікування. Аліментів, які отримує відповідач на утримання доньки, не вистачає для забезпечення повноцінного лікування, достатнього матеріального, культурного та духовного розвитку дитини, оскільки значно підвищилися ціни на продукти харчування, одяг, взуття, шкільне приладдя, ліки. Відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, з 27 липня 2008 року до 01 листопада 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають малолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачем.

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 09 лютого 2011 року з позивача стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки заробітку платника аліментів щомісячно до досягнення дитиною повнолітня.

Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, згідно положень ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд враховує, що згідно ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік", розмір прожиткового мінімуму для дітей у віці від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 грн., з 1 липня 2019 року - 2118 грн., з 1 грудня 2019 року - 2218 грн.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991p. та набула чинності для України 27 вересня 1991 p., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_2 покликається як на підставу зменшення розміру аліментів на відсутність постійного місця роботи, перебування у новому шлюбі та те, що він має на утриманні ще двох дітей, що позбавляє його можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, який визначений рішенням суду.

При цьому, позивач стверджує, що у випадку збільшення його доходів, він не заперечує щодо збільшення розміру аліментів.

Судом встановлено, що відповідач проживає з малолітньою дочкою ОСОБА_11 , яка хворіє на "офтальмічну мігрень", "метаболічну кардіоміопатію" та потребує тривалого лікування, що стверджується лікарським заключенням від 31 січня 2019 року.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, позивач 20 вересня 2018 року звільнився з роботи за власним бажанням, після звільнення з роботи на облік у центр зайнятості не став.

За таких обставин, суд не приймає до уваги твердження позивача про неможливість сплачувати визначений судом розмір аліментів у зв`язку із відсутністю роботи, скрутним матеріальним становищем, оскільки позивач є здоровою та працездатною особою, його бажання чи небажання працювати не є тією обставиною, яка враховується при визначенні розміру аліментів. Позивач не позбавлений можливості працевлаштуватися, отримати постійне джерело прибутку і, як батько,зобов`язаний забезпечити достатній для дітей фізичний, духовний та соціальний розвиток. Позивач не надав доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище. Таким чином, відсутність офіційних джерел доходів не звільняє позивача як батька від обов`язку утримання своєї дитини. Обов`язок утримувати дитину покладається на батьків незалежно від їх матеріального становища.

Отже, підстав для зменшення розміру аліментів, визначеного судом не встановлено, а тому оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст.12, 81, 211, 263-265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст.180-183, 192 Сімейного кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

ОСОБА_2 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ), банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 704 (Сімсот чотири) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Здолбунівський районний суд Рівненської області (п.п.15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України).

Суддя