ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/119/19
Провадження № 22-ц/4820/1662/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Ярмолюка О.І.,

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Маршал І.М. від 01 квітня 2019 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд із вказаним позовом до відповідача, зазначала, що рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2011 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 01.02.2011 року. З часу ухвалення судом рішення через значні інфляційні процеси в Україні розмір витрат на утримання сина значно зріс, майновий стан відповідача покращився, він має постійне місце роботи та офіційний заробіток, якого не мав станом на 2011 рік.

Тому просила змінити розмір аліментів, присуджених рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2011 року та стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року позов задоволено частково, змінено розмір аліментів та постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/5 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2019 року і до досягнення дитиною повноліття

Стягнуто із ОСОБА_2 768,40 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позову. На його думку, судом першої інстанції не враховано, що він має іншу сім`ю, на утриманні ще двоє малолітніх дітей та дружину, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до довідки про доходи від 03 грудня 2018 року за період за квітень-жовтень 2018 року він отримав заробітну плату в розмірі 75056,96 грн., а відповідно до довідки про доходи від 19 липня 2019 року заробітна плата склала за червень 2019 року 5467,44 грн., що в свою чергу свідчить про відсутність можливості сплачувати більшу суму аліментів.

Відповідно до виписки із трудової книжки, в нього часто відбувались переведення з посади на посаду і відповідно змінювалася заробітна плата, що свідчить про нестабільний дохід.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01.02.2011 року і до досягнення ним повноліття.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у позивачки погіршився матеріальний стан - об`єктивно зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із ростом цін, збільшенням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, в свою чергу змінився матеріальний стан відповідача - він має стабільний дохід, задовільний стан здоров`я, з врахуванням перебування на його утриманні ще двох малолітніх дітей, слід стягувати аліменти в розмірі 1/5 частини доходу відповідача, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про хибність таких висновків суду є безпідставними.

Так, згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції правильно встановив, що на цей час порівняно з 2011 роком відповідач має постійне місце роботи та стабільний регулярний дохід.

Водночас стан здоров`я дозволяє йому додатково працювати, щоб забезпечити належне утримання уже трьох його малолітніх дітей.

Судом в повній мірі враховано, що відповідач має іншу сім`ю, на його утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей, дружина, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, і в тому числі з врахуванням цих обставин прийняв рішення про зміну розміру аліментів.

Водночас ці обставини не звільняють відповідача від обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття у розмірі, який є необхідним та достатнім для забезпечення його гармонійного розвитку.

Аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, присуджені рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2011 року, з очевидністю не були достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Той факт, що в деякі місяці заробіток апелянта був дещо меншим, відбувалося переведення на іншу посаду не свідчить про відсутність можливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі - у частці від заробітку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С.Гринчук

О.І.Ярмолюк