Справа № 185/1404/19
Провадження № 2/185/2021/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу, в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь за договором позики суму боргу в розмірі 1 280,00 грн., проценти за користування позикою в розмірі 74 240,00 грн., а разом заборгованість в розмірі 75 520,00 грн., та судові витрати по справі.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що 16.06.2017 року вона уклала з відповідачем договір позики грошей, згідно якого вона передала ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 1 280,00 грн. з умовою їх повернення до 29.06.2017 року. Договір було укладено у письмовій формі. Однак у визначений договором строк ОСОБА_2 грошові кошти не повернула. Згідно п. 4.2 укладеного договору позики грошей, у разі неповернення грошей в строк, який вказаний в договорі (п. 4.1) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем. Так як на момент звернення до суду з даним позовом сума неповернутого боргу складає 1 280,00 грн., проценти за користування грошима за період з 30.06.2017 року по 30.01.2019 року складають 74 240,00 грн. Відповідач не виконує належним чином умови договору, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2019 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання позивач не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, не повідомила суд про причини неявки, хоча була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

Вивчивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступне.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими-ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

16 червня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей, відповідно до якого ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 1 280,00 грн., а ОСОБА_2 зобов`язувалася повернути зазначену суму у строк до 29.06.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

На підтвердження укладання зазначеного договору ОСОБА_2 надала розписку про отримання нею від позивача грошових коштів в сумі 1 280,00 грн.

Таким чином, форма договору позики не порушена.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач за договором позики грошей жодного платежу не зробила.

Згідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 укладеного договору позики грошей, у разі неповернення грошей в строки, які вказані в договорі (п. 4.1) позичальник сплачує проценти за користування позикою у розмірі 10% в день від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

На момент звернення з даним позовом до суду сума боргу у розмірі 1 280,00 грн. залишається неповернутою відповідачем, проценти за користування грошима за період з 30.06.2017 року по 30.01.2019 року складають 74 240,00 грн., що підтверджується розрахунком.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню, а саме суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача суму боргу за договором позики грошей від 16 червня 2017 року в розмірі 1 280,00 грн., проценти за користування позикою за період з 30.06.2017 року по 30.01.2019 року у розмірі 74 240,00 грн.

Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_2 ) суму боргу за договором позики грошей від 16 червня 2017 року в розмірі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп., проценти за користування позикою за період з 30.06.2017 року по 30.01.2019 року у розмірі 74 240 (сімдесят чотири тисячі двісті сорок) грн. 00 коп., а разом 75 520 (сімдесят п`ять тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_2 ) понесені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В.М. Бондаренко