Провадження №2/760/570/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2019 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Усатової І.А.,

при секретарі Ковальській К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 11.12.2015 між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір № 122579067 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. За умов договору відповідач отримує товари від постачальника на умовах договору та згідно обраного пакету товарів. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг -центру (позивача).

Зазначив, що згідно вказаного договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу «Телефон мобільний Xiaomi Redmi Note 2 Blue 16Gb», встановленою вартістю 7 065,33 грн. та встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами в розмірі 706,53 грн. до 20 числа кожного місяця, всього 9 платежів, починаючи з наступного за місяцем укладання договору.

Позивач посилався на те, що відповідач не виконав у повному обсязі прийнятих на себе зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманого товару та має заборгованість в загальному розмірі 22 255,79 грн., яка складається з заборгованості за основним зобов`язанням - 6358,80 грн. та суми неустойки - 15 896,66 грн.

Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути суму сплаченого судового збору.

Ухвалою судді від 19.07.2018 було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді від 16.10.2018 призначено справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, дату і місце його проведення повідомлений належним чином. У позовній заяві наявна вимога про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судова повістка, що направлялася на його адресу за зареєстрованим місцем проживання, поверталася до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до ч.ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини.

Свобода договору проявляється у можливості, наданій сторонам, визначити умови такого договору.

Виходячи з даного правового обгрунтування, волевиявлення сторін при укладенні договору та визначенні його умов, згода обох сторін на укладення договору на таких умовах, він має виконуватися сторонами на умовах визначених ним.

Судом встановлено, що 21.10.2015 між ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (Процесинг-центр) позивачем у справі та ФОП ОСОБА_2 (постачальник) укладено договір № , згідно умов якого постачальник постачає товари клієнтам та відступає процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених позичальником процесинг-центру прав разом з усіма правовими вимогами до клієнта, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг.

У свою чергу, між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 11.12.2015 було укладено договір № 122579067 (далі-договір) про отримання товарів в системі Плати Пізніше.

Згідно п. 1.1 Договору відповідач отримує товар від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів клієнту. В момент підписання договору всі існуючи та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центру.

Таким чином, судом з`ясовано, що в момент підписання договору № 122579067 всі існуючі та майбутні права постачальника за даним договором відступаються на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп».

Відповідно до п. 1.2. договору порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно Наказу № 1 від 13.03.2015 року, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua.

Згідно п. 2.2 договору якщо за умови пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання договору клієнтом та постачальником. Підпис клієнта на договорі свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

Відповідно до положень вказаного договору відповідач, як клієнт системи ПлатиПізніше отримав на умовах лізингу від постачальника товар - «Телефон мобільний Xiaomi Redmi Note 2 Blue 16Gb», загальною вартістю 7 065,33 грн. Адреса експлуатації товару: АДРЕСА_1 .

Згідно умов договору, відповідач повинен сплачувати щомісячно рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного після укладання договору. Всього 10 місячних платежів по 706,53 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 02.07.2018 відповідачем було здійснено 11.12.2015 платіж при отриманні товарів у розмірі 706,53 грн.

Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 8.1 договору встановлено, що сторони несуть відповідальність, встановлено цим договором, правилами та чинним законодавством України. Відповідно до п.8.2 договору у разі прострочення сплати платежів на строк 10 календарних днів клієнт сплачує неустойку в розмірі 5 відсотків від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення спати платежів на строк більше 10 календарних днів, клієнт сплачує неустойку в розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

Таким чином, станом на день подання позовної заяви до суду (02.07.2018), заборгованість відповідача перед позивачем становить 22 255, 79 грн., з яких: 6 358,80 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням; 15 896,99 грн. - сума неустойки.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, враховуючи, що відповідач своїм правом з`явитися в суд, подати відзив і спростувати доводи позивача не скористався, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст.ст. 6, 204, 525-527, 610, 626,629 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (, місцезнаходження: м. Київ, просп. Степана Бандери, 21, корпус В) заборгованість за договором № 122579067 від 11.12.2015 в розмірі 22 255,79 грн., а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: