Провадження № 2/369/1249/19
РІШЕННЯ

Іменем України

17.05.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Бугайовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що 03 лютого 2001 року між сторонами було укладено шлюб.

За час перебування у шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне життя у сторін не склалось, а тому 19 липня 2005 року шлюб було розірвано.

ОСОБА_3 залишилась проживати з позивачем.

Позивач зазначила, що відповідач з часу припинення шлюбних відносин між сторонами та ведення спільного господарства, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки.

Також позивач зазначала, що донька навчається у Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на факультеті міжнародної економіки і менеджменту денної форми навчання.

У зв`язку з цим на утримання доньки необхідні додаткові витрати, а тому відповідач, як батько, має брати участь у цих витратах.

Враховуючи викладене, позивач просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття.

Також позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на доньку у розмірі 10 634,00 грн. та 6 350,00 грн.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог в цій частині, просив врахувати, що на його утриманні знаходиться дочка ? ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дружина - ОСОБА_5 , що перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Додатково відповідачем було подано до суду доповнення до відзиву, в якому відповідач визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, її представником було подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій представник позов підтримав та просив його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 лютого 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 24, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 .

За час перебування у шлюбі у них народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , яке видане 03 серпня 2001 року Виконавчим комітетом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Спільне життя у сторін не склалось, а тому 19 липня 2005 року шлюб було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 19 липня 2005 року серії НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 залишилась проживати з позивачем.

На даний час ОСОБА_3 навчається у Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» на факультеті міжнародної економіки і менеджменту денної форми навчання.

15 серпня 2018 року між навчальним закладом та позивачем, що виступала в якості замовника в інтересах доньки, було укладено договір про надання освітніх послуг № 184752.

На виконання умов даного договору позивачем було сплачено вартість навчання за перший семестр у розмірі 12 700,00 грн., що підтверджується копією квитанції № 0.0..1 від 30.08.2018.

Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на утримання дитини, а саме за консультування з питань вивчення англійської мови в розмірі 7808 грн., що підтверджується квитанціями, доданими до матеріалів справи, та як зазначала позивачка, нею було придбано дочці книги на суму 760 грн..

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" передбачено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень;

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 04.10.2018 року.

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Крім того, суд бере до уваги визнання позову відповідачем в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття.

З огляду на те, що неповнолітня дитина проживає з матір`ю і знаходяться на її утримання, вартість речей першої необхідність, вік, стан здоров`я дитини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

З`ясувавши дійсні обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані докази, а також керуючись ст. 185 СК України, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина понесених витрат на навчання дочки в Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» в розмірі 6350 грн., 3904 грн. -за проходження навчальних курсів з вивчення англійської мови, а всього-10254 грн..

В решті вимог суд відмовляє у задоволенні позову, оскільки з доказів, які містяться в матеріалах справи, суду неможливо дійти висновку, що книги, які придбані для дочки ОСОБА_6 на суму 760 грн., дійсно необхідні їй були для навчання і розвитку.

Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача 6350 грн. майбутніх витрат на навчання дочки, то суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки на даний час відсутні підстави для їх стягнення з відповідача.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_2 в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. ст. 4, 13, 81, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на навчання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державному вищому навчальному закладі «Київський національний економічний університет ім. Вадима Гетьмана» в розмірі 6350 грн., 3904 грн. -за проходження навчальних курсів з вивчення англійської мови, а всього-10254 грн..

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 704,80 грн. в дохід держави.

Інформація про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

Інформація про відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його винесення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ковальчук Л.М.