ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2019 року

м. Харків

справа № 625/301/18

провадження № 22-ц/818/2741/19

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове Життя»,

відповідачі - ОСОБА_1 , Приватне сільськогосподарське підприємство «Кисівське»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» до ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» про визнання договору оренди землі недійсним, визнання поновленим договору оренди, визнання незаконною відмову у поновленні договору оренди та зобов`язання укласти додаткову угоду за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» - Власенка Вадима Івановича на рішення Коломацького районного суду Харківської області від 12 березня 2019 року, постановлене під головуванням судді Лосєва Д.К. в залі суду в с. Різуненкове Коломацького району Харківської області (повний текст судового рішення складено 19 березня 2019 року), -

в с т а н о в и в :

У травні 2018 року Приватне сільськогосподарське підприємство «Нове Життя» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» про визнання договору оренди землі недійсним, визнання поновленим договору оренди, визнання незаконною відмову у поновленні договору оренди та зобов`язання укласти додаткову угоду.

Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 12 березня 2019 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі б/н від 17.04.2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Кисівське», на земельну ділянку площею 6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , зареєстрований 17.04.2015 року Державним реєстратором Коломацького районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_3 Т.Л. та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано поновленим Договір оренди землі від 01.01.2006 року на земельну ділянку площею 6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 .

Визнано незаконною відмову ОСОБА_1 у поновленні договору оренди земельної ділянки (площею (6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 ), який був зареєстрований від 01.01.2006 року та визнано укладеною додаткову угоду в редакції наведеній нижче:

ДОДАТКОВА УГОДА

До Договору оренди землі від 01.01.06 р.

С.Олександрівка «22» вересня 2017р.

Валківського району

Харківської області

Орендодавець ОСОБА_1 з одного боку, i орендар Приватне сільськогосподарське підприємство «НОВЕ ЖИТТЯ», в особі директора ОСОБА_4 , який діє на підставі Статуту, з другого боку, за взаємною згодою сторін вирішили внести в договір оренди землі від 01.01.06 р. зареєстрований в Державному реєстрі земель, дата реєстрації 19.11.2007 р., такі зміни:

1.У зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1

площею 6,19 га, що належала ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Сторони дійшли згоди здійснити заміну сторони орендодавця в Договорі оренди землі, а саме: змінити «Орендодавця» на його правонаступника ОСОБА_1 .

2.Пункт 2 розділу «Об`єкт оренди» викласти в наступній редакції:

«2. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,19 га ріллі, кадастровим номером НОМЕР_1 »

3.Пункт 8 розділу «Строк дії договору» викласти в наступній редакції:

«8. Поновлений Договір оренди землі укладено на 7 (ciм) років, тобто до 11.09.2024 р. Після закінчення строку договору оренди Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. Якщо до моменту закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не заявить про його припинення шляхом надсилання відповідного поштового повідомлення іншій стороні, цей Договір вважається продовженим на такий самий строк та на тих самих умовах. У paзі якщо Орендар продовжує користування земельною ділянкою після закінчення строку цього Договору, та за відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку цього Договору, від підлягає поновленню на той самий строк i на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Письмове заперечення здійснюються листовим-повідомленням.»

4.Пункт 9 розділу «Орендна плата» викласти в наступній редакції:

«9. Щорічна орендна плата визначається у розмірі 10 % від грошової оцінки земельної ділянки і в грошовому виразі складає 20581 грн. 52 коп. на рік, з урахуванням її щорічної індексації. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій та/або натуральній формі. За домовленістю сторін орендна плата може сплачуватись в відробітковій формі (наданням послуг) по діючим цінам на роботи та послуги. Орендна плата може бути отримана Орендодавцем на його розсуд в грошовій або натуральній формі. В paзi внесення орендної плати в натуральній формі, найменування продукції, що передається Орендодавцю в якості орендної плати, узгоджується з ним. Отримання Орендодавцем продукції від Орендаря вважається узгодженням форми натуральної орендної плати.»

5.Пункт 24 договору оренди землі доповнити абзацем наступного змісту:

«24 Орендар має право власності на посіви i насадження сільськогосподорськиї та інших культур, вирощених на орендованій землі та на вироблену з цих культур продукцію. Орендар має переважне право на придбання об`екту оренди або його частки у власність у paзi його продажу, за умови, що він сплачує ціну, за якою він продається.»

6.Доповнити Договір оренди землі пунктом 29.1. в наступній редакції: Орендар на письмове прохання

Орендодавця безкоштовно надає наступні послуги: оранка та культивація на власному огороді Орендодавця площею не більше 0,3 га, який знаходиться на території Олександрівської сільської ради. При неможливості надання зазначеної послуги зобов`язуємось оплатити її вартість. Крім того, Орендар зобов`язується на письмове звернення Орендодавця надати матеріальну допомогу в розмірі однієї тисячі гривень в разі народження дитини, одруження, поховання, направлення в зону АТО для участі в бойових діях, а також осіб які мають безпосереднє відношення до сім`ї ОСОБА_6 .

7.Інші умови договору, до яких не внесено зміни зберігають чинність.

8.Дана додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з моменту

державної реєстрації, складена у трьох примірниках по одному для кожної сторін і один для органу державної реєстрації.

Орендодавець Орендар

Чудін Павло Іванович ПСП «НОВЕ ЖИТТЯ»

Місце проживання: АДРЕСА_1 ,

АДРЕСА_2 .

АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 Код

Р/р НОМЕР_2 в

ПАТ«Укрсоцбанк»

МФО 300023

Підписи сторін

Орендодавець ОСОБА_7

____________/Чудін ОСОБА_8 .І. _________________/Степаненко В.В./

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 877 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» на користь приватного сільськогосподарського підприємства «Нове життя» судові витрати у розмірі 5 286 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» - Власенко Вадим Іванович просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не було дотримано передбаченої законом процедури, що надає переважне право на поновлення договору оренди спірної земельної ділянки. Крім того, позовні вимоги є недоведеними. Матеріали справи не містять договору оренди земельної ділянки від 17.04.2015 року та відсутні докази належного виконання позивачем обов`язків, передбачених договором від 01.01.2006 року.

Представником позивача ПСП «Нове життя» - ОСОБА_9 надала відзив на апеляційну скаргу, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Коломацького районного суду Харківської області від 12 березня 2019 року без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що, установивши факт належного виконання ПСП «Нове життя» умов договорів оренди, дотримання ним строків і процедури повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, відсутності попереднього повідомлення попереднього орендаря щодо наміру укладення нового договору користування з новим користувачем, договір емфітевзису, укладений з ПСП «Кисівське», визнається судом недійсним на підставі ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, як такий, що порушує переважне право позивача на поновлення договору оренди внаслідок укладення правочину з іншою особою на користування спірною земельною ділянкою. На час укладення між ОСОБА_2 та ПСП «Кисівське» договору оренди землі від 17 квітня 2015 року та на час державної реєстрації вказаного договору діяв договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та ПСП «Нове життя» від 01 січня 2006 року, що свідчить про відсутність правових підстав для укладення будь-яких інших договорів оренди спірних земельних ділянок.

Проте такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що 01 січня 2006 року між Приватним сільськогосподарським підприємством «Нове життя», з однієї сторони, та ОСОБА_5 , з іншої сторони, укладений договір оренди землі сільськогосподарського призначення площею 6,19 га, що розташована на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області, з кадастровим номером НОМЕР_1 , та яка на праві приватної власності належала ОСОБА_5 (а.с.9).

Пунктом 8 Договору встановлено, що договір було укладено на десять років. З врахуванням ст. 18 Закону України «Про оренду землі», в редакції чинній на момент укладання договору, відповідно до якої договір набуває чинності з дати його реєстрації, строк дії вказаного договору тривав до 19.11.2017 року.

Під час дії Договору ОСОБА_5 померла. Спадкоємцем після її смерті стала ОСОБА_2 , яка також померла, а після смерті ОСОБА_2 вказану земельну ділянку успадкував її син - ОСОБА_1 (а.с.12).

За життя, 17.04.2015 року, ОСОБА_2 уклала з ПСП «Кисівське» договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 10 років.

З витягу актуальної інформації про державну реєстрацію іншого речового права вбачається, що за договором від 17 квітня 2015 року орендодавець ОСОБА_2 передала земельну ділянку сільськогосподарського призначення, що розташована на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області, з кадастровим номером НОМЕР_1 , площею 6,1824 га в оренду ПСП «Кисівське» строком на 10 років на умовах платності користування (а.с.13).

Наразі власником земельної ділянки площею 6,1853 га сільськогосподарського призначення, що розташована на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області, з кадастровим номером НОМЕР_1 , - є відповідач ОСОБА_1 .

22 вересня 2017 року ПСП «Нове життя» направило ОСОБА_1 лист-повідомлення про те, що підприємство має намір поновити Договір оренди землі від 01.01.2006 року. Разом із листом-повідомленням позивачем також направлено відповідачу проект Додаткової угоди від 22.09.2017 року до Договору оренди землі від 01.01.2006 року, який набув чинності 19.11.2007 року (а.с.14-15).

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 повідомив ПСП «Нове життя» про те, що він заперечує проти поновлення договору оренди землі від 01.01.2006 року. Вказував, що бажає самостійно використовувати земельну ділянку, повідомив про заборону використання земельної ділянки (а.с.17-18).

Як на підставу позовних вимог ПСП «Нове життя» посилалося на те, що його право, як переважного орендаря, грубо порушені діями відповідачів. Позивач вважає, що наявні підстави для визнання недійсним договору оренди землі від 17.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Кисівське», скасувавши його державну реєстрацію, визнання поновленим Договір оренди землі від 01.01.2006 року на земельну ділянку площею 6,1853 з кадастровим номером НОМЕР_1 , шляхом визнання укладеним додаткової угоди та визнання відмову ОСОБА_1 у поновлені договору оренди землі незаконною.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правовою підставою набуття права орендного землекористування є укладення договору оренди земельної ділянки.

За договором оренди земельної ділянки кожна із сторін наділяється певними правами і водночас на неї покладаються певні обов`язки.

У статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено переважне право орендаря, який належно виконував обов`язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір.

Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Так, частинами першою-п`ятою статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів:

- орендар належно виконує свої обов`язки за договором;

- орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

- до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

- орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи свідчать про те, що 22 вересня 2017 року ПСП «Нове життя» направило ОСОБА_1 лист-повідомлення про те, що підприємство має намір поновити Договір оренди землі від 01.01.2006 року. Разом із листом-повідомленням позивачем також направлено відповідачу проект Додаткової угоди від 22.09.2017 року до Договору оренди землі від 01.01.2006 року, який набув чинності 19.11.2007 року (а.с.14-15).

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 повідомив ПСП «Нове життя» про те, що він заперечує проти поновлення договору оренди землі від 01.01.2006 року. Вказував, що бажає самостійно використовувати земельну ділянку, повідомив про заборону використання земельної ділянки (а.с.17-18).

При цьому сторонами не заперечують, що строк дії договору оренди землі від 01 січня 2006 року, укладеного між ПСП «Нове життя» та ОСОБА_5 , встановлений на 10 років та тривав до 19.11.2017 року.

Таким чином вбачається, що відсутні підстави для визнання договору оренди від 01.01.2006 року поновленим, оскільки орендар до закінчення строку дії договору хоча і повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення додав проект додаткової угоди, проте орендодавець повідомив про небажання щодо поновлення договору.

Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково прийшов до висновку про наявність підстав для визнання поновленим Договору оренди землі від 01.01.2006 року на земельну ділянку площею 6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 та визнання незаконною відмову ОСОБА_1 у поновленні договору оренди земельної ділянки (площею (6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 ), який був зареєстрований від 01.01.2006 року, визнання укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 01.01.06 року.

Посилання позивача на те, що ПСП «Нове життя» продовжує користуватися спірною земельною ділянкою, як сумлінний орендар, належним чином виконує всі умови Договору від 01.01.2006 року, використовуючи спірну земельну ділянку за її цільовим призначенням, що свідчить про продовження дії договору оренди від 01.02.2006 року - не приймається до уваги колегією суддів та спростовується вимогами закону, виходячи з наступного.

Відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, - такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Проте за змістом вищенаведеної норми права такий спосіб поновлення договору оренди може мати місце лише тоді, коли сторони до закінчення строку дії договору не вчиняли будь-яких значимих юридичних дій, передбачених частинами першою-п`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Разом з тим матеріали справи містять лист ОСОБА_1 від 31 жовтня 2017 року, в якому відповідач повідомив ПСП «Нове життя» про те, що він заперечує проти поновлення договору оренди землі від 01.01.2006 року. Тому договір оренди землі від 01.01.2006 року не можна вважати поновленим.

При цьому суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що договір оренди землі б/н від 17.04.2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ПСП «Кисівське», на земельну ділянку площею 6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , зареєстрований 17.04.2015 року Державним реєстратором Коломацького районного управління юстиції Харківської області Лещенко Т.Л., - є недійсним, а його державна реєстрація підлягає скасуванню, - виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частинами другою, третьою, пятою статті 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 236 Цивільного кодексу України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. І відповідно до статті 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Частиною другою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зобов`язано державного реєстратора встановлювати відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Відповідно до пункту 8-1 частини другої статті 9 цього Закону під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про правонабувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов`язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема, щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам цього Закону, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. До такого висновку дійшов Верховний суд України у своїй постанові 825/1287/15-а від 15 листопада 2016 року.

Матеріали справи свідчать про те, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 6,19 га, що розташована на території Шляхівської сільської ради Коломацького району Харківської області, з кадастровим номером НОМЕР_1 , одночасно була об`єктом двох договорів оренди землі, що не відповідає вимогам закону.

Укладаючи договір оренди з ПСП «Кисівське», ОСОБА_2 піддала сумніву наявність у ПСП «Нове життя» права користування земельною ділянкою, не визнала цього права за позивачем і самовільно передала його іншій особі, що свідчить про порушення права ПСП «Нове життя», як орендаря.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у ОСОБА_2 не було підстав укладати ще один договір оренди на спірну земельну ділянку, оскільки це суперечить вимогам законодавства у сфері захисту прав користування нерухомим майном.

Такі висновки кореспондуються із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, закріплені в постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 905/1227/17.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення вимог апеляційної скарги. Рішення Коломацького районного суду Харківської області від 12 березня 2019 року в частині визнання поновленим Договору оренди землі від 01.01.2006 року, в частині та визнання незаконною відмову ОСОБА_1 у поновленні договору оренди земельної ділянки, який був зареєстрований від 01.01.2006 року, а також в частині визнання укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 01.01.06 року, - підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні позовних вимог в цій частині. Рішення суду в частині визнання недійсним договору оренди землі б/н від 17.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПСП «Кисівське», на земельну ділянку площею 6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , зареєстрований 17.04.2015 року Державним реєстратором Коломацького районного управління юстиції Харківської області Лещенко Т.Л. та в частині скасування його державної реєстрації, - слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 762 грн., по 881 грн. з кожного, оскільки задоволено вимогу позивача про визнання недійсним договору оренди землі б/н від 17.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Кисівське».

З урахуванням того, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» - Власенка Вадима Івановича підлягає частковому задоволенню, наявні підстави для стягнення з ПСП «Нове Життя» на користь ОСОБА_1 та ПСП «Кисівське» судового збору, сплаченого апелянтом за подання апеляційної скарги у розмірі 5 286 грн., по 2 643 грн. кожному (150% від 3524 грн.).

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» - Власенка Вадима Івановича задовольнити частково.

Рішення Коломацького районного суду Харківської області від 12 березня 2019 року в частині визнання поновленим Договору оренди землі від 01.01.2006 року на земельну ділянку площею 6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 та визнання незаконною відмову ОСОБА_1 у поновленні договору оренди земельної ділянки (площею (6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 ), який був зареєстрований від 01.01.2006 року, а також в частині визнання укладеною додаткову угоду до Договору оренди землі від 01.01.06 року скасувати та у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Рішення суду в частині визнання недійсним договору оренди землі б/н від 17.04.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та Приватним сільськогосподарським підприємством «Кисівське», на земельну ділянку площею 6,1853 га, з кадастровим номером НОМЕР_1 , зареєстрований 17.04.2015 року Державним реєстратором Коломацького районного управління юстиції Харківської області Лещенко Т.Л. та в частині скасування його державної реєстрації залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» на користь Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 762 грн., тобто по 881 грн. з кожного та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 719,25 грн., тобто по 859,63 грн. з кожного.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Нове Життя» на користь ОСОБА_1 та Приватного сільськогосподарського підприємства «Кисівське» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 5 286 грн., тобто по 2 643 грн. кожному.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 30.05.2019 року.