КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції - Ярмола О.Я.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8423/2019
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

30 травня 2019 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Яворського М.А., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Матюші" до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод", Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Міхачова Вячеслава Анатолійовича, Державного реєстратора Комунального підприємства "Пріоритет" Бартко Тетяни Миколаївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Матюші" задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подавапеляційну скаргу 26 квітня 2019 року, тобто з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження, визначеного ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 травня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, шляхом подання належних доказів пропуску строку на оскарження рішення суду першої інстанції та сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали, 28 травня 2019 року надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання причин пропуску строку на апеляційне оскарження поважними з тих підстав, що копію повного тексту оскаржуваного рішення апелянтом було отримано лише 13 березня 2019 року, а ТОВ Агрофірма "Матюші" подала позови до фізичних осіб та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" в кількості 91 справи, які наразі розглядаються Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, в яких ОСОБА_2 є представником, тому ним було пропущено процесуальний строк для подачі апеляційної скарги через велике навантаження й вважає, що процесуальний строк на подачу апеляційної скарги пропущено з поважних причин та подав клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Суд приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження враховуючи наступні підстави.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 358 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

ЄСПЛ у справах «Салов проти України», п. 93, «Сутяжник» проти Росії», п. 38 підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки скаржником отримано копію повного тексту оскаржуваного рішення 13 березня 2018 року (а.с.3,25,т.2), то відповідно до ст. 123 ЦПК України, останнім днем подачі апеляційної скарги із можливим поновленням строку на оскарження являється 15 квітня 2019 року, з урахуванням того, що 13 квітня 2019 року є вихідним днем. Разом з тим, апелянтом не було надано доказів поважності пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження за період з 15 квітня 2019 року по 26 квітня 2019 року, оскільки ОСОБА_1 мала реальну можливість самостійно подати апеляційну скаргу або через іншого представника реалізувати вказане право, а тому вказані представником апелянта підстави для поновлення процесуального строку є неповажними.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, зазначені апелянтом підстави не є поважними для забезпечення процедури поновлення строку на оскарження, оскільки не містять конкретизації та не підтверджуються належними доказами. Тож слід зробити висновок, що апелянт не зацікавлений у здійсненні процесуального законодавства, оскільки подала апеляційну скаргу понад 2 місяці пізніше від відведеного на цю процедуру строку.

Тож оскільки апелянтом, всупереч вимогам статей 77 - 81 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів, на підставі чого суд мав би поновити строк, тому апеляційна скарга вважається такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин та за зазначеною апеляційною скаргою відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Матюші" до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод", Державного реєстратора Київської обласної філії Комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Міхачова Вячеслава Анатолійовича, Державного реєстратора Комунального підприємства "Пріоритет" Бартко Тетяни Миколаївни про визнання недійсним договору оренди, скасування рішень про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський