Справа №173/13/19
Провадження №2/173/469/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої судді Петрюк Т.М.

При секретарі Рудовій Л.В.

За участю : позивача Зайцевої Н.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

ВСТАНОВИВ:

10.01.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про розірвання шлюбу до відповідача ОСОБА_2

22.02.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

25.02.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 26.03.2019 року.

26.03.2019 року закінчене підготовче судове засідання. справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.05.2019 року

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

В судовому засіданні 16.05.2019 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований Зарічанською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 22 березня 1996 року, актовий запис № 2

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 22 березня 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі у Зарічанській сільській раді Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2

В період шлюбу в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач зареєстрований за тією ж адресою, що і вона. Однак за місцем своєї реєстрації протягом тривалого часу не проживає. Фактичні шлюбні відносини вони з відповідачем припинили з червня 2015 року. З цього часу спільного господарства не ведуть та мають різний бюджет.

Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що відповідач тривалий час зраждував їй. На даний час відповідач фактично створив нову сім`ю та мешкає з іншою жінкою. Крім того відповідач неодноразово застосував до неї фізичну силу, погрожував розправою в зв`язку з чим вона викликала працівників поліції. Відповідач вживає спиртні напої, під дією яких влаштовує сварки та чинить психологічний тиск на неї та дітей, що й стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, давши пояснення фактично встановлені матеріалами справи. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу ОСОБА_5 .

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність не подав. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином під розписку в підготовчому судовому засіданні. В підготовчому судовому засіданні відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. Але вказував, що шлюбні відносини з позивачкою він припинив значно пізніше, проте будь-яких доказів цього факту суду не надав.

Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст.55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи. вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що 22 березня 1996 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, який був зареєстрований Зарічанською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, в яких сторони записані батьками дітей.

Судом встановлено, що шлюбні відносини та ведення спільного господарства сторони припинили з червня місяця 2015 року, що підтверджено позивачем в судовому засіданні. А відповідач на спростування даного факту будь-яких доказів не надав.

Причиною розпаду сімейних відносин стала подружня зрада зі сторони відповідача та створення ним нової сім`ї. А також жорстоке ставлення до позивачки та до дітей, що створило неможливі умови для спільного проживання сторін та збереження шлюбних стосунків.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, - чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознаками раси, національності або релігії одружуватись і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання шлюбу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше проживання сторін та їх примирення стало не можливим, шлюб між сторонами потрібно розірвати так як подальше перебування сторін у шлюбі на думку суду суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей.

З моменту звернення позивача з позовною заявою до суду пройшов тривалий період часу, що надавало можливість сторонам зважити свої відносини та вирішити питання про продовження перебування у шлюбних відносинах, але примирення між сторонами не відбулося.

З чого суд приходить до висновку, що припинення шлюбних відносин між сторонами має стійкий характер і шлюбні відносини та спільне проживання сторони не бажають відновлювати та протягом тривалого періоду часу спільно не проживають, та не підтримують шлюбних відносин. Тому відповідно до обраного позивачем способу захисту цивільних прав у вигляді припинення шлюбних правовідносин, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

Після розірвання шлюбу суд відповідно до позицій відповідача вважає за можливе залишити їй прізвище, обране при реєстрації шлюбу - «Зайцева»

Відповідно до ст. 115 СК України рішення суду після набрання ним законної сили надсилається органу державної реєстрації актів цивільного стану громадян для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд у відповідності із положеннями ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 грн. 80 коп., так як з позивачем залишаються проживати двоє неповнолітніх дітей. Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану, суд вважає за можливе покласти на відповідача за наведених вище обставин.

На основі ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити

Шлюб, зареєстрований 22 березня 1996 року, Зарічанською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Актовий запис № 2 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище, обране при реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 .

Після набрання рішенням законної сили його копію направити Верхньодніпровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Витрати за реєстрацію розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 704 грн., 80 коп.,на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 26.05.2019 року

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 27.05.2019 року

Оприлюднене: 27.05.2019 року

Дата набрання законної сили: 26.06.2019 року