Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

29 березня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Войтенко Т. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Дідук С. В.,

представника позивача: ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину, -

В С Т А Н О В И В :

У вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що згідно виконавчого листа №2/756/3534/2016, виданого Оболонським районним судом міста Києва від 15 лютого 2017 року, з нього на користь позивача ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, починаючи з 21 квітня 2016 року і до повноліття дитини.

Посилається на те, що з 1 вересня 2017 року дитина постійно проживає в Чехії разом позивачем, ОСОБА_2 , відвідує школу, користується медичними послугами, має офіційні та діючи документи на право постійного перебування у Чеській Республіці.

Зазначає, що зважаючи на те, що дитина проживає з позивачем, він з 1 вересня 2017 року припинив сплачувати аліменти ОСОБА_3 .

Посилаючись на ті обставини, що дитина проживає в Чехії та перебуває на утриманні батька, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просив суд припинити стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, а також просив суд визнати виконавчий лист №2/756/3534/2016, виданий Оболонським районним судом міста Києва від 15 лютого 2017 визнати таким, що не підлягає виконанню з починаючи з 1 вересня 2017 року.

Представник позивача позовні вимоги у судовому засіданні підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Пояснила суду, що позивачу з 1 вересня 2017 року продовжують нараховувати заборгованість по сплаті аліментів, однак він несе витрати на утримання дитини в Чехії та не повинен сплачувати аліменти на користь відповідачки, так як підстава для сплати грошових коштів у зв`язку з виїздом дитини до батька відпала.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. Повідомлялася судом належним чином, судова повістка направлена відповідачу у зв`язку з її неотриманням відповідачем повернута укрпоштою за закінченням терміну зберігання, що у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України є належним повідомленням відповідача.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22.11.2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з 21.04.2016 і до досягнення дитиною повноліття ( а.с. 28-30).

Виконавчий лист, виданий на підставі даного судового рішення, перебуває на виконанні в Оболонському районному відділі ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві.

З серпня 2017 року за ОСОБА_5 рахується заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 57 000 грн. станом на 13.03.2019 р.

В той же час, встановлено, що з 1 вересня 2017 року дитина постійно проживає в Чехії разом позивачем, ОСОБА_2 , відвідує школу, користується медичними послугами, має офіційні та діючи документи на право постійного перебування у Чеській Республіці (а.с.9-10).

Наявність обов`язку сплачувати аліменти на утримання дитини на користь ОСОБА_3 , тоді як дитина проживає з батьком, стала підставою для звернення до суду з позовом про припинення стягнення аліментів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з 1 вересня 2017 року дитина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживає в Чехії разом з батьком ОСОБА_2 , тобто змінився сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення аліментів на користь матері, оскільки у зв`язку з переїздом дитини до батька на постійне проживання та на його утримання, підстава для стягнення коштів на користь матері дитини відпала.

Таким чином, позовні вимоги позивача в частині припинення стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що здійснюється на підставі виконавчого листа №2/756/3534/2016 від 15.02.2017 року, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/5432/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини, - підлягають задоволенню.

З моменту набрання чинності даним рішенням суду, стягнення аліментів повинне бути припинене в межах процедури виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2/756/3534/2016 від 15.02.2017 року, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/5432/16-ц.

В той же час, позивач одночасно заявив позовну вимогу про визнання виконавчого листа №2/756/3534/2016 від 15.02.2017 року, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/5432/16-ц, таким, що не підлягає виконанню з 1 вересня 2017 року.

Дана позовна вимога не може бути задоволена судом, оскільки підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в порядку позовного провадження не має.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Суд роз`яснює позивачу, що для вирішення питання про звільнення його від сплати заборгованості по аліментам за період з 1 вересня 2017 року по дату припинення стягнення з нього аліментів, позивачу слід подати позовну заяву з вимогою про звільнення від сплати заборгованості відповідно до ст. 197 СК України та на підставі ст. 273 ЦПК України, а не вимогу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, як було подано в межах даного цивільного провадження.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Зважаючи на те, що позивачем вимога про звільнення від сплати аліментів подана не була, підстав для вирішення даного питання в межах даної справи не має.

Після припинення нарахування сплати аліментів на підставі даного судового рішення, державним виконавцем буде вирахувана остаточна сума заборгованості по сплаті аліментів, від сплати якої позивач матиме право просити суд його звільнити в самостійному судовому провадженні.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнутим на користь позивача понесенні ним судові витрати у справі у розмірі 704,80 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 181, 197 СК України,керуючись ст. ст. 81, 258, 259, 263-265, 268, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліментів на утримання дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що здійснюється на підставі виконавчого листа №2/756/3534/2016 від 15.02.2017 року, виданого на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/5432/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання дитини.

В задоволенні повних вимог про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ) 704,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання через Подільський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення виготовлене 3 квітня 2019 року.

Суддя Т. В. Войтенко