ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

м.Суми

Справа №583/2977/17

Номер провадження 22-ц/816/2836/19

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Криворотенко В. І.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2019 року в складі судді Сидоренка Р.В., ухваленого у м. Охтирка, повне судове рішення складено - 27 лютого 2019 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом 23.10.2017 року, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (відбулася зміна назви на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», далі - АТ КБ «ПриватБанк») просило стягнути на свою користь з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.02.2013 року в розмірі 35918,35 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.02.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір, за умовами якого позивач надав позичальнику кошти у розмірі 4200,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту, що може бути змінений банком, на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, який є договором приєднання, що підтверджується підписом у заяві. Позичальник взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого, станом на 31.08.2017 року, виникла заборгованість - 35918,35 грн, яка складається з: 2985,64 грн - заборгованість за кредитом; 27548,73 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3197,39 грн - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1686,59 грн - штраф (процентна складова). Відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що і стало підставою звернення до суду.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27.02.2019 року позову АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 5899,71 грн, з них: 2985,64 грн - тіло кредиту, 2156,94 грн - заборгованість по процентам, 757,13 грн - штрафи. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судовий збір в сумі 262,88 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням в частині задоволених вимог, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Доводи скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог позову, оскільки між сторонами у справі не було укладеного кредитного договору, оскільки анкета-заява не містить істотних умов такого договору, а додані до позову мови та правила, тарифи не містять підпису відповідача. Крім того, у 2014 року банківська картка була заблокована, вилучена та знищена працівником банку, який повідомив, що боргові зобов`язання виконані у повному обсязі.

Відзиву на апеляційну скаргу стороною позивача не направлено.

Відповідно до ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами по справі виникли кредитні правовідносини, відповідач взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість та підлягають стягненню тіло кредиту, відсотки за користування кредитом виходячи з 30 % річних обрахованих по строк дії картки, а також штраф, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг.

Проте повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Як вбачається із цивільної справи, що 18.02.2013 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (т. 1 а.с. 6).

Друкованим текстом анкети-заяви передбачено, зокрема, наступне - «Я согласен(-на) с тем, что данное заявление вместе с Памяткой клиента, Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами составляют между мной и банком Договор о предоставлении банковских услуг. Я ознакомился(-ась) и согласен (-на) с Условиями и Правилами предоставления банковских услуг, а также Тарифами банка, которые были предоставлены мне для ознакомления в письменном виде. Я обязуюсь исполнять требования Условий и Правил предоставления банковских услуг, а также регулярно ознакомляться с их изменениями на сайте Приватбанка www.privatbank.ua».

На підставі вказаної анкети-заяви відповідачу було видано картку № НОМЕР_1 терміном дії до серпня 2016 року (т. 1 а.с. 105, 166, 173).

Додані банком до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП - 2010 - 256 від 06.03.2010 року, відповідачем не підписані (т. 1 а.с. 7-31).

Представлений до позову банком розрахунок кредитної заборгованості станом на 31.08.2017 року складає - 35918,35 грн, з яких: 2985,64 грн - заборгованість за кредитом; 27548,73 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3197,39 грн - заборгованість за пенею та комісією; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1686,59 грн - штраф (процентна складова) (т. 1 а.с. 4-5).

Підставами позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» є неналежне виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, який було укладено шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, та стягнення заборгованості по тілу кредиту, відсоткам за користування кредитними коштами, а також штрафних санкцій, визначених відповідно до вказаним Умов та правил, а також Тарифів банку.

Умовами обслуговування, які визначені у п. 2.1.1.2. Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, передбачено, що для надання послуг банку клієнту видається картка, її вид визначений у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладає договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору є дата отримання картки, вказаної у заяві. Після отримання банком необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку пред`явлених документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Отже, банком визначено порядок надання банківських послуг викладений в Умовах та правилах надання банківських послуг, і передбачає обов`язковість укладання договору у письмовій формі шляхом підписання клієнтом складових такої форми кредитного договору, а саме: заяви, пам`ятки, довідки про умови кредитування.

Представлений до позову Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не містить даних про час затвердження банком визначених в ньому показників базової процентної ставка в місяць, обов`язкового щомісячного платежу, пені тощо.

Відповідно до положень ст.ст. 1054, 1055, 1056-1 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Частинами 1, 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частина 2 ст. 207 ЦК України передбачає, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Викладеними нормами матеріального закону визначені істотні умови укладення кредитного договору, а саме розмір суми кредиту, умови його надання, сплати процентів за користування кредитом, які визначаються при укладенні сторонами договору шляхом складення його в письмовій формі, що підписується сторонами.

Кредитний договір вважається укладеним, якщо сторонами, у передбачених законом порядку та формі, досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов відповідно до норм чинного законодавства.

Аналіз приведених норм матеріального права вказує, що правочин по укладенню кредитного договору вчиняється сторонами в письмовій формі, яким узгоджуються розмір кредиту, процентів за користування кредитом, у забезпечення виконання кредитного зобов`язання узгоджуються питання застосування до позичальника, в разі невиконання ним своїх зобов`язань, застосування неустойки (пені, штрафу) у розмірі визначеному кредитним договором, підписаному сторонами.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторонам повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заявлених вимог у позові, дотримуючись засад змагальності у цивільному судочинстві.

Представлена банком анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, підписана відповідачем, не містить ніяких ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру процентів за користування кредитом та розміру неустойки, видачу виду кредитної картки.

А представлені банком витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не підписані відповідачем, не доводять про досягнення між сторонами по справі домовленості щодо розміру процентів за користування кредитом, розміру штрафу на умовах визначеними цими документами, оскільки в суді першої інстанції не було доведено належними доказами, які б свідчили про час затвердження долучених до позовної заяви Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», їх редакцію, що діяла на час підписання відповідачем 18.02.2013 року анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в ПриватБанку і які, як свідчить текст анкети-заяви позичальника, йому були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

Також слід зазначити, що незважаючи на те, що умови викладені в анкеті-заяві містять ознаки договору приєднання, який передбачає приєднання до запропонованих умов, встановлених однією стороною - банком, викладених в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, на що посилається у позові АТ КБ «ПриватБанк», ці обставини не дають підстав для визнання їх складовою договору банківських послуг, про який ведеться мова у анкеті-заяві, у разі відсутності на них підпису іншої сторони, яка приєднується. Ознакою такого договору є відсутність у сторони, що приєднується, можливості приймати участь у визначені умов договору, але сторона - приєднання не позбавлена законом права його підписати, чим підтверджує свою згоду на укладання договору на таких умовах.

З наданих АТ «ПриватБанк» до суду копії анкети-заяви позичальника від 18.02.2013 року, відомостей з банківського програного комплексу та розрахунку заборгованості, який підтверджує факт використання кредитних коштів, їх часткове повернення ОСОБА_1 , слідує, що остання погодилася із запропонованими банком умовами використання кредитних коштів, зокрема, зі сплатою 30 % річних за користування кредитними коштами.

Щодо стягнення заборгованості за збільшеними відсотковими ставками, то банком, в порушення вимог статей 12, 81 ЦПК України, жодних доказів про встановлення процентної ставки у розмірі 34,8 % річних з 01.09.2014 року та 43,2 % річних з 01.04.2015 року, як зазначено у розрахунку заборгованості, суду не надано, як і не надано доказів, які б містили підпис відповідача, про ознайомлення його про зміну розміру процентної ставки відповідно до вимог ч. 4 ст. 1056-1 ЦК України, тому вказані вимоги позову є необґрунтованими.

Крім того, за положеннями ст. 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12.

Таким чином, судом першої інстанції вірно було обраховано суму заборгованості по відсоткам, виходячи з відсоткової ставки 30 % річних та за період - по строк дії картки (серпень 2016 року).

Щодо висновку суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення штрафів, то колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором, а тому у задоволенні цієї вимоги банку слід відмовити.

Стосовно заявлених вимог банку про стягнення заборгованості за тілом кредиту, то колегія суддів апеляційного суду визнає вказані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦПК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, за встановлених обставин отримання ОСОБА_1 кредитної картки та користування кредитними коштами, остання має перед банком обов`язок щодо погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2985,64 грн і в цій частині висновки місцевого суду є законними.

Доводи скарги про відсутність заборгованості за кредитним договором у зв`язку зі знищенням кредитної карти ще у 2014 року не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України стороною відповідача непідтверджені.

Доводи скарги про не укладання кредитного договору та не виникнення між сторонами кредитних правовідносин спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню в частині задоволення вимог банку про стягнення штрафу та ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову цих вимог позову, рішення в частині вирішення питання розподілу судових витрат підлягає зміні, з викладенням абзаців другого та третього резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.02.2013 року в розмірі 5142,58 грн, з яких: 2985,64 грн - заборгованості по тілу кредиту; 2156,94 грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» 229,08 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову».

В іншій оскаржуваній частині рішення постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи що ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, з АТ КБ «ПриватБанк» в дохід держави підлягає стягненню 308 грн судового збору за апеляційний перегляд справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 27 лютого 2019 року в частині задоволення вимог банку про стягнення штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні цих вимог, а в частині вирішення питання розподілу судових витрат - змінити, з викладенням абзаців другого та третього резолютивної частини рішення в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.02.2013 року в розмірі 5142,58 грн, з яких: 2985,64 грн - заборгованості по тілу кредиту; 2156,94 грн - заборгованості по відсотках за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» 229,08 грн у відшкодування фактично понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позову.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 89998, рахунок отримувача: 6001, код класифікації доходів бюджету: 22030106) 308 грн судового збору за апеляційний перегляд справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

В.І. Криворотенко