УХВАЛА

18 лютого 2019 року

м. Київ

справа № 212/2564/17

провадження № 61-41545 св 18

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Крата В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_4,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат»,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2018 року в складі судді Ваврушак Н. М. та на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року в складі колегії суддів Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ :

У квітні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення заробітної плати й просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок заробітної плати з часу його працевлаштування з додатковим нарахуванням заробітної плати по одній годині за кожний відпрацьований ним робочий день згідно з діючою на момент виконання роботи тарифною ставкою, зобов'язати відповідача виплатити позивачу заборгованість по заробітній платі за період з вересня 1999 року в розмірі 46295,48 грн, зобов'язати відповідача з моменту набрання судовим рішенням законної сили здійснювати нарахування заробітної плати позивачу з додатковою оплатою однієї години за кожен робочий день згідно з тарифною ставкою.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2018 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року, в задоволенні позову відмовлено за безпідставністю.

Суди виходили з того, що належними та допустимими доказами підтверджений факт дотримання роботодавцем умов колективних договорів, укладених ПАТ «Кривбасзалізорудком» з працівниками, щодо додаткової гарантії на оплату вимушеного перебування працівника на підприємстві понад одну годину, в зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

27 липня 2018 року ОСОБА_4 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення та, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просив скасувати їх.

Ухвалою Верховного Суду від 17 серпня 2018 року відкрито провадження за вказаною касаційною скаргою та витребувано цивільну справу з суду першої інстанції.

07 вересня 2018 року вказана цивільна справа надійшла до Верховного Суду.

Провадження за касаційною скаргою відкрите помилково, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення в малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев'ята статті 19 ЦПК України).

Ціна позову в даній справі станом на 01 січня 2018 року не перевищувала ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 762 грн х 100 = 176 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (ЛеважПрестасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням наведеного, оскільки Верховним Судом помилково відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_7 на судові рішення в малозначній справі, які не підлягають касаційному оскарженню, касаційне провадження необхідно закрити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев'ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 06 лютого 2018 року та на постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2018 року закрити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В.І. Журавель

В.І. Крат