ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/2786/18
Провадження № 22-ц/4820/1488/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О.І. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., П`єнти І.В.,

секретар судового засідання Садік Н.Д.,

з участю позивачки ОСОБА_1 і її представника ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/2786/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року (суддя Вдовичинський А.В., повне судове рішення складено 03 червня 2019 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою.

Заслухавши доповідача, пояснення позивачки і її представника, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

02 травня 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що в період шлюбу з відповідачем ними було інвестовано спільні кошти в будівництво квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за ОСОБА_3 Шлюб розірвано 26 серпня 2015 року. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2016 року, яке набрало законної сили 23 серпня 2016 року, зазначена вище квартира визнана спільним майно подружжя та виділено їй у власність 1/2 частину квартири. Право власності зареєструвала у встановленому законом порядку. ОСОБА_3 не надає їй ключі від вхідних дверей квартири, чим створює перешкоди в користуванні нею

Тому, позивачка просила зобов`язати відповідача усунути перешкоди у здійснені нею права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення у вказану квартиру з наданням ключів від замка вхідних дверей.

Заочним рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2018 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення її у вказану квартиру з наданням ключів від замків вхідних дверей зазначеної квартири.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2019 року задоволено заяву представника ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 липня 2018 року скасовано та призначено справу до розгляду.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_1 у здійсненні нею права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення її у вказану квартиру з наданням ключів від замків вхідних дверей квартири.

ОСОБА_3 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Посилається на незаконність судового рішення. Судом не встановлено і не враховано умови, на яких квартира була надана йому, і те, що вона непридатна для проживання, оскільки ремонт у квартирі не проводився. Безпідставно відхилено його клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з поданням заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у справі №676/6154/15-ц.

У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 і її представник визнали апеляційну скаргу необґрунтованою у повному обсязі.

Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_4 з 04 листопада 2007 року по 12 серпня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 травня 2016 року у справі №676/6154/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 23 серпня 2016 року, позов задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_1 -Поділському спільною власністю подружжя і проведено її поділ. Виділено і визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за кожним право власності на 1/2 частину вказаної квартири.

29 червня 2016 року позивачка на підставі рішення суду зареєструвала право власності на 1/2 частину спірної квартири в Державному реєстрі

речових прав на нерухоме майно.

15 липня 2017 року ОСОБА_1 зверталася за місцем роботи відповідача до начальника Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області з письмовою заявою про вжиття заходів до ОСОБА_3 , який не надає їй ключі і не допускає до спільної квартири АДРЕСА_1 (а.с.29).

У листі-відповіді від 18 серпня 2018 року №Н-443 (а.с.11) ГУНП в Хмельницькій області повідомило про недоведеність неправомірних дій ОСОБА_3 та проведення з ним профілактичної бесіди щодо недопущення будь-яких порушень законодавства.

26 січня 2018 року ОСОБА_1 зверталася до ОСББ «Васільєва-5» з аналогічною заявою (а.с.28), у якій позивачка також просила підтвердити неможливість її входження до спірної квартири.

Листом від 21 лютого 2018 року голова ОСББ «Васільєва-5» повідомив ОСОБА_1 про відсутність повноважень щодо усунення перешкод у користуванні житлом, співвласницею якого вона є.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При задоволенні позову суд виходив з того, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивачка є співвласницею частини спірної квартири, має право на безперешкодне користування спільним майном, а відповідач чинить їй перешкоди в користуванні квартирою, що підтверджується зібраними у справі доказами.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

На підставі ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК

України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

В силу ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За змістом ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно з ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України).

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, співвласника, у тому числі житлового приміщення або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї правової норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Установивши, що сторони є співвласниками спірної квартири, і, відповідно, ОСОБА_1 належить право володіння, користування цим майном, у чому ОСОБА_3 чинить їй перешкоди, суд обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позову і захист порушеного права в обраний позивачкою спосіб шляхом вселення її у квартиру, оскільки будь-яке порушення права позивачки на користування нею, є незаконним.

Доводи апеляційної скарги на спростування висновків суду про те, що жодна із сторін у квартирі не проживає і квартира непридатна для проживання, підлягають відхиленню, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами і не впливають на право позивача, яке підлягає захисту, як співвласника квартири, користуватись нею, у тому числі проживати.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.114-115), ОСОБА_3 подав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 травня 2016 року у справі №676/6154/15-ц і просив змінивши розмір часток сторін у спірній квартирі. Зазначена обставина не створює об`єктивної неможливості розгляду цієї справи, не впливає на наявність повноважень власника майна, якому чиняться перешкоди.

Тому, доводи апеляційної скарги про безпідставність відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не можуть бути взяті до уваги.

Безпідставними є твердження відповідача в апеляційній скарзі про спростування обставин вчинення ним перешкод позивачці у користуванні спільною квартирою.

На підставі ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

А кількість об`єктів власності, у тому числі житлових приміщень, не впливає на обсяг повноважень власника щодо кожного з них.

З урахуванням наведеного, не ґрунтуються на законі як підстава для відмови в задоволенні позову доводи апеляційної скарги про наявність у ОСОБА_1 іншого житла, у якому вона проживає та зареєстрована.

Інші доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для задоволення апеляційної скарги та його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 жовтня 2019 року.

Суддя-доповідач /підпис/ О.І. Талалай

Суддя /підпис/ А.П. Корніюк

Суддя /підпис/ І.В. П`єнта

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.І.Талалай