ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/8600/18 Номер провадження 22-ц/814/1685/19Головуючий у 1-й інстанції Савченко Л. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2019 року, прийнятого під головуванням судді Савченко Л.І. в м. Полтава, із складанням повного тексту рішення 08 квітня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Зазначав, що шахрайськими діями ТОВ «Полтавагаз збут» змусило його сплатити 2000 грн. за користування природним газом, які просив стягнути з відповідача та матеріальні й моральні збитки у розмірі 20 000 грн. Просив також зобов`язати відповідача списати з його комунального особистого рахунку «Полтавагаз збут» незаконно нараховані грошові кошти в сумі 7954,73 грн. Стягнути судові витрати.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» про стягнення грошових коштів, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Рішення оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 2000 грн. та матеріальні й моральні збитки у розмірі 20 000 грн. Повернути грошові кошти в сумі 2906,98 грн. на його особистий рахунок, що знаходиться в «Полтавагаз збут». Стягнути судові витрати.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ТОВ «Полтавагаззбут» є постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям.

На об`єкті газоспоживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_1 , встановлений газовий лічильник відповідно до якого здійснюється нарахування за використаний природний газ.

Позивач з 2015 року користується субсидією для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання для індивідуального опалення.

На виконання вимог чинного законодавства, ТОВ «Полтавагаз збут» провело по особовому рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 перерахунок невикористаної субсидії та повернуло до держбюджету залишок невикористаної суми субсидії за період 2015-2016 р.р. у розмірі 2 906, 98 грн., за опалювальний сезон 2016-2017 р.р. у розмірі 805, 12 грн.

У травні 2017 року після чергового контрольного зняття показників лічильника (62825) відповідачем було нараховано 477 м.куб. газу, тому борг склав 3 385 грн. 22 коп.

31 жовтня 2017 року ОСОБА_1 добровільно сплатив 2000 грн. за спожитий природній газ ТОВ «Полтавагаз збут», що підтверджується квитанцією.

Сторони уклали Графік 455/17 погашення заборгованості, позивач визнав наявність боргу у розмірі 1593,95 грн. станом на показник 62855 та домовились про його погашення протягом 2-ох місяців, починаючи з 01.12.2017 по 10.01.2018 включно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд своє рішення мотивував тим, що позовні вимоги є безпідставними та належним чином не обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком.

Так, чинним законодавством передбачено, що за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника.

Відповідно до облікових даних ТОВ «Полтавагаз збут» на об`єкті газопостачання за адресою АДРЕСА_1 встановлений газовий лічильник відповідно до якого здійснюється нарахування.

ОСОБА_1 з 2015 р. надавалась субсидія для відшкодування витрат на оплату послуг з газопостачання.

Згідно п.18 «Положення про порядок призначення житлових субсидій» ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329 ) після закінчення опалювального (неопалювального) сезону невикористана сума житлової субсидії повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг до державного бюджету в повному обсязі на підставі акту розрахунку загального обсягу невикористаних сум житлової субсидії у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ № 534 від 23.08.2016р. затверджений Порядок розрахунку та повернення до бюджету невикористаних сум субсидії для відшкодування витрат на оплату послуг з централізованого опалення (теплопостачання) послуг з газо-та електропостачання для індивідуального опалення.

На підставі вказаної постанови ТОВ «Полтавагаз збут» по особовому рахунку № НОМЕР_1 провела перерахунок невикористаної суми субсидії та повернула до бюджету залишок невикористаної суми за опалювальний сезон 2015-2016 р. в розмірі 2906,98 грн., за опалювальний сезон 2016-2017 р. в розмірі 805,12 грн.

Отже, дії відповідача в цій частині відповідають положенням зазначених постанов КМУ та не спростовані позивачем.

Твердження апеляційної скарги ОСОБА_1 про невірне визначення відповідачем показників лічильника виходить за межі заявлених позовних вимог, оскільки позивач не просив визнати такі дії ТОВ«Полтавагаз збут» незаконними.

Доводи щодо неконституційності постанови Кабінету Міністрів України № 534 від 23 серпня 2016 р. також не є предметом даних позовних вимог.

Не підтверджені належними та допустимими доказами посилання на моральний тиск та залякування з боку посадових осіб відповідача, що змусило ОСОБА_1 сплатити 2 тис. грн.

Натомість, з наданої ТОВ «Полтавагаз збут» картки по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 вбачається, що за період з липня 2015 р. по грудень 2018 р. ОСОБА_1 здійснені три платежі в оплату наданих послуг : в січні 2016р. 300 грн., в лютому 2017 р. - 10 грн. та в жовтні 2017р.- 2 000грн. ( а.с.63-64).

Прохання апеляційної скарги про повернення 2906,98 грн. на особистий рахунок позивача, який знаходиться у відповідача, також не може бути задоволено, так як зазначена вимога не була заявлена в позовній заяві, що подавалась до суду першої інстанції та не була предметом його розгляду.

Додані до апеляційної скарги повідомлення відповідача про необхідність погашення заборгованості та вимога про припинення споживання природного газу оцінюються колегією суддів з огляду на положення статей 11,15 ЦК України, якими встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Посилання на зазначені повідомлення та вимогу ТОВ«Полтавагаз збут» не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, оскарження якої не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

В обґрунтування позову позивач посилається також на те, що матеріальна та моральна шкода була завдана йому внаслідок надання неякісного природного газу.

Проте, як вірно зазначив районний суд, ОСОБА_1 в порядку, визначеному ст. 81 ЦПК України не доведено спричинення йому шкоди саме від винних дій відповідача.

Крім того, при оцінці обґрунтованості вимог позивача у даній справі, колегія суддів керується принципом розумності, виходячи з об`єктивно передбачуваних за даних обставин справи втілень моральної шкоди. В той же час позивачем не наведені достатньо переконливі з погляду розумності пояснення щодо характеру завдання йому немайнових втрат від дій відповідача.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. При вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального та процесуального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2019 року залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 п. 1ч. 1, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 02 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О.В. Прядкіна

Судді: С.Б. Бутенко

О.І. Обідіна