Номер провадження: 22-ц/813/5538/19
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2019 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 (за участю третіх осіб: Комунальне підприємство Житлово-комунальний сервіс «Фонтанський», Приморська районна адміністрація Одеської міської ради) про усунення перешкод у подачі водопостачання та зобов`язання відновити водопостачання, на?рішення Приморського районного суду м. Одеси, постановлене під головуванням судді Чернявскої Л.М. 23 листопада 2018 року у м. Одеса, -

встановила:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовними вимогами, які неодноразово уточнювала, і просила суд зобов?язати ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_1 , усунути перешкоди у подачі водопостачання в квартиру АДРЕСА_2 , та зобов?язати ОСОБА_1 відновити водопостачання в квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 .

При цьому позивач посилалась на те, що ОСОБА_3 незаконно встановила запірний вентиль на трубопроводі (стояку) холодного водопостачання у своїй квартирі АДРЕСА_3 , чим грубо порушила право на користування водою ОСОБА_2 , що проживає поверхом вище в квартирі АДРЕСА_4 . З вересня 2016 року ОСОБА_2 втратила можливість водопостачання з вини відповідачки ОСОБА_3 , яка відмовляється демонтувати запірний вентиль у своїй квартирі. Враховуючи той факт, що власник нижче розташованої квартири грубо порушує законні права та інтереси ОСОБА_2 , перекривши подачу водопостачання до її квартири, позивач з метою захисту свої законних прав та інтересів вимушена була звернутися до суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року позов ОСОБА_2 було задоволено.

Зобов?язано ОСОБА_1 , як власника квартири АДРЕСА_1 , усунути перешкоди у подачі водопостачання в квартиру АДРЕСА_2 , та зобов?язати ОСОБА_1 відновити водопостачання в квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом не було враховано, що згідно Акту державного виконавця Першого Приморського ДВС м. Одеси від 04 березня 2019 року вбачається, що будь-яких перешкод у подачі води до квартири, що належить позивачці, не виявлено. Також, у вказаному Акті зазначено, що, зі слів сантехніка, можливою причиною відсутності водопостачання у квартирі, належній позивачці, є засмічення труби в зоні лічильника холодної води. Крім того, на думку апелянта, позивачка має психічний розлад, не віддає звіт своїм діям та не має відповідного обсягу цивільної дієздатності, що, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 257 ЦПК України може бути підставою для залишення позову без розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 є власником та проживає у квартирі АДРЕСА_2 . Квартира знаходиться на другому поверсі вказаного будинку. Водозабезпечення квартири здійснює КП ЖКС «Фонтанський».

Власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .

Судом першої інстанції, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, вірно встановлено, що ОСОБА_3 , встановивши запірний вентиль на трубопроводі (стояку) холодного водопостачання у своїй квартирі АДРЕСА_3 , перекрила водопостачання до квартири позивача, що підтверджено листом Департаменту міського господарства на ім?я ОСОБА_2. від 25 квітня 2017 року № М-229/4.

Таким чином, з вересня 2016 року ОСОБА_2 втратила можливість користуватись послугами водопостачання з вини відповідачки ОСОБА_3 , яка відмовляється демонтувати запірний вентиль у своїй квартирі, посилаючись на факти залива її квартири з вини позивача.

Позивачка неодноразово зверталась до різних органів, в тому числі і до КП «ЖКС «Фонтанський», і останній рекомендував ОСОБА_2 підключити воду індивідуально з іншого вводу, що позивача не влаштовує.

Також, Листом Департаменту міського господарства Одеської міської ради від 25 квітня 2017 р. № М-229/4 позивачці було повідомлено, що спеціалістами КП «ЖКС «Фонтанський» готуються документи для притягнення власника квартири АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за незаконне відключення подачі холодного водопостачання в квартиру АДРЕСА_4 .

Відповідно до листа ТОВ «Інфокс», філії «Інфоксводоканал» на мі?я ОСОБА_2 від 08 червня 2017 року № 190-ж вбачається, що за адресою: АДРЕСА_5 , відкрито особовий рахунок на ім`я ОСОБА_2 , укладено договір про централізоване водопостачання та водовідведення. Нарахування здійснюються за приладом обліку холодної води.

Відповідно до п. 1.3 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27 червня 2008 р. №190, (далі - Правила №190), - виробник (Водоканал) обслуговує вуличні, квартальні та дворові мережі водопостачання та водовідведення, споруди і обладнання, а також технологічні прилади і пристрої на них, які знаходяться у нього на балансі або на які є відповідний договір на обслуговування із споживачем.

Пунктом 14.1 Правил №190 передбачено, що вуличні, квартальні, дворові, будинкові мережі, споруди та обладнання систем водопостачання та водовідведення обслуговуються та реконструюються їх власником (балансоутримувачем).

Таким чином, питання, зазначені у зверненні щодо відсутності водопостачання та незаконного запірного вентиля в квартирі АДРЕСА_1 , стосуються саме внутрішньобудинкових мереж, балансоутримувачем яких є КП ЖКС "Фонтанський".

Враховуючи той факт, що КП ЖКС Фонтанський не може забезпечити водопостачання квартири позивача, а власник нижче розташованої квартири відмовляється відновити подачу водопостачання до квартири позивача, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо порушення прав позивача з боку відповідачки, за захистом якого ОСОБА_2 звернулась до суду.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 1.5 Правил N 190, водопровідні вводи державного житлового фонду, житлово-будівельних кооперативів, а також об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, усі магістральні й розподільчі внутрішньоквартальні мережі централізованого водопостачання, а також вуличні водорозбірні колонки, призначені для колективного водокористування, окремо розташовані підвищувальні насосні станції холодного водопостачання, артезіанські свердловини передаються за згодою власника згідно з відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування на баланс виробника для подальшої експлуатації.

Відповідно до п. 15.2 вказаних Правил, виробники та споживачі зобов`язані забезпечити охорону?і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що дії відповідача ОСОБА_3 , як споживача водопостачання в будинку АДРЕСА_3 , з установки запірного вентиля на трубопроводі, порушили принципи колективного водопостачання вказаного будинку, а також цілісність такого водопостачання, що є порушенням Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Мінжитлокомунгоспу 27 червня 2008 N 190.

Крім того, вказані дії відповідача порушили право користування ОСОБА_2 своєю власністю - квартирою АДРЕСА_2 , а тому ці перешкоди мали бути усунутими.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їх задоволення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що згідно Акту державного виконавця Першого Приморського ДВС м. Одеси від 04 березня 2019 року вбачається, що будь-яких перешкод у подачі води до квартири, що належить позивачці, не виявлено.

Вказане не спростовує викладені у оскаржуваному рішенні суду доводи щодо наявності вини відповідача у порушенні права користування ОСОБА_2 своєю власністю - квартирою АДРЕСА_2 , і не свідчить про усунення відповідачем таких перешкод.

Також, необґрунтованим є посилання у апеляційній скарзі ОСОБА_3 на те, що у вказаному Акті зазначено, що, зі слів сантехніка, можливою причиною відсутності водопостачання у квартирі, належній позивачці, є засмічення труби в зоні лічильника холодної води, оскільки даний факт не підтверджений належними та допустимими доказами, а відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, безпідставним є посилання ОСОБА_3 , в якості обґрунтуванням вимог апеляційної скарги на те, що позивачка має психічний розлад, не віддає звіт своїм діям та не має відповідного обсягу цивільної процесуальної дієздатності, що, відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 257 ЦПК України, може бути підставою для залишення позову без розгляду.

Умови обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності визначаються законом. Зокрема, суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище (ст. 36 ЦК).

Якщо фізична особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу, суд визнає її недієздатною. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-який правочин. Від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах правочини вчиняє її опікун (ст. 41 ЦК).

Процесуальний порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним процесуальним законодавством.

Враховуючи, що визнання особи недієздатною можливо лише на підставі відповідного судового рішення, яке у матеріалах справи відсутнє, довід апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що позивачка не має відповідного обсягу цивільної процесуальної дієздатності, є необґрунтованим та таким, що не підтверджений жодним належним та допустимим доказом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 листопада 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п.2«а» - 2 «г» ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 03 жовтня 2019 року.

Судді Одеського апеляційного суду С.О. Погорєлова

А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе