Справа № 307/3687/18
Провадження № 2/307/416/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2019 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Ніточко В.В., за участю секретаря судового засідання Фера В.В., представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи на стороні відповідача: Тячівська державна нотаріальна контора та Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, про продовження строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

І. Виклад позиції сторін.

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 , треті особи на стороні відповідача: Тячівська державна нотаріальна контора та Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, про продовження строку на прийняття спадщини.

Позовні вимоги мотивує тим, що його тітка ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . До смерті, тобто ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 зробила заповідальне розпорядження, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого воно б не складалося, заповіла ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та йому. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_4 , 23 листопада 2011 року, в шестимісячний строк, після смерті ОСОБА_5 , звернулася із заявою в Тячівську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом. Він в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки не знав про існування заповіту. Крім цього, про існування заповіту його не повідомила ні Руськополянська сільська рада, яка його посвідчувала, ні державний нотаріус. Про існування заповіту він довідався лише в кінці серпня 2018 року, коли із Тячівського районного суду отримав позовну заяву ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. Вважає, що строк на подання заяви про прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту, а тому просить встановити додатковий двомісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що заперечує проти позовних вимог, оскільки позивач ще в 2011 році дізнався про існування заповіту ОСОБА_5 , про що його та його дружину вона повідомила особисто. Вважає, що позивач з неповажних причин пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Крім цього зазначила, що позивач є особою з інвалідністю, і у зв`язку з хворобою нічого не чує.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив .

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місці розгляду справи були належно повідомлені.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 грудня 2018 року справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про продовження строку на прийняття спадщини прийнято до розгляду та відкрито провадження у ній.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської від 28 січня 2019 року до участі в справі в якості третіх осіб на стороні відповідача залучено Тячівську державну нотаріальну контору Закарпатської області та Тячівську міську раду Тячівського району Закарпатської області.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 квітня 2018 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду по суті.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що стверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16 вересня 2011 року, і після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно (а.с.5).

Згідно заповіту ОСОБА_5 , посвідченого секретарем виконкому Руськополівської сільської ради від 15 лютого 2010 року, остання все своє майно заповіла ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.4).

Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15 лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8-9).

Згідно заяви про прийняття спадщини за заповітом, ОСОБА_4 23 листопада 2011 року звернулася в Тячівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_5 (а.с.7).

Із листа старости села Руське Поле Тячівської міської ради № 02-25.1/93 від 27 листопада 2018 року вбачається, що ОСОБА_4 зверталася в сільську раду, щоб засвідчити дійсність заповіту ОСОБА_5 , оригінал якого мала при собі. Інші особи з приводу заповіту ОСОБА_5 не зверталися та не були повідомлені (а.с.15).

Згідно копії спадкової справи ОСОБА_5 , державним нотаріусом не повідомлялися ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про існування заповіту (а.с.71-78).

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ј частину спадкового майна, належного ОСОБА_5 , до винесення рішення суду про призначення додаткового терміну про прийняття спадщини (а.с.94).

V. Оцінка Суду.

Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1270 цього Кодексу встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви на прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

У своїй позовній заяві позивач зазначає, що він не знав про існування заповіту, і нотаріусом не було зроблено жодної спроби розшукати спадкоємців за заповітом, про існування заповіту та відкриття спадщини йому стало відомо лише після того, як відповідач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 63 Закону України "Про нотаріат" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний нотаріус, який одержав від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язаний повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому відоме. Державний нотаріус може також зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі.

Згідно пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, при підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Судом встановлено, що при відкритті спадкової справи було виявлено заповіт ОСОБА_5 , який був посвідчений секретарем виконкому Руськополянської сільської ради Тячівського району від 15 лютого 2010 року за реєстровим № 12.

Також, судом встановлено, що державний нотаріус, після встановлення ним наявності заповіту спадкодавця, дії для повідомлення ОСОБА_3 про відкриття спадщини не вчиняв, а саме, не здійснював виклик позивача, як спадкоємця за заповітом, в тому числі шляхом публічного оголошення або повідомлення про це у пресі, що свідчило б про належне сприяння для здійснення особистого розпорядження спадкодавця ОСОБА_5

У суду не виникає сумніву у достовірності досліджених документів, оскільки вони відповідають обставинам справи, не оспорюються відповідачем.

Таким чином, позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Наведене дає підстави вважати, що позивач, як спадкоємець ОСОБА_5 , по поважній причині пропустив, встановлений діючим законодавством, строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Оскільки ОСОБА_3 по поважній причині пропустив строк для прийняття спадщини, суд вважає, що позов слід задовільнити та визначити позивачу додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивача понесені ним судові витрати - судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст. 63 Закону України "Про нотаріат" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), пункту 209 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3 березня 2004 року № 20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 року за № 283/8882, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, суд,

У Х В А Л И В:

Позов - задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додатковий двомісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 704 (сімсот чотири гривні) 80 копійок сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ;

Треті особи: Тячівська міська рада Тячівського району Закарпатської області, юридична адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Шевченка, 2, ідентифікаційний код юридичної особи: 04053766;

Тячівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, юридична адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 30.

Суддя В.В. Ніточко