Постанова
Іменем України
15 травня 2019 року
м. Київ
справа № 496/188/17
провадження № 61-738св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого Висоцької В. С.,
суддів: Лесько А. О., Пророка В. В., Сімоненко В.М. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 ,
відповідач Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

розглянула в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року у складі суддів: Драгомерецького М. М., Черевка П. М.,Дрішлюка А. І.,
В С Т А Н О В И В:
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
3 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі ПАТ «Альфа-Банк») про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 15 вересня 2014 року ним було укладено договір з ПАТ «Альфа-Банк» відповідно до якого на його ім`я було оформлено кредитну картку Debit Gold MasterCard рахунок № НОМЕР_1 .

Починаючи з 2012 року по сьогоднішній день він проходить військову службу у військовій частині - польова пошта НОМЕР_2 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач стверджує, що в порушення вимог Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», йому нараховували та продовжують нараховувати відсотки і штрафні санкції за користування кредитом. Він неодноразово звертався до представників банку з вимогою реструктуризувати кредит, тобто перерахувати суму кредиту без врахування відповідних відсотків та штрафів. Однак жодної письмової відповіді на його адресу не надходило.
Загальна сума використаного ним кредиту склала 8 500 грн. Станом на 12 травня 2016 року ним сплачено 12 058 грн, таким чином, умови договору ним виконано в повному обсязі. Пеня та штрафні санкції були нараховані банком не правомірно, тому сплаті не підлягають, у зв`язку з чим він звернувся до суду із вказаним позовом та просив його задовольнити з наведених у позовній заяві правових підстав.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2017 року позов задоволено частково, визнано дії ПАТ «Альфа-Банк» щодо нарахування відсотків та штрафних санкцій за договором №248.630213849.111 від 15 вересня 2014 року неправомірними.
Зобов`язано ПАТ «Альфа-Банк» перерахувати суму кредиту без урахування відсотків та штрафних санкцій з моменту укладення договору, тобто за період з 15 вересня 2014 року по теперішній час. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки відповідно до Довідки Форми 5 від 15 листопада 2016 року № 1650 виданою ВЧ/ПП НОМЕР_2 ОСОБА_1 є капітаном юстиції та перебуває на військовій службі в ВЧ-ПП НОМЕР_2 м. Одеси, йому відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед Банком, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк» задоволено, рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2017 року скасовано.
Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до листа Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142 вбачається, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період є військовий квіток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, проте надана позивачем довідка форми № 5, у якій відсутня інформація, що дає змогу ідентифікувати позичальника: реєстраційний номер облікової картки платника податків тощо, є неналежним доказом проходження позивачем військової служби в особливий період. Тому позивачем не доведено, що Банком порушені його права на застосування пільг для військовослужбовців в особливий період.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
3 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року, у якій просив скасувати постанову апеляційного суду та залиши в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2019 року відкрито провадження у справі, оскільки рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги має значення для формування єдиної правозастосовної практики, та витребувано справу з суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
У січні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційну скаргу мотивовано тим, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме статей 12, 81, 263, 264 ЦПК, та норми матеріального права, а саме, частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».
Відзив відповідачів на касаційну скаргу не подано.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судом першої інстанції встановлено, що довідкою Форми № 5 від 15 листопада 2016 року № 1650 виданою ВЧ/ПП НОМЕР_2 підтверджується, що капітан юстиції ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в ВЧ-ПП НОМЕР_2 міста Одеси.
З договору №248.630213849.111 від 15 вересня 2014 року та додатку до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб вбачається, що між ОСОБА_1 та ПАТ «Альфа- Банк» укладено договір, відповідно до умов якого Банком відкрито рахунок № НОМЕР_1 у валюті «гривня» та ОСОБА_1 було оформлено і видано картку Debit Gold MasterCard.
ОСОБА_1 звертався 20 квітня 2015 року до ПАТ «Альфа-Банк» з проханням згідного частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнити його на період мобілізації та особливого періоду від сплати відсотків та штрафних санкцій по кредитному договору рахунок №0173.
Отримання банком даної заяви підтверджується вхідним штампом від 20.04.2015 року та вх. № 41724-150-23.1 та підписом працівника банку ОСОБА_2 .
Окрім цього ОСОБА_1 повторно звернувся 23 березня 2016 року до ПАТ «Альфа-Банк» з проханням згідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнити його на період мобілізації та особливого періоду від сплати відсотків та штрафних санкцій по кредитному договору рахунок №0173. Зазначає, що надає копію військового квитка № НОМЕР_3 . Додатково просив реструктизувати кредит, тобто перерахувати суму кредиту без урахування відсотків та штрафних санкцій. Отримання банком даної заяви підтверджується вхідним штампом від 23 березня 2017 року та вх. № 29188 та підписом.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
В статті 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.До відносин за кредитним договором застосовуються положенняпараграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Стаття 526 ЦК України передбачає загальні умови виконання зобов`язання. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, в статях 1-2 даного Закону закріплені Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей за якими -військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» зазначено, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Згідно з пунктом 2.10.4.3 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України № 200 від 16 вересня 2013 року «Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних Силах України» (який діяв на момент звернення позивача до суду) військовослужбовцям і працівникам Збройних Сил України та членам їх сімей для підтвердження факту перебування на військовій службі (роботі) можуть видаватися довідки за формами 5, 6. Форма довідки №5 визначена у додатку 22 вищезгаданої Інструкції (аналогічні положення з цього приводу міститься і в пункті 2.9.4.3 наказу начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 07 квітня 2017року № 124 «Про затвердження Інструкції з діловодства в Збройних Силах України», форма 5 визначена у додатку 24 цього наказу).
Тобто, наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України чітко визначено, що довідка форми № 5 являється документом, що підтверджує проходження військової служби.
Відмовляючи у позові апеляційний суд виходив з того, що відповідно до листа Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142 вбачається, що документом, який підтверджує призов та проходження військової служби військовослужбовцем у особливий період є військовий квіток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, проте надана позивачем довідка форми № 5, у якій відсутня інформація, що дає змогу ідентифікувати позичальника: реєстраційний номер облікової картки платника податків тощо, є неналежним доказом проходження позивачем військової служби в особливий період. Тому позивачем не доведено, що Банком порушені його права на застосування пільг для військовослужбовців в особливий період.
Документами, які підтверджують призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, може бути довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною (а. с. 39).
Крім того, як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 при повторному зверненні 23 березня 2016 року до ПАТ «Альфа-Банк» з проханням згідно частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнити його на період мобілізації та особливого періоду від сплати відсотків та штрафних санкцій по кредитному договору рахунок №0173, надавав Банку копію свого військового квитка № НОМЕР_3 .
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у позивача права на отримання пільг відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».
За таких обставин висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність позивачем належним чином порушення його прав Банком, та не доведеності, що він згідно Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» має права на пільги, не ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах справи та Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
За таких обставин Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку, що рішення суду апеляційної інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням статей 12, 81 ЦПК, та норми матеріального права, а саме, частина 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.
Керуючись статтями 400, 409-415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
П О С Т А Н О В И В :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2018 року скасувати і залишити в силі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 21 червня 2017 року.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С.Висоцька
Судді: А. О. Лесько
В. В. Пророк
В. М. Сімоненко
І. М. Фаловська