532/473/19
РІШЕННЯ

Іменем України

30 травня 2019 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Тесленко Т. В.,

за участю секретаря

судового засідання - Климченко А. О.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2019 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

05 березня 2019 року ухвалою суду було відкрито провадження в справі та призначено судове засідання на 23 квітня 2019 року в порядку спрощеного позовного провадження.

23 квітня 2019 року сторони в судове засідання не з`явилися: позивач в заяві до суду прохав справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити; відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, в судове засідання не з`явився.

Ухвалою суду від 23.04.2019 розгляд справи відкладено на 30.05.2019 .

Позивач вказував, що відповідач є його батьком, який матеріальної допомоги на утримання свого сина не надає. Наразі повнолітній ОСОБА_1 навчається в ДПТНЗ «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки та здобуває професію «Слюсар з ремонту сільськогосподарського виробництва; водій автотранспортних засобів категорії «С»» з терміном навчання 1,5 років та потребує матеріальної допомоги. Тому позивач прохав суд стягувати аліменти з відповідача на його користь та утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення ним двадцяти трьох років на період навчання.

Позивач ОСОБА_1 в заяві до суду прохав справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не в змозі сплачувати аліменти, оскільки він ніде не працює, так як є інвалідом ІІ групи захворювання, отриманого під час військової служби, а тому не може працювати у важких шкідливих та небезпечних умовах, нічний час та отримувати значних психологічних навантажень, постійно лікується, крім того проживає з непрацездатною матір`ю ОСОБА_2 та доглядає за нею, бо наразі вона перебуває на обліку в лікарні як онкохвора та потребує постійних фінансових затрат на лікування. На підтвердження цього надав документи: довідки, квитанції. Крім того вказав, що на місяць він витрачає понад 2000, 00 грн на самі ліки для матері, решта йде на свої ліки, оплату комунальних платежів та харчування, а на одяг та взуття взагалі не вистачає коштів.

Суд, заслухавши відповідача, взявши до уваги надані позивачем письмові пояснення, перевіривши та дослідивши матеріали справи вважає, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Повнолітній син ОСОБА_1 наразі навчається в ДПТНЗ «Професійний аграрний ліцей» м. Кобеляки та здобуває професію «Слюсар з ремонту сільськогосподарського виробництва; водій автотранспортних засобів категорії «С»» з терміном навчання 1,5 років (а.с. 5) та потребує поліпшення свого матеріального становища, покращення харчування та належного забезпечення побутовими речами, необхідними для його життєдіяльності, а лише доходи матері, що підтверджуються довідкою, наданою позивачем, яка самостійно утримує сина та потребує лікування, згідно довідки № 193 від 23.04.2019, оскільки перебуває на «Д» обліку з діагнозом УД ІІ типу середньої тяжкості, ДЕ ІІ ступеню та потребує строннього догляду , не дають можливості в повному обсязі це здійснити.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Як роз`яснено у п. 20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оскільки батько повнолітнього ОСОБА_1 не має можливості надавати допомогу синові, в зв`язку з скрутним матеріальним станом, що підтверджується наданими ним у справі доказами, є інвалідом ІІ групи, потребує постійного лікування та доглядає онкохвору матір, спільні з нею кошти витрачаються на ліки, оплату за комунальні послуги та харчування, то суд вважає за потрібне відмовити в задовлоенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Оскільки сторони звільнені від сплати судового збору, то судові витрати потрібно компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому КМУ.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому КМУ.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України від 15.12.2017, до Полтавського апеляційного суду через Кобеляцький районний суд Полтавської області.

30.05.2019 складено повне судове рішення.

Суддя