РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25 лютого 2019 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивував тим, що 29 квітня 2016 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 136000 гривень, а останній зобов'язався повернути їх до 01 травня 2017 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав йому боргову розписку від 29 квітня 2016 року.

Крім того, 12 серпня 2016 року між ним та відповідачем був укладений ще один договір позики, відповідно до якого він передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2200 доларів США, а останній зобов'язався повернути їх до 01 листопада 2016 року. На підтвердження отримання грошових коштів відповідач написав йому боргову розписку від 12 серпня 2016 року.

30 травня 2018 року ОСОБА_2 в погашення заборгованості за розпискою від 29 квітня 2016 року повернув йому лише 100 доларів США, що на 20 серпня 2018 року за офіційним курсом НБУ становить 2609 гривень 90 копійок.

Незважаючи на взяті на себе зобов'язання, відповідач борг не повертає, тому він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача

-133390 гривень 10 копійок - борг за розпискою від 29 квітня 2016 року;

-61376 гривень 82 копійки - борг за розпискою від 12 серпня 2016 року;

-46816 гривень 30 копійок - проценти за розпискою від 29 квітня 2016 року;

-18104 гривні 14 копійок - проценти за розпискою від 12 серпня 2016 року;

-17516 гривень 80 копійок - інфляційне збільшення боргу за розпискою від 29 квітня 2016 року;

-5314 гривень 35 копійок - три проценти річних за розпискою від 29 квітня 2016 року;

-3319 гривень 39 копійок - три проценти річних за розпискою від 12 серпня 2016 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04 вересня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Позивач у судове засідання не з'явився, його представник через канцелярію суду подав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, пред'явлений позов підтримує в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 29).

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 29 квітня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 136000 гривень, а останній зобов'язався повернути їх до 01 травня 2017 року.

На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав ОСОБА_1 боргову розписку від 29 квітня 2016 року (а.с. 14).

Крім того, 12 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений ще один договір позики, відповідно до якого позивач передав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2200 доларів США, а останній зобов'язався повернути їх до 01 листопада 2016 року.

На підтвердження отримання грошових коштів ОСОБА_2 написав ОСОБА_1 боргову розписку від 12 серпня 2016 року (а.с. 16).

30 травня 2018 року ОСОБА_2 в погашення заборгованості за розпискою від 29 квітня 2016 року повернув ОСОБА_1 100 доларів США, що на 20 серпня 2018 року за офіційним курсом НБУ становить 2609 гривень 90 копійок (а.с. 15).

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернув.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Встановлено, що відповідно до договору позики від 29 квітня 2016 року ОСОБА_2 має повернути ОСОБА_1 133390 гривень 10 копійок (136000 - 2609,90 = 133390, 10).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 133390 гривень 10 копійок боргу за розпискою від 29 квітня 2016 року.

Позивач зазначає, що розмір процентів у розписках визначений не був, тому він просить стягнути з відповідача суму процентів, розраховану на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума процентів за договором позики від 29 квітня 2016 року в розмірі 46816 гривень 30 копійок. Розрахунок процентів по договору позики від 29 квітня 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 7-8).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача за договором позики від 29 квітня 2016 року три проценти річних у сумі 5314 гривень 35 копійок та інфляційне збільшення боргу у розмірі 17516 гривень 80 копійок.

Розрахунок суми трьох процентів річних та інфляційне збільшення боргу по договору позики від 29 квітня 2016 року наданий суду і відповідає вимогам закону (а.с. 8-10).

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 5314 гривень 35 копійок та інфляційне збільшення боргу у розмірі 17516 гривень 80 копійок.

Договір позики від 12 серпня 2016 року укладений в іноземній валюті - доларах США.

Розрахунок за цим договором наданий суду за офіційним курсом Національного банку України станом на 20 серпня 2018 року. Офіційний курс гривні до американського долару США в цей день складає 27,8985 гривень за один долар США.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Рішення ухвалюється судом 25 лютого 2019 року. Офіційний курс гривні до американського долару США в цей день складає 27,0173 гривень за один долар США, тобто є меншим ніж курс гривні станом на дату розрахунку, наданого позивачем.

Таким чином, розрахунок за договором позики від 12 серпня 2016 року має відповідати офіційному курсу гривні до американського долару США станом на день ухвалення рішення - 25 лютого 2019 року.

Основна заборгованість за договором позики від 12 серпня 2016 року становить 2200 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 25 лютого 2019 року складає 59438 гривень 06 копійок. Зазначена сума й підлягає стягненню з відповідача.

Проценти за договором позики від 12 серпня 2016 року за період прострочення з 12 серпня 2016 року по 20 серпня 2018 року складають 17526 гривень 60 копійок.

Також, позивач просить стягнути з відповідача за розпискою від 12 серпня 2016 року три проценти річних з простроченої суми за період з 01 листопада 2016 року по 20 серпня 2018 року.

Термін прострочення за договором позики складає 658 днів. Отже, сума трьох процентів річних складає 3213 гривень 73 копійки (59438,06 х 0,03 = 1783,14 : 365 = 04,88 х 658 = 3213,73).

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову та відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір на користь позивача у розмірі 2832 гривні 15 копійок.

Керуючись статтями 526, 530, 533, 549, 625, 629, 759, 1046-1051 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 280-289 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, РНОКПП НОМЕР_2) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 133390 гривень 10 копійок боргу за розпискою від 29 квітня 2016 року, 59438 гривень 06 копійок боргу за розпискою від 12 серпня 2016 року, 46816 гривень 30 копійок процентів за розпискою від 29 квітня 2016 року, 17526 гривень 60 копійок процентів за розпискою від 12 серпня 2016 року, 17516 гривень 80 копійок інфляційного збільшення боргу за розпискою від 29 квітня 2016 року, 5314 гривень 35 копійок три проценти річних за розпискою від 29 квітня 2016 року, 3213 гривень 73 копійки три проценти річних за розпискою від 12 серпня 2016 року та 2832 гривні 15 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: