Справа № 128/736/19
РІШЕННЯ

Іменем України

06 червня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого - судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Нагірняк Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що предметом спору є земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана земельна ділянка, площею 0,25 га була виділена члену колгоспу ОСОБА_3 - дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , згідно протоколу №8 засідання правління колгоспу «Родина» смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області від 23.03.1967 року і вписана у колгоспний двір ОСОБА_4 , яка на той час була головою двору.

Згодом, на виділеній присадибній ділянці, в період 1961-1975 роки був побудований будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також вписані до колгоспного двору, де головою на той момент був ОСОБА_5 , а членами колгоспного двору: дружина - ОСОБА_3 та сини - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

Згідно даних технічного паспорту, житловий будинок площею 70,3 кв.м складається з веранди, передпокою, трьох кімнат, та господарських споруд двох сараїв, убиральні, погребу з шиєю та огорожі.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до довідки № 5484 від 28.11.2017 року, виданої виконкомом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , дійсно з 14.07.1976 року і по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України №29 від 22.12.1991 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності (із наступними змінами та доповненнями), право власності на майно, яке належне колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Статтями 112,122 ЩС УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому розмір часток учасників у праві спільної сумісної власності залежить від участі кожного із членів у його створенні.

Тобто, станом на 15 квітня 1991 року, право власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,08 га, що озташовані за адресою: АДРЕСА_1 , набули по 1/3 частині, як такі, що не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року: голова колгоспного двору - ОСОБА_5 та члени колгоспного двору - його сини ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер голова колгоспного двору - ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки № 5485 від 28.11.2017 року, виданої виконкомом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, спадкодавець ОСОБА_5 , дійсно з 14.07.1976 року і по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належна йому, як члену колгоспного двору, який не втратив право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 були його сини: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , але спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняв син - ОСОБА_7 , оскільки на момент смерті батька разом з ним постійно проживав та на протязі шести місяців з моменту смерті батька вступив в оперативне володіння та управління майном, а саме: доглядав за будинком, сплачував комунальні платежі, на його ім`я відкриті особові рахунки, розпоряджався особистими речами, які належали померлому та продовжував проживати в спадковому будинку, що свідчить про фактичне прийняття спадщини, згідно чинної на момент смерті ОСОБА_5 ст.549 ЦК УРСР.

Спадкова справа не заводилась, про що свідчить довідка Вінницької районної державної нотаріальної контори.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 , після смерті якого відкрилася спадщина на 2/3 житлового будинку (1/3 частка якого належала йому, як члену колгоспного двору, який не втратив право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року та 1/3 частка як частка, успадкована ним в порядку спадкування за законом після смерті батька) з господарськими будівлями та спорудами з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 був його рідний брат: ОСОБА_6 , оскільки інших родичів померлий не мав.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 фактично прийняв ОСОБА_6 , оскільки на момент смерті брата проживав з ним та на протязі шести місяців з моменту смерті, вступив в оперативне володіння та управління майном, а саме: доглядав за будинком, встановив огорожу, сплачував комунальні платежі, розпоряджався особистими речами, які належали померлому та обробляв земельну ділянку. Враховуючи ряд обставин, таких як: пічне опалення в будинку та схильність брата ОСОБА_7 до оковитої, ОСОБА_6 в зимовий період ночував в хаті разом з братом, щоб уникнути її загорання та з метою розгону однодумців по чарці. Також, вдень він допомагав брату із заготівлею дров для опалення будинку та прибиранням прибудинкової території від снігу, оскільки ОСОБА_7 після проходження служби в Афганістані мав вади і слабкість, потребував фізичної допомоги у важких господарських справах. Ці дії свідчать про фактичне прийняття спадщини, однак в зв`язку з юридичною необізнаністю заяву про це ОСОБА_6 не написав та не подав до нотаріальної контори вчасно (в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 (1/3 частка якого належала йому як члену колгоспного двору, який не втратив право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року, а 2/3 частки успадковані в порядку спадкування за законом після смерті брата).

Спадкова справа №57779528 зареєстрована у Спадковому реєстрі за №57779528.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 за законом є позивач - ОСОБА_1 , його дружина.

В п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності», судам роз`яснюється, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення*, дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, які належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають т, члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менші трьох років підряд до цієї дати не брали ^участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсні строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може буть зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двор) або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи і того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім 'я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність", загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно п. 9 зазначених Вказівок, окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (1217 ЦК України).

Статтею 1226 ЦК України встановлено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який опинається з часу відкриття спадщини (ч. З ст. 1222. ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Однією з підстав прийняття спадщини спадкоємцем визнається, якщо останній фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред. 1963 року).

Згідно зі ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Тобто, свідоцтво про право на спадщину не створює ніяких нових прав у спадкоємця на майно, а тільки підтверджує вже існуюче право на нього, бо право на спадкове майно у нього виникає з моменту відкриття спадщини.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна (частина друга статті 1299 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої (нерухоме майно), зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.п. 4.15, 4.18 п. 4 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, видача свідоцтва про спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони та арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проте, нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у вигляді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації.

Частиною першою статті 182 ЦК України передбачено, що право власності інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав ш нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 27 зазначеного Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, свідоцтва про право на спадщину виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката.

З урахуванням вищевикладеного, позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6 і відсутність реєстрації права власності на спадщину будинку і господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , не є підставою для відмови у визнанні права власності.

При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини на цей будинок та земельну ділянку нотаріус роз`яснив, що не може оформити свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутній правовстановлюючий документ про право власності на будинок і господарські споруди колишнього колгоспного двору, так як чоловік за життя не отримав його, про що 30.11.2018 року видав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Тому, позивачка змушена звернутись за захистом своїх прав до суду та просити суд визнати за нею право власності на будинок з господарськими спорудами ті земельну ділянку, на якій він розташований, в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка, який прийняв спадщину, проте не оформив за життя свої спадкові права на неї після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 .

Згідно пункту 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права ні спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити.

Представник відповідача Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області в підготовче судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву, в якій справу просить розглянути в його відсутність, при вирішенні даного спору покладається на розсуд суду.

Відзив на позовну заяву позивача відповідачем у встановлений судом строк не подавався, а тому відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 була виділена члену колгоспу ОСОБА_3 - дошлюбне прізвище ОСОБА_3 , згідно протоколу №8 засідання правління колгоспу «Родина» смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області від 23.03.1967 року і вписана у колгоспний двір ОСОБА_4 , яка на той час була головою двору (а.с. 9).

Згодом, на виділеній присадибній ділянці, в період 1961-1975 роки був побудований будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також вписані до колгоспного двору, де головою на той момент був ОСОБА_5 , а членами колгоспного двору: дружина - ОСОБА_3 та сини - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 (а.с. 14 - 22).

Згідно даних технічного паспорту, житловий будинок площею 70,3 кв.м складається з веранди, передпокою, трьох кімнат, та господарських споруд двох сараїв, убиральні, погребу з шиєю та огорожі (а.с. 37 - 41).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 22).

Відповідно до довідки № 5484 від 28.11.2017 року, виданої виконкомом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_3 , дійсно з 14.07.1976 року і по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23).

Статтями 112,122 ЦК УРСР (в ред. 1963 року) передбачено, що майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. При цьому розмір часток учасників у праві спільної сумісної власності залежить від участі кожного із членів у його створенні.

Тобто, станом на 15 квітня 1991 року, право власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку площею 0,08 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , набули по 1/3 частині, як такі, що не втратили право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року: голова колгоспного двору - ОСОБА_5 та члени колгоспного двору - його сини ОСОБА_6 і ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер голова колгоспного двору - ОСОБА_5 (а.с. 24).

Відповідно до довідки № 5485 від 28.11.2017 року, виданої виконкомом Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, спадкодавець ОСОБА_5 , дійсно з 14.07.1976 року і по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті якого відкрилась спадщина на 1/3 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що належна йому, як члену колгоспного двору, який не втратив право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року (а.с. 25).

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 були його сини: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , але спадщину після смерті ОСОБА_5 фактично прийняв син - ОСОБА_7 , оскільки на момент смерті батька разом з ним постійно проживав та на протязі шести місяців з моменту смерті батька вступив в оперативне володіння та управління майном, а саме: доглядав за будинком, сплачував комунальні платежі, на його ім`я відкриті особові рахунки, розпоряджався особистими речами, які належали померлому та продовжував проживати в спадковому будинку, що свідчить про фактичне прийняття спадщини, згідно чинної на момент смерті ОСОБА_5 ст.549 ЦК УРСР.

Спадкова справа не заводилась, про що свідчить довідка Вінницької районної державної нотаріальної контори (а.с. 35).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_7 (а.с. 26), після смерті якого відкрилася спадщина на 2/3 житлового будинку (1/3 частка якого належала йому, як члену колгоспного двору, який не втратив право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року та 1/3 частка як частка, успадкована ним в порядку спадкування за законом після смерті батька) з господарськими будівлями та спорудами з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_7 був його рідний брат: ОСОБА_6 , оскільки інших родичів померлий не мав.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 фактично прийняв ОСОБА_6 , оскільки на момент смерті брата проживав з ним та на протязі шести місяців з моменту смерті, вступив в оперативне володіння та управління майном, а саме: доглядав за будинком, встановив огорожу, сплачував комунальні платежі, розпоряджався особистими речами, які належали померлому та обробляв земельну ділянку. Враховуючи ряд обставин, таких як: пічне опалення в будинку та схильність брата ОСОБА_7 до оковитої, ОСОБА_6 в зимовий період ночував в хаті разом з братом, щоб уникнути її загорання та з метою розгону однодумців по чарці. Також, вдень він допомагав брату із заготівлею дров для опалення будинку та прибиранням прибудинкової території від снігу, оскільки ОСОБА_7 після проходження служби в Афганістані мав вади і слабкість, потребував фізичної допомоги у важких господарських справах. Ці дії свідчать про фактичне прийняття спадщини, однак в зв`язку з юридичною необізнаністю заяву про це ОСОБА_6 не написав та не подав до нотаріальної контори вчасно (в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини) (а.с. 28 - 31).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_6 (а.с. 27), після смерті якого відкрилася спадщина, до складу якої, крім іншого, входить: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та земельна ділянка площею 0,08 га за адресою: АДРЕСА_1 (1/3 частка якого належала йому як члену колгоспного двору, який не втратив право на частку в майні двору станом на 15.04.1991 року, а 2/3 частки успадковані в порядку спадкування за законом після смерті брата).

Спадкова справа №57779528 зареєстрована у Спадковому реєстрі за №57779528 (а.с. 31).

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_6 за законом є позивач - ОСОБА_1 , його дружина.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ст. 123 ЦК УРСР (в ред. 1963 року), майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року за № 20, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За даних обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.328, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 4, 10, 76, 200, 247, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, який складається з веранди, передпокою та трьох кімнат, з господарськими будівлями та спорудами двох сараїв, убиральні, погрібу з шиєю, огорожі та на земельну ділянку, площею 0.08 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 , який прийняв спадщину, проте не оформив своїх спадкових права після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_7 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом направлення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О. І. Бондаренко